Справа №345/5820/24
Провадження № 1-кс/345/1031/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.12.2024 року м. Калуш

Слідчий суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Калуської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про заміну запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Щебекіно Бєлгородської області російської федерації, фактично проживаючого без реєстрації по АДРЕСА_1 , раніше судимого 13.07.2021 Першотравневим районним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, 28.05.2024 звільненого по відбуттю покарання, згідно ст. 89 КК України судимість не погашена, підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 338 та ч. 1 ст. 296 КК України, слідчий суддя

встановив:

що у провадженні слідчого відділу Калуського відділу поліції ГУ НП в Івано-франківській області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження за №0000563 від 13.10.2024, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 338 КК України та ч. 1 ст. 296 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Щебекіно Бєлгородської області російської федерації, без постійного місця проживання та реєстрації, раніше судимий13.07.2021 року Першотравневим районним судом Донецької області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, 28.05.2024 звільненений по відбуттю покарання, згідно ст. 89 КК України судимість не погашена.

31.10.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 338 КК України та ч. 1 ст. 296 КК України.

23.12.2024 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 338 КК України та ч. 1 ст. 296 КК України.

04.11.2024 слідчим суддею Калуського міськрайонного суду відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язанням та покладено ряд обов`язків, визначених п.п. 1,2,3, ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи. Термін дії зазначеної ухвали становить 2 місяці, тобто до 04.01.2024.

В межах досудового розслідування, підозрюваному ОСОБА_5 проведено амбулаторну комплексну судово-психолого-психіатричну експертизу. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 1753 від 05.12.2014, встановлено наявність у ОСОБА_5 хронічного психічного захворювання у формі органічного шизофреноподібного розладу, та те, що останній на період часу, що відноситься до інкримінованих йому кримінальних правопорушень, перебував у стані та перебуває на даний час, при якому не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. Підозрюваному ОСОБА_5 рекомендовано застосування стаціонарних примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення в спеціальний лікувальний заклад із звичайним наглядом з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь.

19.12.2024 слідчим, у відповідності до ст. 503 КПК України, винесено постанову про зміну порядку досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

Слідчий просить змінити раніше обраний запобіжний захід до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із особистого зобов`язання на поміщення до психіатричного закладу, в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, терміном на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 клопотання слідчого підтримала.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 у задоволенні клопотання просив відмовити.

У судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_6 просив у задоволенні клопотання відмовити.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

23.12.2024 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 338 КК України та ч. 1 ст. 296 КК України, які вчинено за наступних обставин.

Статтею 20 Конституції України встановлено, що Державними символами України є Державний Прапор України, Державний Герб України і Державний Гімн України.

Державний Прапор України - стяг із двох рівновеликих горизонтальних смуг синього і жовтого кольорів.

Великий Державний Герб України встановлюється з урахуванням малого Державного Герба України та герба Війська Запорізького законом, що приймається не менш як двома третинами від Конституційного складу Верховної Ради України.

Головним елементом великого Державного Герба України є Знак Княжої Держави Володимира Великого (малий Державний Герб України).

Державний Гімн України - національний гімн на музику ОСОБА_7 із словами, затвердженими законом, що приймається не менш як двома третинами від конституційного складу Верховної Ради України.

Опис державних символів України та порядок їх використання встановлюються законом, що приймається не менш як двома третинами від конституційного складу Верховної Ради України.

Постановою Верховної Ради України «Про Державний прапор України» від 28.01.1992 року затверджено, що Державним прапором України національний прапор, що являє собою прямокутне полотнище, яке складається з двох рівних за шириною горизонтально розташованих смуг: верхньої - синього кольору, нижньої - жовтого кольору, із співвідношенням ширини прапора до його довжини 2:3.

13 жовтня 2024 року о 13:58 годин, в м. Калуші по вулиці Сівецька, 2, ОСОБА_5 , який страждав хронічним психічним захворюванням у формі органічного шизофреноподібного розладу, що відноситься до тяжкого психічного розладу, за своїм психічним станом, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, вчинив наругу над державним символом України, зокрема Державним прапором України, що був закріплений на флагштоку неподалік пам`ятнику ОСОБА_8 .

Перебуваючи в стані неосудності, ОСОБА_5 вчинив дії, якими не міг керувати та яких не усвідомлював, зокрема вчинив публічну наругу над Державним прапором України, який відповідно до ст. 20 Конституції України є державним символом України. Так ОСОБА_5 , підійшов до флагштока, на якому був закріплений Державний прапор України, спустив та зірвав його, після чого направився в бік моста через річку Сівка що в м. Калуш.

