Справа № 752/6386/24 Суддя в І-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/4774/2024 Суддя в 2-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого (в режимі ВКЗ) - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0000747 від 18.04.2022 року за апеляційною скаргою з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 02 травня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 02 травня 2024 року,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

засуджено за ч. 3 ст. 357 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень; за ч. 3 ст. 358 України до покарання у виді 2 (два) роки позбавлення волі; за ч. 4 ст. 358 України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточно ОСОБА_7 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.

Відповідно до вироку, ОСОБА_7 , у невстановлений досудовим розслідуванням місці та час, але не пізніше 29.10.2021, незаконно заволодів паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 виданого на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою подальшого внесення до нього недостовірної інформації (персональних даних) та його використання у незаконний спосіб.

Окрім того, обвинувачений ОСОБА_7 , у невстановлений досудовим розслідуванням місці та час, але не пізніше 12.02.2022, незаконно заволодів паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 виданого на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою подальшого внесення до нього недостовірної інформації (персональних даних) та його використання у незаконний спосіб.

Далі, обвинувачений ОСОБА_7 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 29.10.2021, діючи умисно, повторно, підшукав дві фотокартки зі своїм зображенням, після чого підробив паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданого на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом переклеювання фотокартки, вклеювання нової фотокартки та внесення відповідної недостовірної інформації (персональних даних) до нього.

Окрім того, обвинувачений ОСОБА_7 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 12.02.2022, діючи умисно, повторно, підшукав дві фотокартки зі своїм зображенням, після чого підробив паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 виданого на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом переклеювання фотокартки, вклеювання нової фотокартки та внесення відповідної недостовірної інформації (персональних даних) до нього.

Також, обвинувачений ОСОБА_7 , 29.10.2021 перебуваючи в приміщенні ТВБВ №100026/092 філії - ГУ по м. Києві та Київській обл. АТ «Ощадбанк», що за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 152, використав завідомо підроблений паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий на ім`я ОСОБА_9 - пред`явив його співробітнику ТВБВ №100026/092 філії - ГУ по м. Києві та Київській обл. АТ «Ощадбанк» під час оформлення документів для відкриття рахунку № НОМЕР_3 , а саме під час оформлення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), шляхом внесення недостовірної інформації (персональних даних), та як наслідок відкриття банківського рахунку № НОМЕР_3 з видачею відповідної платіжної карти, як засобу доступу до банківського рахунку, що є різновидом офіційних документів.

Не зупинившись на вчиненому, обвинувачений ОСОБА_7 , 01.11.2021 перебуваючи в приміщенні точки видачі АТ «Універсал Банк», за адресою: м. Київ, вул. Маршала Конєва, 7, використав завідомо підроблений паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий на ім`я ОСОБА_9 - пред`явив його уповноваженій особі точки видачі АТ «Універсал Банк» під час оформлення документів для відкриття рахунку № НОМЕР_4 , а саме під час оформлення анкети заяви до Договору про надання банківських послуг, шляхом внесення недостовірної інформації (персональних даних), та як наслідок відкриття банківського рахунку № НОМЕР_4 , з видачею відповідної платіжної карти № НОМЕР_5 , як засобу доступу до банківського рахунку, що є різновидом офіційних документів.

Також, обвинувачений ОСОБА_7 , 02.11.2021 перебуваючи в приміщенні Територіального сервісного центру № 8049 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві (філія ГСЦ МВС), за адресою: м. Київ, вул. Павла Усенка, 8, використав завідомо підроблений паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - предявив його уповноваженій особі Територіального сервісного центру № 8049 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві (філія ГСЦ МВС) під час оформлення заяви № 348238980 для видачі посвідчення водія серії НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_9 , з подальшим внесенням недостовірних персональних даних у офіційні документи, у тому числі зображення зовнішнього вигляду свого обличчя, замість зовнішнього вигляду обличчя ОСОБА_9 , що мало наслідком видачу посвідчення водія серії НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_9 із внесеною недостовірною інформацією (персональними даними).

