Провадження № 1-кс/202/1641/2025
УХВАЛА

Іменем України

26 лютого 2025 року слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпро клопотання прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000990 від 19.03.2024 року, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 5 ст. 361 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищезазначене клопотання в якому вказано, що ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 5 ст. 361 КК України. При цьому, строк дії застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу спливає до початку підготовчого судового засідання. В обґрунтування необхідності продовження тримання ОСОБА_5 під вартою, прокурором зазначено, що обвинувачений може: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні , вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується, і заявлені ризики не зменшились.

Прокурор у судовому засіданні вказавши на наявність підстав для продовження відносно обвинуваченого строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Захисник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та зазначив, що обвинувачений вже тривалий час утримується під вартою. З урахуванням наведеного, адвокат просив змінити запобіжний захід або зменшити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Дослідивши матеріали клопотання та заслухавши думку сторін, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000990 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 5 ст. 361 КК України.

В рамках даного кримінального провадження відносно ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому неодноразово було продовжено, останній раз ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 січня 2025 року строком на 60 діб, тобто до 02.03.2025 року включно.

Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська направлено до Дніпровського апеляційного суду подання про направлення кримінального провадження №0000990 за підсудністю до іншого суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12.02.2025 року у задоволенні подання Індустріального районного суду м. Дніпропетровська відмовлено, а кримінальне провадження №0000990, повернуто до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, для здійснення судового провадження.

Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини" від 18 жовтня 2022 року №2690-IX, який набув чинності 06.11.2022 року, внесено ряд змін до Кримінального процесуального кодексу України, щодо порядку розгляду клопотань про застосування та продовження дії запобіжних заходів.

Так, відповідно до частини четвертої статті 176 КПК України (в редакції Закону №2690-IX) запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Частиною шостою статті 199 КПК України (в редакції Закону №2690-IX) передбачено у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Отже, наведеними положеннями Закону надано право слідчому, за погодженням з прокурором, та прокурору до початку підготовчого судового засідання (до проведення підготовчого судового засідання) звертатися до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу або його продовження, та, відповідно, надано повноваження слідчому судді на розгляд таких клопотань за межами досудового розслідування.

У наведених нормах Закону законодавцем застосовано формулювання "до початку підготовчого судового засідання" (ч. 1 ст. 176 КПК) та "до проведення підготовчого судового засідання" (ч. 6 ст. 199 КПК).

Таким чином, аналіз положень статей 176, 199 КПК України (в редакції Закону №2690-IX), у взаємозв`язку з положеннями статті 314 КПК України, дає підстави для висновку про те, що слідчий суддя наділений повноваженнями на розгляд клопотань слідчого та/або прокурора про застосування запобіжного заходу або його продовження лише у випадках коли обвинувальний акт надіслано (подано) до суду, однак підготовче судове засідання судом ще не призначено, або ж призначено, проте термін дії запобіжного заходу закінчується до дати проведення такого засідання.

Після надходження кримінального провадження №0000990 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, підготовче засідання судом не призначено, а строк дії запобіжного заходу застосованого відносно ОСОБА_5 , спливає. Відтак, розгляд і вирішення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу, на даному етапі, віднесено до повноважень слідчого судді.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Що ж стосується наявності підстав для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , то слідчий суддя вважає, що викладені прокурором у клопотанні відомості щодо існування окремих ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого, та наявності ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України є обґрунтованими та виправдовують необхідність продовження відносно ОСОБА_5 строку тримання під вартою.

Вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу, слідчим суддею враховуються дані про особу обвинуваченого, який має вищу освіту, не працевлаштований, розлучений, має місце реєстрації та місце мешкання, а також те, що матеріали клопотання не містять будь-яких даних, що поточний стан його здоров`я перешкоджає перебуванню в ізоляції від суспільства.

Крім того, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя бере до уваги те, що ОСОБА_5 раніше судимий та на даний час обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів проти власності та у сфері використання електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку, вчинених, зокрема, у складі організованої групи, як за ознак ретельного планування, так і з розподіленням відповідних ролей, і ці обставини свідчать про підвищену небезпеку протиправних дій останнього, що в свою чергу вказує на наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення у якому обвинувачується, за умов не перебування ізольованим від суспільства в межах запобіжного заходу, а також те, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, та з врахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу обвинуваченого, враховуючи тяжкість і характер кримінальних правопорушень, у вчинені яких обвинувачується ОСОБА_5 для забезпечення належного виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Оцінюючи вищевказані обставини, слідчий суддя також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Таким чином, на підставі наданих слідчому судді матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя обґрунтовано вважає, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки обвинуваченого, що вказує на необхідність продовження застосованого відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Продовжуючи строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя виходить із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, враховуючи обставини кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, слідчий суддя вважає, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого є у кримінальному провадженні, є застава, як альтернатива запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, у розмірі, визначеними ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 січня 2025 року(справа № 202/15154/24, провадження № 1-кп/202/2026/2024), оскільки саме такий розмір застави, буде співмірним, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого і виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, який може бути внесений у будь-який момент в межах строку дії ухвали, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, обов`язки передбачені статтею 194 КПК України, які будуть покладені на підозрюваного, у разі внесення застави.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000990 від 19.03.2024 року, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 5 ст. 361 КК України- задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 5 ст. 361 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до проведення підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні, але не довше ніж до 26 квітня 2025 року.

Одночасно визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу, як альтернативний запобіжний захід у кримінальному провадженні, в розмірі 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1514000,00 гривень, яка може бути внесена як самим обвинувачуваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області.

У разі внесення застави, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до суду, та покласти на нього такі обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- не відлучатися за межі населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити в межах строку дії ухвали.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 .

Повний текст ухвали оголошений об 11 годині 00 хвилин 28 лютого 2025 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1