У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управляння Головного управління Національної поліції в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Чинадієво, Мукачівський район, Закарпатська область, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, працює у ФОП ОСОБА_8 на посаді менеджера, одруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні №0000545, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.12.2024,

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управляння Головного управління Національної поліції в Закарпатській області підполковник поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні №0000545, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.12.2024.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 02.12.2024, о 17 год. 49 хв., водій ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Форд» моделі «Фокус», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в смт. Чинадієво по вул. Європейській зі сторони с. Синяк у напрямку м. Мукачево, у нічний час доби, без опадів та будь-яких інших атмосферних явищ, де дорога вкрита асфальтобетоном, в плані пряма, має по одній смузі руху у кожному напрямку, де, у той час у зустрічному напрямку з включеним світлом фар рухався невстановлений досудовим розслідуванням легковий транспортний засіб, водій ОСОБА_4 , будучи засліпленим світлом фар зустрічного транспортного засобу продовжував рух, внаслідок чого не вжив заходів до зменшення швидкості до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості, аж до зупинки керованого ним транспортного засобу в момент засліплення, або виявлення небезпеки для руху, продовжив рухатися далі, в результаті чого грубо порушив вимоги п. п. 2.3 «б», 12.3, 19.3 та 1.10 «небезпека для руху» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, не забезпечив безпеку дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не врахував дорожні умови, внаслідок чого напроти будинку №105 вказаної вище вулиці допустив наїзд у своїй смузі руху на пішохода ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який у той час знаходився у горизонтальному положенні на правому краю проїзної частини дороги смуги руху автомобіля.

За наслідками дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , колишній мешканець АДРЕСА_2 , отримав тілесні ушкодження у виді: лінійних переломів кісток черепа, забій головного мозку, субарахноїдальний крововилив, гемоторакс 2000 мл, розрив правої легені, забій і розчавлення обох легень, гемоперикард 50 мл, неповний розрив серця, гематома (70 мл) та забій середостіння, множинні розриви печінки, розрив грудинно-ключичного з`єднання з обох сторін із крововиливами в навколишні м`які тканини; повний горизонтальний перелом грудини на межі між руків`ям тілом грудини із крововиливами в навколишні м`які тканини; розрив акроміального зчленування справа; лінійний перелом тіла правої та лівої ключиці; переломи ребер справа: 3-5 по передньо-підпахвовій лінії з пошкодженням паріетальної плеври,з крововиливами у навколишні м`які тканини; 7-8 по передньо-підпахвовій лінії без пошкодження паріетальної плеври, з крововиливами у навколишні м`які тканини; 2,5 по лопатковій лінії без пошкодження паріетальної плеври,з крововиливами у навколишні м`які тканини; 1-го ребра по при хребтовій лінії з пошкодженням паріетальної плеври; переломи ребер зліва: 1-4 по при хребтовій лінії без пошкодження паріетальної плеври, з крововиливами у навколишні м`які тканини; 6,8 по лопатковій лінії без пошкодження паріетальної плеври, з крововиливами у навколишні м?які тканини; 3-5 по середньо-підпахвовій лінії без пошкодження паріетальної плеври, з крововиливами у навколишні м`які тканини; 2-го по середньо-ключичній лінії з пошкодженням паріетальної плеври, грудних м`язів та крововиливами у навколишні м`які тканини; перелом тіла 6-го шийного хребця з пошкодженням спинного мозку, з крововиливами у навколишні м`які тканини; повний перелом з роз`єднанням хребтового стовпа та спинного мозку, грудного відділу хребта на рівні між 3 та 4 хребцями, з крововиливами в навколишні м`які тканини; перелом тіла 4-го грудного хребця з крововиливами в навколишні м`які тканини; перелом з від`єднанням дужок грудних хребців з 1 по 6, крововиливами в навколишні м`язів тканини, уламковий перелом тіла правої лопатки з масивними крововиливами у навколишні м?які тканини. Вищевказані тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя в момент їх спричинення і перебувають у прямому зв`язку з настанням його смерті.

Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів по механізмах удару та стиснення, з прикладанням значної травмуючої сили і є характерними для травми пішохода внаслідок переїзду через нього автомобіля. Враховуючи локалізацію, механізм виникнення у ОСОБА_9 тілесні ушкодження, вони виникли внаслідок контакту із автомобілем марки «Форд» моделі «Фокус», а саме у момент первинного контакту ОСОБА_9 перебував у лежачому положенні, обличчям до гори та правою стороною повернутий до автомобіля. Далі автомобіль переїхав через шию та грудну клітку ОСОБА_9 .

Своїми діями ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п. п. 2.3 (б), 12.3, 19.3 та 1.10 в частині поняття терміну «небезпека для руху» Правил дорожнього руху, якими визначено: п. 1.10 ПДР терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення: небезпека для руху зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися; п. 2.3 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 12.3 ПДР у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; п. 19.3 ПДР у разі погіршення видимості в напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів, водій повинен зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, а в разі засліплення зупинитися, не змінюючи смуги руху, і увімкнути аварійну світлову сигналізацію. Відновлення руху дозволяється лише після того, як пройдуть негативні наслідки засліплення.

Невиконання водієм ОСОБА_4 вказаних вимог Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили, внаслідок яких потерпілий ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого.

06.03.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого.

Допитаний як підозрюваний ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, свою вину визнав повністю та щиросердечно розкаявся у вчиненому.

Слідчий вказує, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: оглядом місця події та схеми до нього від 02.12.2024; проведеними слідчими експериментами; протоколом проведення огляду та перегляду відеозапису механізму утворення ДТП; висновками судових експертиз; іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Необхідність у обранні запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_4 викликана метою забезпечення виконання ним належної процесуальної поведінки та покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Як зауважує слідчий, вказані ризики доведені вагомістю доказів та фактичними обставинами матеріалів кримінального правопорушення, тяжкістю покарання, яке йому загрожує, оскільки санкція статті КК України, що інкримінується, передбачає позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, і, розуміючи усю тяжкість покарання, що йому загрожує, у випадку визнання його судом винним, ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідності за вчинений злочин.

Саме запобіжний захід у виді домашнього арешту позбавить можливості підозрюваного перешкодити кримінальному провадженню, а також ухилитися від органів досудового розслідування та суду, мати можливість незаконно впливати на учасників провадження чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зважаючи на викладене, на думку слідчого, є підстави вважати, що особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваного будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання вказаним ризикам порівняно із домашнім арештом, а не застосування такого виду запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, що у подальшому може призвести до не виконання завдань кримінального судочинства.

Беручи до уваги, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, на даний час своєчасно з`являється на виклики до слідчого, сторона обвинувачення вважає, що до нього слід застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

З урахуванням характеру, суспільної небезпечності та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному, обставин вчинення правопорушення, тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, наявності декількох ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий просить застосувати запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_4 у виді цілодобового домашнього арешту та відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; заборонити залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просила задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні та додані до нього матеріали кримінального провадження.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання про застосування цілодобового домашнього арешту, наголошуючи на приписи ст. 178 ЦПК України. Зауважує, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, відсутні, оскільки його підзахисний належним чином виконує процесуальні обов`язки, активно сприяє органу досудового розслідування, є раніше не судимим, має місце роботи, де характеризується позитивно, та свою вину визнає повністю. З огляду на це захисник просить обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на ОСОБА_4 відповідних процесуальних обов`язків.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши учасників кримінального провадження, розглянувши дане клопотання та дослідивши матеріали, які додані до клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено у судовому засіданні, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000545, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

06.03.2025 у рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого.

Відповідно до ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 2 ст. 181 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду даного клопотання слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , а виходячи лише з фактичних даних, що містяться у доданих до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про наявність обґрунтованої підозри на даному етапі досудового розслідування, яка за матеріалами клопотання підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 02.12.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 11.12.2024; висновком експерта №СЕ-19/107-25/683-ІТ від 26.02.2025; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 06.03.2025.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих в ході проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Між тим, поняття «обґрунтована підозра» з позиції Європейського суду з прав людини (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява №42310/04), рішення від 21.04.2011) означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Водночас, слідчий суддя зазначає, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Оцінюючи наявність ризиків у кримінальному провадженні слідчий суддя виходить з того, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків у місці його постійного проживання, який одружений, наявність у підозрюваного постійного місця роботи (працює у ФОП ОСОБА_8 на посаді менеджера) та місця проживання, де проживає разом з дружиною, репутацію підозрюваного, який за місцем проживання та за місцем роботи характеризується виключно із позитивної сторони, майновий стан підозрюваного та відсутність у нього судимостей.

Слідчий суддя також бере до уваги ту обставину, що підозрюваний затриманим у порядку, визначеному ст. 208 КПК України, не був, а сам злочин, у вчиненні якого він підозрюється, відноситься до необережних.

Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється з 03.12.2024, при цьому матеріали клопотання не містять жодних даних, що ОСОБА_4 переховувався від органу досудового розслідування, якимось чином перешкоджав досудовому розслідуванню, здійснював тиск на потерпілу, свідків чи експертів, іншим чином перешкоджав досудовому розслідуванню.

З клопотання вбачається, що на даний час у рамках даного кримінального провадження проведено ряд експертиз, а також слідчий експеримент.

Беручи до уваги вищенаведене та вивчені матеріали клопотання, обґрунтування сторони обвинувачення, слідчий суддя вважає доведеним під час розгляду клопотання наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 та суворість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим, що оцінені в сукупності з даними про особу підозрюваного.

Доводи сторони обвинувачення про існування інших ризиків, зазначених у клопотанні, належним чином не обґрунтовані та не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, у зв`язку із чим ці ризики не враховуються слідчим суддею при обранні запобіжного заходу ОСОБА_4 .

Враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, характер діяння, в якому підозрюється ОСОБА_4 , потреби у встановлені істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що матеріали клопотання містять достатньо даних, які свідчать, що інші більш м`які запобіжні заходи, чим домашній арешт, можуть бути недостатніми для запобігання вищезазначеному та встановленому слідчим суддею ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Вирішуючи питання про застосування домашнього арешту у частині заборони підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби, слідчий суддя врахує встановлені вище обставини та виходить із забезпечення конституційного права підозрюваного на працю, встановленого ст. 43 Конституції України, згідно з якою передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, та вважає, що відносно ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло у нічний час доби з 23.00 год. до 06.00 год. наступної доби, оскільки саме такий запобіжний захід буде достатнім і зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризику.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного слідчим суддею на даному етапі досудового розслідування не встановлено та сторонами кримінального провадження не наведено.

Визначаючи адресу, за якою обирається домашній арешт, слідчий суддя виходить із того, що відповідно до матеріалів кримінального провадження та пояснень самого підозрюваного, він проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

За наведених обставин, клопотання сторони обвинувачення підлягає до часткового задоволення.

При обранні запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту с. Синяк, Мукачівський район, Закарпатська область, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Керуючись ст. 177, 178, 181, 186, 194, 196, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у нічний час доби з 23.00 год. до 06.00 год. наступної доби.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 відповідно до частини п`ятої статті 194 КПК України наступні процесуальні обов`язки:

прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

не відлучатися із населеного пункту с. Синяк, Мукачівський район, Закарпатська область, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора та суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Строк дії даної ухвали про тримання під домашнім арештом визначити до 04 травня 2025 року, включно.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 Мукачівському районному управлінню поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Згідно з частиною шостою статті 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1