Окрім того, обвинувачений ОСОБА_7 , 16.11.2021 перебуваючи в приміщенні Голосіївського районного відділення АТ «Райффайзен Банк», за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 37/13, використав завідомо підроблений паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий на ім`я ОСОБА_9 - предявив його уповноваженій особі Голосіївського районного відділення АТ «Райффайзен Банк» під час оформлення документів для відкриття рахунку № НОМЕР_7 , а саме під час оформлення заяви про акцепт Публічної пропозиції/Угоди № CMDPI-1940526 та заяви-договору про відкриття та ведення карткового рахунку № НОМЕР_7 та розміщення вкладу «Універсальний+», шляхом внесення недостовірної інформації (персональних даних), та як наслідок відкриття банківського рахунку № НОМЕР_7 з видачею відповідної платіжної карти № НОМЕР_8 , як засобу доступу до банківського рахунку, що є різновидом офіційних документів.

Також, обвинувачений ОСОБА_7 , 23.12.2009 перебуваючи в приміщенні ВРЕР м. Харцизька при УДАІ ГУ МВС України в Донецькій області, що за адресою: Донецька обл., м. Харцизьк, вул. Чкалова, 4 ОСОБА_7 , видаючи себе за ОСОБА_10 , використав завідомо підроблений документ, шляхом пред`явлення його уповноваженій особі УДАІ ГУ МВС України в Донецькій області, який не був обізнаний про протиправний характер діянь ОСОБА_7 , під час оформлення документів для видачі посвідчення водія серії НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_10 , що є різновидом офіційних документів.

В результаті вказаних дій з боку ОСОБА_7 , які полягали у наданні недостовірних персональних даних, у тому числі зображення зовнішнього вигляду свого обличчя, замість зовнішнього вигляду обличчя ОСОБА_10 , було видно посвідчення водія серії НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_10 із внесеною недостовірною інформацією (персональними даними).

10.06.2017 року, обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні Мелітопольського міського відділу УДМС у Запорізькій області, за адресою: Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Івана Алексєєва, 26, використав завідомо підроблений паспорт громадянина України серії НОМЕР_10 виданий на ім`я ОСОБА_11 , під час оформлення заяви-анкети № 5583058 для оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_11 на ім`я ОСОБА_11 , що є різновидом офіційних документів, з подальшим внесенням недостовірних персональних даних у офіційні документи, у тому числі зображення зовнішнього вигляду свого обличчя, замість зовнішнього вигляду обличчя ОСОБА_11 , що мало наслідком оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_11 на ім`я ОСОБА_11 із внесеною недостовірною інформацією (персональними даними).

19.09.2017 року обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні Мелітопольського міського відділу УДМС у Запорізькій області, за адресою: Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Івана Алексєєва, 26, використав заздалегідь підроблений паспорт громадянина України серії НОМЕР_10 виданий на ім`я ОСОБА_11 , під час оформлення заяви-анкети № 1021342 для оформлення паспорта громадянина України № НОМЕР_12 на ім`я ОСОБА_11 , що є різновидом офіційних документів, з подальшим внесенням ОСОБА_7 , недостовірних персональних даних у офіційні документи, у тому числі зображення зовнішнього вигляду свого обличчя, замість зовнішнього вигляду обличчя ОСОБА_11 , що мало наслідком оформлення та видачу паспорта громадянина України № НОМЕР_12 на ім`я ОСОБА_11 із внесеною недостовірною інформацією (персональними даними).

Окрім того, обвинувачений ОСОБА_7 , 18.10.2017 перебуваючи в приміщенні ТВБВ №10007/0299 ЗОУ АТ «Ощадбанк», за адресою: Запорізька обл., м. Мелітополь, просп. 50-річчя Перемоги, 49, використав завідомо підроблений паспорт громадянина України № НОМЕР_12 на ім`я ОСОБА_11 - пред`явив його уповноваженій особі ТВБВ №10007/0299 ЗОУ АТ «Ощадбанк» під час оформлення документів для відкриття рахунку № НОМЕР_13 (№ НОМЕР_14 ), а саме під час оформлення заяви про приєднання №1312694, заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), паспорту споживчого кредиту (Кредитної лінії на БПК) та таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача і реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, шляхом внесення недостовірної інформації (персональних даних), та як наслідок відкриття банківського рахунку № НОМЕР_13 (№ НОМЕР_14 ) з видачею відповідної платіжної карти, як засобу доступу до банківського рахунку, що є різновидом офіційних документів.

18.03.2021 року, обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні ТСЦ № 2343 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС), за адресою: Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Інтеркультурна, 172, видаючи себе за ОСОБА_11 , використав завідомо підроблений документ - пред`явив його уповноваженій особі ТСЦ № 2343 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС), який не був обізнаний про протиправний характер діянь ОСОБА_7 , із внесеними до нього недостовірними персональними даними, а саме зображення зовнішнього вигляду свого обличчя, замість зовнішнього вигляду обличчя ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , під час оформлення документів для видачі посвідчення водія серії НОМЕР_15 на ім`я ОСОБА_11 , що є різновидом офіційних документів.

