ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/1147/25 Провадження 1-кп/636/936/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2025 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000240 від 06.03.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Цюрупинськ, Херсонської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, військовослужбовця за призовом під час мобілізації, на момент вчинення правопорушень - водій 3 відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону (з охорони та оборони важливих державних об`єктів) військової частини НОМЕР_1 Східно оперативно-територіального об`єднання Національної Гвардії України, у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, обіймаючи посаду водія 3 відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону (з охорони та оборони важливих державних об`єктів) військової частини НОМЕР_1 Східно оперативно-територіального об`єднання Національної Гвардії України, був обізнаний з діючим законодавством щодо заборони носіння, бойових припасів, вибухових пристроїв та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Так, відповідно до положень додатку № 1 затвердженого п. 1 постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 1-4, 9, 15 Положення по дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, п.п. 2.8, 8.1, 8.2, 8.9 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України. Право носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача, чи збут вогнепальної зброї, бойових припасів здійснюється на підставі передбачених законом дозволів.

Так, ОСОБА_5 , проходячи військову службу на посаді водія 3 відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти І стрілецького батальйону (з охорони та оборони важливих державних об`єктів) військової частини НОМЕР_1 Східно оперативно- територіального об`єднання Національної Гвардії України, з 19.06.2023 по 20.08.2023, перебуваючи у зоні проведення бойових дій біля с. Кремінна, Сєвєродонецького р-ну, Луганської області, знайшов: 1 підривач до ручних гранат типу УЗРГМ, який відносяться до категорії вибухових пристроїв та І корпус ручної гранати РГД-5 - який є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини.

Після чого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання знайдених ним вибухових речовин та вибухових пристроїв.

Надалі ОСОБА_5 , реалізуючи свій умисел, направлений на незаконне придбання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що вищевказані предмети являються бойовими припасами та вибуховими пристроями, а також розуміючи, що він не має передбаченого законом дозволу на поводження з вищевказаними предметами поза місцем проведення бойових дій, підняв с землі 1 підривач до ручних гранат типу УЗРГМ, який відносяться до категорії вибухових пристроїв та 1 корпус ручної гранати РГД-5 - який є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, таким чином здійснивши придбання вибухових речовин та вибухових пристроїв.

Крім того, у проміжок часу з 09.09.2023 по 05.03.2024 ОСОБА_5 , маючи намір спрямований на зберігання раніше придбаних ним: 1 підривана до ручних гранат типу УЗРГМ, який відносяться до категорії вибухових пристроїв та 1 корпусу ручної гранати РГД-5 - який є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, зберігав вищезазначені вибухову речовину та вибуховий пристрій за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому, 05.03.2024 працівниками Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області проведено огляд в порядку обшуку домоволодіння ОСОБА_5 розташованого, за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено: 1 підривач до ручних гранат типу УЗРГМ, який відносяться до категорії вибухових пристроїв та 1 корпус ручної гранати РГД-5 - який є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини.

Крім того, ОСОБА_5 , проходячи військову службу на посаді водія 3 відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону (з охорони та оборони важливих державних об`єктів) військової частини НОМЕР_1 Східно оперативно- територіального об`єднання Національної Гвардії України, з 19.06.2023 по 20.08.2023, перебуваючи у зоні проведення бойових дій біля с. Кремінна, Сєвєродонецького р-ну, Луганської області, знайшов: 1 підривач до ручних гранат типу УЗРГМ-2, який відносяться до категорії вибухових пристроїв та 1 корпус ручної гранати Ф-1 - який є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини.

Після чого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та носіння знайдених ним вибухових речовин та вибухових пристроїв.

Надалі ОСОБА_5 , реалізуючи свій прямий умисел, направлений на незаконне придбання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що вищевказані предмети являються бойовими припасами та вибуховими пристроями, а також розуміючи, що він не має передбаченого законом дозволу на поводження з вищевказаними предметами поза місцем проведення бойових дій, підняв с землі 1 підривач до ручних гранат типу УЗРГМ-2, який відносяться до категорії вибухових пристроїв та І корпус ручної гранати Ф-1 - який є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, таким чином здійснивши придбання вибухових речовин та вибухових пристроїв.

