Справа № 710/1511/24
Провадження № 1-кп/710/14/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.03.2025 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

начальника Шполянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шпола кримінальне провадження, відомості про яке внесені 04.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000511 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гаї Пустомитівського району Львівської області, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, одруженого, не є особою з інвалідністю, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 28 вересня 2024 року, приблизно о 20.10 годині, перебуваючи біля двору домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в ході конфлікту з ОСОБА_5 , який виник раптово на ґрунті неприязних відносин, маючи прямий умисел на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, усвідомлюючи суспільно-небезпечний, протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, кулаком правої руки наніс потерпілому ОСОБА_5 один удар в область щелепи зліва та один удар правою ногою потерпілому ОСОБА_5 в область лівого стегна.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у виді садна щелепи зліва та гематоми лівого стегна, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №05-6-01/331 від 09.10.2024, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений, ОСОБА_4 вину визнав частково. Пояснив, що раніше ОСОБА_5 наносив йому тілесні ушкодження та в день події, коли ОСОБА_5 підійшов до нього він захищався та дав йому ляпаса лівою рукою ( оскільки правою не може через пошкодження) у щелепу та машинально правою ногою в ногу.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї вини, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, в межах висунутого обвинувачення, за встановлених судом обставин, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Показами потерпілого ОСОБА_5 , який у судовому засіданні пояснив, що в той день його сусіди ОСОБА_6 підпалили суху траву, а його дружина випрала постільну білизну, все було в диму і він викликав пожежну інспекцію. Приїхав інспектор сам на машині, вони пішли до сусідів, які палили, спочатку вийшов обвинувачений ОСОБА_4 , побачив його, зрозумів, що це він викликав пожежну інспекцію і покликав сина. Вони вийшли обоє і кинулись до нього, ОСОБА_4 вдарив його правою рукою по обличчю, в щелепу, потім ногою по його нозі, а коли той нагнувся підняти телефон, який випав, вдарив його ще по потилиці.

Показами свідків:

ОСОБА_7 , яка у судовому засіданні пояснила, що вона є дружиною потерпілого. У кінці вересня 2024, близько 20.00 години чоловік викликав пожежників, оскільки сусід ОСОБА_6 палив багаття. Приїхав пожежник і попросив чоловіка бути свідком. Вона стояла біля ліхтаря і бачила бійку, двоє чоловіків стояли до неї спиною, її чоловік був внизу. Біля них стояв пожежник. Чоловік жалівся на біль у нозі. Слід удару був на обличчі, червоний. Наступного дня чоловік знімав побої.

ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що займав посаду провідного інспектора відділу запобігання надзвичайних ситуацій Звенигородського РУ ГУ ДСНС України в Черкаській області. 28.09.2024 , час не пам`ятає, надійшло повідомлення про паління багаття в с. Сердегівка по вул. Шевченка, номер будинку не пам`ятає. Він приїхав, вогню вже не було. Він звернувся до Голобора, як заявника, щоб той був свідком. Вони підійшли до двору ОСОБА_6 і між ними зав`язалась сварка та ОСОБА_6 вдарив рукою Голобора у щелепу та у голову. Голобор нахилився за телефоном, який у нього випав, та ОСОБА_6 вдарив його двічі ногою, один раз у ногу, інший він не побачив куди саме. При цьому Голобор не чіпав ОСОБА_6 . Потім викликали поліцію.

Письмовими доказами.

Відповідно до протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 28.09.2024, було прийнято усну заяву від ОСОБА_5 про те, що 28.09.2024 о 20.10 годині в с. Сердегівка вул. Шевченка ОСОБА_4 наніс тілесні ушкодження рукою в обличчя та ногою по лівій нозі . До медичного закладу ОСОБА_9 звернеться самостійно 29.09.2024( а.с. 28).

Відповідно до протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 04.10.2024, ОСОБА_5 повідомив про нанесення йому тілесних ушкоджень. Зверався до КНП « лікарні імені братів М.С. і ОСОБА_10 » ( а.с. 30-33).

Відповідно до довідки №171, виданої 29.09.2024 в КНП «Лікарня імені братів М.С. і О.С. Коломійченків», ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 звертався за медичною допомогою 29.09.2024. Діагноз: забій м`яких частин потиличної ділянки голови, садно щелепи зліва та гематома лівого стегна ( а.с.36).

04.10.2024 було проведено слідчий експеримент, в ході якого ОСОБА_5 на статисту показав, як саме ОСОБА_4 наносив йому удари, що підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту та фото, доданими до протоколу. Протокол складений у присутності двох понятих: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ( а.с. 37-41).

Відповідно до висновку експерта №_05-6-01/331_ від 09.10.2024 згідно даних наданого медичного документу у ОСОБА_5 , мало місце наступне: садно щелепи зліва та гематома лівого стегна. Дані ушкодження виникли від дії твердого предмета, могли бути спричинені за механізмом, який вказаний у постанові, не виключено, що за давністю спричинення можуть відповідати часу події, що зазначений у постанові, і за ознакою відсутності короткочасного розладу здоров`я належить до категорії легких. Згідно даних наданого медичного документу у ОСОБА_5 було діагностовано забій м`яких тканин потиличної ділянки голови. Вказаний діагноз не підтверджений об`єктивними відомостями у даному медичному документі, в зв`язку з чим, згідно з п. 4.13 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України №6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995 р., судово-медичній оцінці за ступенем тяжкості не підлягає. Тілесні ушкодження, які мали місце у ОСОБА_5 , могли утворитись внаслідок не менше ніж від дворазової травмуючої дії твердого тупого предмета ( а.с. 42).

Відповідно до висновку експерта №_05-6-01/332_ від 09.10.2024 тілесні ушкодження, які мали місце у ОСОБА_5 , могли бути спричинені за механізмом утворення, який він вказав під час проведення зі його участю слідчого експерименту від 04.10.2024 ( а.с. 43).

У сукупності вказані показання потерпілого, свідків, які були очевидцями нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , дані письмових доказів доводять факт нанесення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ОСОБА_5 за обставин, встановлених судом.

Пояснення ОСОБА_4 про самооборону, спростовуються показами свідків, та самого обвинуваченого, відповідно яких потерпілий не здійснював заходів, які б могли слугувати підставою для вжиття заходів для самооборони.

Суд, на підставі положень ст. 94 КПК, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, вважає, що досліджені докази є допустимими та такими, що в сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим діяння, передбаченого ч. ст.125 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.50, 65-67 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд ураховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого і у відповідності до ч. 2 ст.50КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України, судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України, не встановлені.

При призначенні покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд ураховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке класифікується, відповідно до ст.12 КК України, як проступок, обставини вчинення правопорушення, те, що обвинувачений на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, не працює, посередню характеристику за місцем проживання, думку прокурора, який вважав, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 НМДГ, думку потерпілого, який вважав, що обвинувачений повинен понести покарання, яке саме, то покладався на розсуд суду.

Ураховуючи усі зазначені обставини у їх сукупності, а також мету покарання відповідно до норм ст. 50 КК України, суд вважає, що доцільно обрати обвинуваченому покарання у виді штрафу у межах санкції ч.1 ст. 125 КК України, яке буде достатнім та справедливим.

Цивільний позов не заявлявся.

Витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1