В результаті вказаних дій з боку ОСОБА_7 , які полягали у наданні недостовірних персональних даних, у тому числі зображення зовнішнього вигляду свого обличчя, замість зовнішнього вигляду обличчя ОСОБА_11 , було видно посвідчення водія серії НОМЕР_15 на ім`я ОСОБА_11 із внесеною недостовірною інформацією (персональними даними).

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення вказав на незаконність вироку суду. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав про те, що йому не оголошувався вирок суду, його не доставляли до зали суду як і не проводили судове засідання в режимі відеоконференцзв'язку. Вказаний вирок суду йому було вручено працівницею Київського слідчого ізолятора 29.05.2024 року. Вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі прийняв до уваги його сімейний стан, а саме наявність двох дітей, з яких син є неповнолітнім, те, що він є інвалідом другої групи по життєво, має прогресуюче онкологічне захворювання та не може самостійно пересуватися, а лише за допомогою інвалідного візка, а також має інші захворювання, що потребують невідкладного лікування. Разом з цим, вважає, що судом не прийнято до уваги його відношення до вчиненого, а саме його щире каяття та визнання вини у вчиненому, а також те, що його дії не спричинили нікому шкоди. За таких обставин, просив змінити оскаржуваний вирок суду в частині строку призначеного йому покарання, призначити йому покарання в виді позбавлення волі строком на 1 рік, застосувати положення ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробувальним терміном. В решті вирок залишити без змін.

В доповненнях до апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_7 вказав на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Вважає, що частина інкримінованих йому кримінальних правопорушень підлягали закриттю на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, а він підлягав звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України. Так, вказав про те, що він визнав свою вину та не заперечував щодо звільнення від кримінальної відповідальності та закриття частини кримінальних проваджень, за якими закінчились строки притягнення до кримінальної відповідальності. Крім того, зазначив про те, що судом не було з`ясовано та враховано його думки щодо кримінального провадження, всупереч вимогам ч. 7 ст. 284 КПК. Разом з тим, вважає, що орган досудового розслідування неправильно кваліфікував його дії за епізодом № 2, а саме незаконно інкриміновано повторність та визнано винуватим за ч. 3 ст. 358 КК України, а тому, на думку обвинуваченого, його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 358 КК України. Також вказав на незастосування до епізодів № 10, 11, 12 вимог ст. 49 КК України. Крім того, вважає, що судом при призначенні покарання недостатньою мірою враховано стан його здоров`я, визнання ним вини, відсутність судимостей, наявність дружини та дітей, а також те, що вчинені ним кримінальні правопорушення не є тяжкими чи особливо тяжкими, відсутні потерпілі та негативні наслідки. Вважає, що призначене судом покарання є занадто тяжким та може призвести до його загибелі, оскільки він має життєву необхідність у доступі до спеціальних медичних установ, що спеціалізуються на лікуванні онкологічних захворювань. Просив оскаржуваний вирок скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції. Крім того, зазначив, що якщо суд прийде до висновку про відсутність підстав для призначення нового судового розгляду, ухвалити новий вирок, яким перекваліфікувати його дії за епізодом № 2 на ч. 1 ст. 358 КК України, звільнити його від кримінальної відповідальності за епізодами № 10, 11, 12 на підставі ст. 49 КК України та закрити кримінальне провадження в цій частині на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, застосувавши положення ст. 75 КК України та звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік.

Також до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання захисника ОСОБА_8 , в якому він просив обвинуваченого ОСОБА_7 звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строку давності, а кримінальне провадження - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника та обвинуваченого, які підтримали заявлене захисником клопотання та просили його задовольнити, при цьому обвинуваченому роз`яснено наслідки закриття кримінального провадження з вказаних підстав; прокурора, який не заперечував щодо задоволення клопотання захисника та закриття кримінального провадження щодо обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи клопотання, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 4 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Закон не пов`язує можливість застосування правил ч. 1 ст. 49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття кримінального провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Як вбачається з вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 02 травня 2024 року, ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Вирішуючи заявлене захисником ОСОБА_8 клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження №0000747 на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України, яке було підтримано обвинуваченим ОСОБА_7 , колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Щодо інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, а саме за епізодами незаконного заволодіння паспортом громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_10 , повторне підроблення паспорту громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_10 та використання завідомо підробленого документу - паспорта громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_10 , колегія суддів звертає увагу на таке.