Крім того, у проміжок часу з 09.09.2023 по 12.09.2024 ОСОБА_5 , маючи намір спрямований на зберігання раніше придбаних ним: 1 підривача до ручних гранат типу УЗРГМ-2, який відносяться до категорії вибухових пристроїв та 1 корпусу ручної гранати Ф-1 - який є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, здійснював носіння вищезазначених вибухової речовини та вибухового пристрою у особистих речах.

В подальшому, 12.09.2024 працівниками Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області проведено огляд місця події - ділянки місцевості неподалік від будинку за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого у ОСОБА_5 виявлено та вилучено: 1 підривач до ручних гранат типу УЗРГМ-2, який відносяться до категорії вибухових пристроїв та 1 корпус ручної гранати Ф-1 - який є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, чим ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, тобто придбання та носіння вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 263 КК України - придбання, носіння та зберігання вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень визнав повністю, вказавши, що дійсно за наведених в обвинувальному акті обставин знайшов та зберігав боєприпаси - підривачі та корпус ручної гранати. Про вчинене шкодує, розуміє, що вчинив кримінальне правопорушення, проте зробив для себе висновки, щиро кається у вчиненому, бажає продовжити службу у ЗСУ.

Позиція ОСОБА_5 щодо вчинених злочинів не викликає у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

За згодою сторін згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по справі, як покази свідків та інших доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачена та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніхто не оспорює.

Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у придбанні, носінні та зберіганні вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_5 вчинив злочини, передбачені ч.1 ст. 263 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєних злочинів, які, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, конкретні обставини вчинених злочинів та дані про особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є військовослужбовцем за мобілізацією, за місцем служби характеризується позитивно, має постійне місце реєстрації та проживання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд визнає вчинення злочину в умовах військового стану.

Крім того, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, з урахуванням відомостей про особу винного, його ставлення до скоєного правопорушення, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання в межах санкції статті, за якою останнього притягнуто до кримінальної відповідальності, у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню, оскільки таке покарання, на думку суду, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Відповідно до ч. 3 ст. 76 КК України нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.

Суд вважає, що таке покарання відповідатиме ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та буде справедливим, і не буде становити «особистий надмірний тягар для обвинуваченого та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства вимогам захисту основоположних прав особи». Крім того, призначене покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, і воно випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод».

Стосовно обвинуваченого ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 30.09.2024 застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч.5 ст.72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

Таким чином, суд вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 в строк відбування покарання період його попереднього ув`язнення, а саме з 30.09.2024 по день винесення вироку включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Суд, керуючись ст. ст. 124, 368 КПК України, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 витрати за проведення судових експертиз дослідження матеріалів речовин та виробів №СЕ-19/121-24/7195-ВТХ від 08.04.2024, №СЕ-19/121-24/7194-ВТХ від 02.04.2024, №КСЕ-19/121-24/29826 від 20.11.2024 у загальному розмірі 12425.44 грн.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації, про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 30.09.2024 по 03.02.2025 включно.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду негайно.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових вибухо-технічних експертиз дослідження матеріалів речовин та виробів №СЕ-19/121-24/7195-ВТХ від 08.04.2024, №СЕ-19/121-24/7194-ВТХ від 02.04.2024, №КСЕ-19/121-24/29826 від 20.11.2024 у загальному розмірі 12425.44 грн. (дванадцять тисяч чотириста двадцять п`ять гривень 44 копійок).

Речові докази: 1 підривач до ручних гранат типу УЗРГМ-2, який відносяться до категорії вибухових пристроїв, 1 корпус ручної гранати Ф-1, 1 підривач до ручних гранат типу УЗРГМ, який відносяться до категорії вибухових пристроїв, 1 корпус ручної гранати РГД-5 - знищити.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, право на ознайомлення з журналом та технічним записом судового засідання і подати на них письмові зауваження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1