Провадження № 1-кс/361/513/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року м. Бровари

слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0002874 від 25.12.2024 за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 289 КК України, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Острог Рівненської області, зареєстрованого та такого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, не маючого неповнолітніх та малолітніх дітей, не депутата, не адвоката, не інваліда, раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2025 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0002874 від 25.12.2024 за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 289 КК України, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що ризики, передбачені статтею п.п.1 - 5 ч.1 ст.177 КПК України, які існували станом на момент обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишились актуальними. Прокурор вказує на достатність даних для обґрунтованої підозри причетності обвинуваченого до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними матеріалами у межах кримінального провадження, а саме протоколами проведення слідчих дій. Прокурор зауважує про наявність ризиків, визначених п. п. 1 -5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити або сховати речі та документи, які мають істотне значення для розслідування, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення. У клопотанні зазначено, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою не зможе в повній мірі запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити його належну процесуальну поведінку. Так, застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є недоцільним, враховуючи тяжкість інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень. Особиста порука, домашній арешт та застава не гарантують належної процесуальної поведінки обвинуваченого. З перелічених підстав прокурор у судовому засіданні просив задовольнити вказане вище клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_4 щодо задоволення клопотання не заперечував.

Захисник підтримав позицію обвинуваченого.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового засідання, щодо заявленого клопотання, дослідивши долучені сторонами докази констатує таке.

Згідно з ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі ті, які перелічені в цій статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з частинами 1 та 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до с. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Положеннями ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Дотримуючись приписів ст. 194 КПК України слідчий суддя по аналізує зазначені вище обставини. Зокрема, щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_4 в інкримінованому правопорушенні суд зазначає таке.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів, у тому числі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Отже, суд повинен оцінити чи існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що станом на дату розгляду клопотання про застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Такий висновок слідчого судді підтверджується реєстром матеріалів кримінального провадження, долучених слідчим до клопотання, а саме: протоколом огляду автомобіля, протоколами допиту свідків, висновками експертиз, протоколом проведення слідчого експерименту, протоколом допиту підозрюваного й іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності. Отже, перелічені докази є вагомими та об`єктивно пов`язують обвинуваченого з інкримінованими злочинами, тому слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри.

Стосовно наявності ризику переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та/або суду передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України слідчий суддя вказує таке.

ОСОБА_4 підозрюється, зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України. Санкція цієї норми КК України встановлює покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, тобто цей злочин є особливо тяжким згідно з ч. 6 ст. 12 КК України. Відтак, суд вважає тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих йому правопорушень одним із вагомих факторів, який свідчить про потенційний ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду. Однак ризик втечі обвинуваченого не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Слідчий суддя вважає, що у обвинуваченого відсутні стійкі соціальні зв`язки, які могли б стримати його від переховування від слідства. З огляду на такі обставини та тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, суд оцінює ризик, як цілком вірогідний. Отже, слідчий суддя дійшов висновку про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Щодо наявності ризику передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме що обвинувачений може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні суд зауважує таке.

Оцінюючи можливість впливу на свідків, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання, зокрема, свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст.23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на основі показань, які суд безпосередньо досліджував під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). Обвинувачений отримав доступ до матеріалів досудового розслідування. Тому, він наразі обізнаний з даними осіб, які є свідками у цьому кримінальному провадженні та знає адреси їх проживання. Відтак, існує значний ризик, що у разі обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, обвинувачений зможе безперешкодно психологічно або фізично впливати на цих осіб з метою щоб ці особи змінили показання надані на стадії досудового розслідування або відмовились їх надавати суду. Отже, слідчий суддя дійшов висновку про існування ризика, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Стосовно існування ризику передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення суд вказує, що вчинив протиправні дії, які вимагають значного рівня кримінальної рішучості і поставили під загрозу життя і здоров`я оточуючих. Зазначене породжує обґрунтовані сумніви, що ОСОБА_4 , не перебуваючи під вартою, здатний повторити такі ж кримінальні дії, які цього разу можуть закінчитися ще більш тяжкими наслідками. З наведеного, слідчий суддя констатує існування ризика, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим суд вважає, що прокурором не доведено існування ризика передбаченого п. 2. ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки всі речі і документи вже зібрані в матеріалах досудового розслідування, що виключає їх знищення або приховання обвинуваченим. Цей факт також підтверджено прокурором під час судового розгляду клопотання. Наявність ризика визначеного у п.4 ч. 1 ст. 177 КПК також є необґрунтованою, тому що наведені аргументи фактично дублюють доводи, якими мотивується ризик переховування обвинуваченого від суду та слідства, а саме що не буде забезпечена належна процесуальна поведінка ОСОБА_4 .

Стосовно можливості застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою слідчий суддя наголошує таке.

Особисте зобов`язання, на думку слідчого судді, не може бути застосовано до обвинуваченого для запобігання наведеним вище ризикам з огляду на тяжкість інкримінованому йому правопорушення.

Особиста порука не може бути застосована до обвинуваченого, оскільки не має заяв від потенційних поручителів.

Щодо запобіжного заходу у вигляді застави, то на переконання слідчого судді такий захід буде недостатнім для запобігання вказаним вище ризикам, не як основний, не як альтернативний до тримання особи під вартою, враховуючи тяжкість покарання за інкриміновані злочини та наявність стосовно нього інших кримінальних проваджень.

Стосовно застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем фактичного проживання неможливо застосувати, тому що ОСОБА_4 , перебуваючи фактично в іншому населеному пункті (селище Мізоч) ніж те, де проводиться слідство (Бровари) не зможе негайно прибувати на виклик слідства або суду у зв`язку з географічною віддаленістю цих населених пунктів, а також зможе здійснити повторну спробу переховування від слідства та суду та вчинити нові злочини.

Разом з тим, суд враховує, що вік та задовільний стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджають продовження щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи конкретні обставини справи, обґрунтовану підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, який, відповідно до положення ст. 12 КК України, віднесено до категорії особливо тяжких, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів слідчий суддя дійшов висновку про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, тобто до 17.05.2025 включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 цієї статті передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Разом з тим, враховуючи особливу супільну небезпечність інкримінованих обвинуваченому злочинів і те, що ці правопорушення вчинені із застосуванням насильства суд не вбачає підстав для визначення обвинуваченному розміру застави.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 309, 369, 370, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 діб, тобто до 17.05.2025 включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено об 11 год. 30 хв. 21 березня 2025 року в залі Броварського міськрайонного суду Київської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1