Як вбачається з обвинувального акта та встановлених судом фактичних обставин, у невстановлений досудовим розслідуванням місці та час, але не пізніше 12.02.2022, ОСОБА_7 незаконно заволодів паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_10 та у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 12.02.2022, діючи умисно, повторно, підшукав дві фотокартки зі своїм зображенням, після чого підробив паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_10 , шляхом переклеювання фотокартки, вклеювання нової фотокартки та внесення відповідної недостовірної інформації (персональних даних) до нього, тобто вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст. 357 та ч.3 ст. 358 КК України.

При цьому, згідно з встановленими судом обставинами, обвинувачений ОСОБА_7 , 23.12.2009, перебуваючи в приміщенні ВРЕР м. Харцизька при УДАІ ГУ МВС України в Донецькій області, видаючи себе за ОСОБА_10 , використав завідомо підроблений документ, шляхом пред`явлення його уповноваженій особі УДАІ ГУ МВС України в Донецькій області, під час оформлення документів для видачі посвідчення водія серії НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_10 , тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 358 КК України.

Таким чином, оскільки згідно встановлених судом фактичних обставин, підроблений паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_10 обвинувачений ОСОБА_7 використав 23.12.2009р. шляхом пред`явлення його уповноваженій особі УДАІ ГУ МВС України в Донецькій області, тому заволодіти та підробити вказаний паспорт ОСОБА_7 мав не пізніше 23.12.2009 року, а не 12.02.2022р.

За таких обставин колегія суддів вважає, що інкриміновані ОСОБА_7 кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 357 та ч. 3 ст. 358 КК України, а саме за епізодами незаконного заволодіння та підроблення паспорта громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_10 , слід вважати такими, що були вчинені ним не пізніше 23.12.2009 року.

Колегія суддів звертає увагу на те, що інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 358 КК України кваліфіковане судом як повторне підроблення паспорту громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_10 .

Разом з тим, матеріали кримінального провадження не містять доказів того, що обвинуваченим ОСОБА_7 до 23.12.2009р. вчинялось аналогічне кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 або 2 ст. 358 КК України, що давало б суду підстави кваліфікувати дії ОСОБА_7 за вказаним епізодом за ознакою «повторність».

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що дії ОСОБА_7 за епізодом підроблення паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_12 слід перекваліфікувати з ч. 3 ст. 358 КК України на ч. 1 ст. 358 КК України, а саме, як умисне підроблення паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_10 , що вчинені ОСОБА_13 не пізніше 23.12.2009 року шляхом переклеювання фотокартки, вклеювання нової фотокартки та внесення відповідної недостовірної інформації (персональних даних) до нього, тобто як підроблення офіційного документа, який видається чи посвідчується установою і який надає права.

Санкція ч. 3 ст. 357 КК України на час вчинення обвинуваченим вказаного кримінального правопорушення передбачала покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років. Санкція ч. 1 ст. 358 КК України на час вчинення обвинуваченим вказаного кримінального правопорушення передбачала покарання у виді штрафу до сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років. Санкція ч. 4 ст. 358 КК України на час вчинення обвинуваченим вказаного кримінального правопорушення передбачала покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Відповідно до положень ст. 12 КК України в редакції, чинній на час вчинення обвинуваченим вказаних кримінальних правопорушень, вказані кримінальні правопорушення відносились до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції станом на січень 2010р.) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Колегія суддів вважає, що оскільки з дня вчинення 23.12.2009 поставлених у вину ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, минуло понад три роки, останній протягом цього періоду не ухилявся від досудового розслідування або суду, не вчинив нового злочину - він може бути звільнений від кримінальної відповідальності за вказаними епізодами на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Інкриміновані ОСОБА_7 кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 358 КК України за епізодами використання завідомо підробленого документу - паспорта громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_11 , були вчинені ним 10.06.2017, 19.09.2017, 18.10.2017, 18.03.2021.

Санкція ч. 4 ст. 358 КК України на час вчинення обвинуваченим вказаного кримінального правопорушення передбачала покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційний нагляд на строк до двох років, або обмеження волі на строк до двох років.