Того ж дня, о 14:01 годин, на тротуарній доріжці в районі розташування моста через р. Сівка в м. Калуші, продовжуючи свої дії, які не усвідомлював та якими не міг керувати, ОСОБА_5 викрадений Державний прапор України запхав у кишеню штанів, чим продовжив вчиняти публічну наругу над державним символом, після чого в подальшому був затриманий працівниками поліції.

Таким чином ОСОБА_5 вчинив публічну наругу над Державним прапором України, тобто вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 338 КК України.

Відповідно до ст. 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст. 28 Конституції України, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Так, 13.10.2024, у денну пору доби, в період часу о 14:09 год ОСОБА_5 , страждаючи хронічним психічним захворюванням у формі органічного шизофреноподібного розладу, що відноситься до тяжкого психічного розладу, за своїм психічним станом, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, перебуваючи у громадському місці в м. Калуш біля в`їзду у двір будинку № 66 на проспекті Лесі Українки, грубо порушуючи громадський порядок, вчинив конфлікт із ОСОБА_9 , під час якого почав наносити удари руками та ногами останньому.

Не припиняючи хуліганських дій, які виражалися у грубому порушенні громадського порядку, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані неосудності, тобто не усвідомлюючи своїх дій та їх суспільно небезпечних наслідків, та не маючи можливості ними керувати, під час конфлікту із ОСОБА_9 пошкодив стрілу шлагбаума, яка знаходиться при в`їзді у двір будинку АДРЕСА_2 , в результаті чого спричинив майнову шкоду ОСББ Яровиця-Калуш ЯРК на загальну суму 2900,04 грн.

Продовжуючи свої дій у стані неосудності, тобто не усвідомлюючи їх та не маючи можливості ними керувати, ОСОБА_5 знаходячись на дорозі між будинками №66 та №12А на пр. Л. Українки, наніс ногою удар в задню ліву дверку невстановленого автомобіля марки «AUDI», який проїжджав повз нього, після чого в подальшому був затриманий працівниками Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, тобто вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 296 КК України.

У сукупності ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 338, ч. 1 ст. 296 КК України.

Вказана підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: допитами свідка ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_15 , проведеним протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , наявними відеозаписами із моменту вчинення правопорушення та іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності.

04.11.2024 слідчим суддею Калуського міськрайонного суду відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язанням та покладено ряд обов`язків, визначених п.п. 1,2,3, ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи. Термін дії зазначеної ухвали становить 2 місяці - до 04.01.2025.

За змістом статті 505 КПК України, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру встановлюються: 1) час, місце, спосіб та інші обставини вчинення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення; 2) вчинення цього суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення цією особою; 3) наявність у цієї особи розладу психічної діяльності в минулому, ступінь і характер розладу психічної діяльності чи психічної хвороби на час вчинення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення чи на час досудового розслідування; 4) поведінка особи до вчинення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення і після нього; 5) небезпечність особи внаслідок її психічного стану для самої себе та інших осіб, а також можливість спричинення іншої істотної шкоди такою особою; 6) характер і розмір шкоди, завданої суспільно небезпечним діянням або кримінальним правопорушенням; 7) обставини, що підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення, в тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи:

1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом;

2) поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Згідно із частинами 2, 3 статті 508 КПК України, передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби. Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до статті 177 КПК України, Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається із наявного в матеріалах справи висновку судово-психіатричного експерта від 05.12.2024 № 1753, щодо ОСОБА_5 рекомендовано застосування стаціонарних примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування.

Тобто, за висновком експерта застосування стаціонарних примусових заходів не є обов`язковим, а є рекомендацією.

У цьому контексті можна навести позицію, викладену ЄСПЛ в рішенні від 2 травня 2013 року у справі «Загідуліна проти Росії», заява № 11737/06, де Суд зазначив, що для того, щоб відповідати підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції, провадження щодо примусової госпіталізації особи до психіатричного закладу повинно обов`язково передбачати чіткі ефективні гарантії від свавілля з огляду на вразливість осіб, які страждають на психічні розлади, та потребу в наведенні дуже вагомих причин для виправдання будь-яких обмежень їхніх прав. ЄСПЛ в своїх рішеннях звертав увагу, що особа не може вважатися «психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання (рішення від 24 жовтня 1979 року у справі «Вінтерверп проти Нідерландів»).

Зважаючи на вищенаведене та враховуючи, що слідчий не довів наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, не виконав вимоги статті 508 КПК України, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-179, 194, 200, 376, 392, 395, 503, 508 КПК України, слідчий суддя

постановив:

у задоволенні клопотання слідчого СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Калуської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про заміну запобіжного заходу, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: