Справа № 713/494/25
Провадження №1-кс/713/88/25
УХВАЛА

іменем України

19.02.2025 м. Вижниця

Слідчий суддя Вижницького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця клопотання старшого СВ Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР №0000073 від 17.02.2025 року, відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з повною середньою освітою, не одруженого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, військовослужбовця,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.259 ч.1 КК України,-

УСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся у суд з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 ..

У клопотанні посилається на те, ОСОБА_4 призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлено для проходження військової служби.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 21.05.2024 № 147, сержанта ОСОБА_4 , призначено на посаду стрільця стрілецького батальну військової частини НОМЕР_2 та поставлено на всі види забезпечення як такого, що з 21.05.2024 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Надалі, наказом командира військової частин и НОМЕР_3 (по особовому складу) від 29.06.2024 №147, сержанта ОСОБА_4 , призначено на посаду стрільця стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_3 .

Відповідно до положень п. 3 ч. 9 ст. 1, п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу, а початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за призовом під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з моменту прийняття на військову службу за призовом під час мобілізації сержанта ОСОБА_4 у військову частину НОМЕР_3 , останній набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного громадянина України захищати Вітчизну, суверенітет, незалежність та територіальну цілісність України.

Будучи військовослужбовцем, сержанта ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Статті 129, 130, 131, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

24 лютого 2022 року Президент України видав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та діє на даний час.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Однак, ОСОБА_4 05.12.2024 самовільно залишив місце несення служби, а саме військову частину НОМЕР_3 , з метою ухилення від військової служби, у зв`язку відносно ОСОБА_4 , 21.08.2024 розпочате кримінальне провадження за №0002980, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Поряд із цим встановлено, що солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , маючи намір спрямований за завідомо неправдиве повідомлення правоохоронним органам про підготовку вибуху, що загрожує безпеці громадян, з метою викликати занепокоєння, паніку та розгубленість серед місцевого населення, достовірно усвідоимлюючи неправдивий характер повідомленої ним інформації та розуміючи, що таке повідомлення викличе обстановку страху та паніки, використовую свій мобільний телефон марки «NOKIA 113» ІМЕІ: НОМЕР_4 , із сім картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_5 , умисно здійснив телефонний дзвінок на спеціальну лінію Національної поліції України «102» та повідомив про наявність у нього за вище вказаною адресою вибухового пристрою та про свій намір здійснення підриву вказаного вибухового пристрою, а також про необхідність прибуття за вказаною адресою представників правоохоронних органів.

Вказане повідомлення було спрямоване на викликання занепокоєння, паніку, порушення безпеки суспільства, що призвело до безпідставного відволікання сил і засобів спеціальних служб (представників рятувальних служб, швидкої медичної допомоги та національної поліції України) для перевірки вказаного повідомлення.

З результатами перевірки повідомлення здійсненого ОСОБА_4 про підготовку вибуху, в приміщенні будинку за місцем його проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вибухонебезпечних предметів не виявлено, що підтверджує неправдивість повідомленої останнім інформації.

17.02.2025 о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

18.02.2025 громадянину ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

Зазначають, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні умисного злочину, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років та який відносяться до категорії тяжких злочинів, а тому на даній стадії досудового розслідування з метою виконання вимог ст. 2 КПК України, в органу досудового розслідування виникла необхідність обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_4 матиме можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, знищити чи приховати речові докази. Крім цього, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а тому згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, оскільки покарання за вчинений злочин є суворим - до 6 років позбавлення волі, а також у останнього відсутні міцні соціальні зв`язки, оскільки не одружений, на утримання будь-яких осіб не має та будучи військовослужбовцем ЗСУ самовільно залишив військову частину;

- п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що проживають на території Вижницького району та про місце проживання яких останньому відомо;

- п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час досудове розслідування лише розпочато, не проведено всіх запланованих слідчих та процесуальних дій, зокрема не встановлено та не допитано всіх свідків та не призначено всіх необхідних експертних досліджень.

Просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 днів без визначення права застави.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення визначення застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 , просив не обирати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Захисник у судовому засіданні просив застосувати до його підзахисного запобіжний захід у виді домашнього арешту . Зазначала , що ризики на які посилається прокурор є необґрунтованими.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника , дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує свої доводи, документи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, ОСОБА_4 призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлено для проходження військової служби.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 21.05.2024 № 147, сержанта ОСОБА_4 , призначено на посаду стрільця стрілецького батальну військової частини НОМЕР_2 та поставлено на всі види забезпечення як такого, що з 21.05.2024 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Надалі, наказом командира військової частин и НОМЕР_3 (по особовому складу) від 29.06.2024 №147, сержанта ОСОБА_4 , призначено на посаду стрільця стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_3 .

Відповідно до положень п. 3 ч. 9 ст. 1, п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу, а початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за призовом під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з моменту прийняття на військову службу за призовом під час мобілізації сержанта ОСОБА_4 у військову частину НОМЕР_3 , останній набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного громадянина України захищати Вітчизну, суверенітет, незалежність та територіальну цілісність України.

Будучи військовослужбовцем, сержанта ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Статті 129, 130, 131, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

24 лютого 2022 року Президент України видав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та діє на даний час.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Однак, ОСОБА_4 05.12.2024 самовільно залишив місце несення служби, а саме військову частину НОМЕР_3 , з метою ухилення від військової служби, у зв`язку відносно ОСОБА_4 , 21.08.2024 розпочате кримінальне провадження за №0002980, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Поряд із цим встановлено, що солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , маючи намір спрямований за завідомо неправдиве повідомлення правоохоронним органам про підготовку вибуху, що загрожує безпеці громадян, з метою викликати занепокоєння, паніку та розгубленість серед місцевого населення, достовірно усвідоимлюючи неправдивий характер повідомленої ним інформації та розуміючи, що таке повідомлення викличе обстановку страху та паніки, використовую свій мобільний телефон марки «NOKIA 113» ІМЕІ: НОМЕР_4 , із сім картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_5 , умисно здійснив телефонний дзвінок на спеціальну лінію Національної поліції України «102» та повідомив про наявність у нього за вище вказаною адресою вибухового пристрою та про свій намір здійснення підриву вказаного вибухового пристрою, а також про необхідність прибуття за вказаною адресою представників правоохоронних органів.

Вказане повідомлення було спрямоване на викликання занепокоєння, паніку, порушення безпеки суспільства, що призвело до безпідставного відволікання сил і засобів спеціальних служб (представників рятувальних служб, швидкої медичної допомоги та національної поліції України) для перевірки вказаного повідомлення.

З результатами перевірки повідомлення здійсненого ОСОБА_4 про підготовку вибуху, в приміщенні будинку за місцем його проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вибухонебезпечних предметів не виявлено, що підтверджує неправдивість повідомленої останнім інформації.

17.02.2025 о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

18.02.2025 громадянину ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

Копію клопотання з додатками підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник , отримав - 18.02.2025 року о 17.00 год.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно даних копії повідомлення про підозру та з доданих до клопотання матеріалів встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст.259 ч.1 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Прокурором доведено обставини, передбачені п.2 ч.1 ст.194 КПК України, а саме наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 цього Кодексу, зокрема, що ОСОБА_4 ; може: з метою уникнення кримінальної відповідальності, переховується від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час досудове розслідування ще триває, не проведено всіх запланованих слідчих та процесуальних дій, зокрема не допитано всіх свідків та не проведено ряд експертиз .

Суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а також вагомість наявних доказів про вчинене кримінальне правопорушення підозрювананим.

Прокурором доведено обставини, передбачені п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину ОСОБА_4 ; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 цього Кодексу, зокрема, що ОСОБА_4 ; може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи зазначені вище ризики, наявність обґрунтованої підозри, особу підозрюваного, застосування до запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даній стадії досудового слідства є найбільш прийнятним, а інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути ризики, передбачені ст. 177 КПК України з наступних причин: домашній арешт - не доцільно застосувати у зв`язку з тим, що підозрюваний підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків.

Вказані обставини у своїй сукупності виключають застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Таким чином прокурором доведено обставини, передбачені пп.1, 2, 3 ч.1 ст.194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального ; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 цього Кодексу, зокрема, що ОСОБА_4 , може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше правопорушення, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

За вказаних обставин слідчий суддя дійшов до висновку про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Оскільки вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 могло призвести до загибелі людей, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні визначати розмір застави не потрібно.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 184, 192-194, 196, 197, 206, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів , без визначення застави.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_7