Відповідно до положень ст. 12 КК України в редакції, чинній на час розгляду клопотання, вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії кримінального проступку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

При цьому, колегія суддів вважає, що у даному випадку не підлягають до застосування положення ч.3 ст.49 КК України, оскільки за змістом вказаної норми закону перебіг давності переривається в тому випадку, якщо до закінчення строків, зазначених у ч.ч.1 та 2 ст. 49 КК України особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України за епізодами незаконного заволодіння, підроблення та використання підробленого паспорту громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_10 , були вчинені обвинуваченим ОСОБА_7 не пізніше 23.12.2009 року, з вказаної дати до дня вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України за епізодомвикористання завідомо підробленого документу - паспорта громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_11 , а саме 10.06.2017 минули строки давності, передбачені п.2 ч.1 ст.49 КК України, тому, в даному випадку, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності не переривались.

Також, як вбачається з встановлених судом фактичних обставин, інкриміновані ОСОБА_7 кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 357 та ч.3 ст. 358 КК України, а саме за епізодами незаконного заволодіння паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_9 , та його незаконного підроблення, що було вчинено обвинуваченим повторно, було вчинено ним у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, але не пізніше 29.10.2021 року.

Колегія суддів звертає увагу на те, що інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 358 КК України кваліфіковане судом як повторне підроблення паспорту громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_9 .

Разом з тим, відповідно до положень ч.4 ст. 32 КК України повторність відсутня, якщо за раніше вчинене кримінальне правопорушення особу було звільнено від кримінальної відповідальності на підставах, установлених законом.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_7 був звільнений від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 358 КК України, а саме за епізодом підроблення паспорту громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_10 , на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, дії обвинуваченого ОСОБА_7 за епізодом підроблення паспорту громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_9 слід перекваліфікувати з ч.3 ст. 358 КК України на ч.1 ст. 358 КК України, а саме, як умисне підроблення паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_9 , що вчинені ОСОБА_13 не пізніше 29.10.2021 року шляхом переклеювання фотокартки, вклеювання нової фотокартки та внесення відповідної недостовірної інформації (персональних даних) до нього, тобто як підроблення офіційного документа, який видається чи посвідчується установою і який надає права.

Крім того, як вбачається з оскаржуваного вироку, інкриміновані ОСОБА_7 кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 358 КК України, а саме, використання завідомо підробленого документу - паспорта громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_9 , були вчинені ним 29.10.2021, 01.11.2021, 02.11.2021, 16.11.2021.

При цьому, вчиненням ОСОБА_7 вказаних кримінальних правопорушень було перервано перебіг давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за епізодами вчинення 10.06.2017, 19.09.2017, 18.10.2017, 18.03.2021 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме, використання завідомо підробленого документу - паспорта громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_11 .

Таким чином перебіг строків давності слід обчислювати з 16.11.2021р.

Так, санкція ч. 3 ст. 357 КК України на час вчинення обвинуваченим вказаного кримінального правопорушення передбачала покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до трьох місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Санкція ч. 4 ст. 358 КК України на час вчинення обвинуваченим вказаного кримінального правопорушення передбачала покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Санкція ч.1 ст. 358 КК України на час вчинення обвинуваченим вказаного кримінального правопорушення передбачала покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до двох років.

Відповідно до положень ст. 12 КК України в редакції, чинній на час розгляду клопотання, вказані кримінальні правопорушення відносяться до категорії кримінальних проступків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Оскільки з дня вчинення 16.11.2021 поставленого у вину ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання обвинуваченим ОСОБА_7 завідомо підробленого документу - паспорта громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_9 , минуло понад три роки, останній протягом цього періоду не ухилявся від досудового розслідування або суду, не вчинив нового злочину - він може бути звільнений від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Як вже було зазначено колегією суддів, оскільки закон не пов`язує можливість застосування правил ч. 1 ст. 49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття кримінального провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_7 підтримав заявлене захисником клопотання та просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а кримінальне провадження щодо нього закрити.

Відповідно до ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку щодо необхідності задоволення клопотання захисника, скасування вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 02 травня 2024 року щодо ОСОБА_7 , звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження № 0000747 від 18.04.2022 року щодо нього.

Керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 284, 288, 405, 407, 417, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 з доповненнями задовольнити частково.

Вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 02 травня 2024 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Обвинуваченого ОСОБА_7 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.3 ст. 357, ч.1 ст. 358 та ч.4 ст. 358 КК України на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000747 від 18.04.2022 року щодо ОСОБА_7 - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвалу може бути оскаржено у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, засудженим, який перебуває під вартою - в той же строк з дня отримання копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4