Провадження № 1-кп/946/277/25
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

05 лютого 2025 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у м. Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001467, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ізмаїлі Одеської області, громадянина України, працюючого майстром дільниці в АТ «ДТЕК Одеські електромережі», з вищою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 ,

інші учасники судового провадження: потерпілий ОСОБА_5 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1.02.11.2024 приблизно о 17:30 годині ОСОБА_3 , перебуваючи в робочий час в магазині «Таврія-В», який розташований за адресою: просп. Незалежності, 40-а, м. Ізмаїл Одеської області, помітивши мобільний телефон марки «Redmi Note 12 Pro 5G» вартістю 7 351,33 грн в чохлі типу книжка зі шкіряного матеріалу марки «Case Me» вартістю 122 грн, який тимчасово був залишений без нагляду на коробках з товарами між торгівельними розділами магазину його власником - працівником вказаного магазину ОСОБА_5 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення шляхом вільного доступу таємно викрав вищевказаний мобільний телефон в чохлі, після чого з викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 7 473,33 грн.

2.Своїми діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Частина статті КК, що передбачає відповідальність за злочин, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

3.Кримінальний кодекс України

«Стаття 185. Крадіжка

1. Таємне викрадення чужого майна (крадіжка) -

…

4. Крадіжка, вчинена у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану, -

карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.»

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

4.Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення встановлені судом шляхом дослідження доказів, обсяг яких був визначений відповідно до ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК). Враховуючи, що учасники судового провадження не піддали сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, а також того, що у суду не виникли сумніви у добровільності їх позицій, суд за їх згодою визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням документів, що стосуються цивільного позову, особи обвинуваченого, заходів забезпечення кримінального провадження та процесуальних витрат. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

5.Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. Він детально розповів про обставини кримінального правопорушення та щиро розкаявся в його вчиненні, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, перелік та вартість майна, яким він заволодів, та пояснив, що восени 2024 року, точної дати не пам`ятає, він, перебуваючи приблизно о 17:00 - 18:00 год. в приміщенні магазину «Таврія В», що розташований на перехресті просп. Незалежності та вул. Семінарської у м. Ізмаїлі, побачив на коробках з товаром між торговими рядами мобільний телефон в чохлі типу книжка чорного кольору, який забрав та пішов з магазину. А через день йому подзвонили працівники поліції, яким він повернув телефон. Обвинувачений зазначив, що він тривалий час має постійне місце роботи, отримуваний ним дохід вистачає йому на життя. Чому він так вчинив, досі навіть сам собі не може пояснити. Дуже шкодує про те, що зробив, запевнив суд, що таке більше не повториться. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про стягнення з нього матеріальної та моральної шкоди, а також процесуальних витрат на правову допомогу визнав частково, а саме визнав матеріальну шкоду на суму 5 000 грн, зазначивши, що він з телефону нічого не видаляв, невідомо, що було в телефоні та вартість цих фото, про які зазначає потерпілий. Також частково визнав моральну шкоду потерпілого на суму 5 000 грн. З розміром процесуальних витрат на правову допомогу у сумі 2 000 грн погодився повністю.

6.Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчинені ним кримінального правопорушення, та з урахуванням того, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 24.02.2022, в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався у встановленому порядку, та діяв станом на момент вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, тобто станом на 02.11.2024, відповідно до Указу Президента України № 740/2024 від 28.10.2024, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» № 4024-IX від 29.10.2024, кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

7.До обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

8.Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання ОСОБА_3 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК підлягають доказуванню саме прокурором. У силу положень ст. 337 КПК суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися під час судового розгляду, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.

Мотиви призначення покарання

9.При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. ст. 65 - 67 КК враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

10.Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний тяжкий злочин проти власності.

11.За місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

12.Згідно абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно якій ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як середні. Органом пробації зроблений висновок про те, що виправлення ОСОБА_3 можливе без позбавлення або обмеження волі.

13.Отже, з урахуванням вказаних обставин, відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , даних досудової доповіді, того, що він щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні та активно сприяв його розкриттю, відсутність обставин, що обтяжують його покарання, а також позицію потерпілого, який просив суд не позбавляти обвинуваченого волі, суд дійшов висновку, що у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі в нижніх межах санкції ч. 4 ст. 185 КК та зі звільненням його на підставі ст.75 КК від відбування покарання з випробуванням, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК, оскільки, на думку суду, призначення такого покарання зі звільненням від його відбування є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання нових кримінальних правопорушень, таке покарання зі звільненням від його відбування повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухвалені вироку

14.Під час судового провадження потерпілий ОСОБА_5 звернувся до суду з цивільним позовом про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 10 200 грн в якості відшкодування матеріальної шкоди, що складається з витрат відновлення SIM-картки в розмірі 200 грн, витрат на придбання нового мобільного телефону марки Iphone XS вартістю 3 000 грн, а також витрат на відновлення 7 000 фотографій та відео у розмірі 5 000 грн та вартість авторських робіт - текстів пісень, які, як вказує потерпілий, є не лише результатом для його праці, а основою для його творчості, у розмірі 2 000 грн; 10 000 грн в якості відшкодування завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди, а також 2 000 грн витрат на правову допомогу.

15.При вирішенні цивільного позову, пред`явленого потерпілим ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 , суд керується положеннями ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), відповідно до яких майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а також положеннями ч. 1 ст. 1167 ЦК, у відповідності до яких моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

16.Таким чином, із вказаних норм права випливає, що шкоду, завдану потерпілому ОСОБА_5 , повинен відшкодувати обвинувачений ОСОБА_3 , який вчинив злочин, в результаті якого і виникла у потерпілого шкода, вина обвинуваченого повністю доведена вищенаведеними доказами, які були досліджені судом.

17.Так, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме мобільного телефону марки «Redmi Note 12 Pro 5G» в чохлі типу книжка зі шкіряного матеріалу «CaseMe», в результаті якої потерпілому ОСОБА_5 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 7 473,33 грн. Але, разом з цим, завдана викрадення шкода була відшкодована обвинуваченим шляхом повернення викраденого майна. Крім того, зазначені потерпілим матеріальні збитки, які він, начебто, поніс через викрадення його мобільного телефону жодним чином не підтверджені, до цивільного позову не долучено жодних доказів їх понесення потерпілим, зокрема квитанції про відновлення SIM-картки, а посилання потерпілого на витрати, пов`язані з відновленням фотографій, відеозаписів та текстів його пісень оцінені останнім лише на його власний розсуд. Разом з цим, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 частково визнав розмір матеріальної шкоди, а саме на суму 5 000 грн, суд, з урахуванням принципів диспозитивності та змагальності сторін, дійшов висновку, що в цій частині цивільний позов потерпілого підлягає частковому задоволенню, а саме на суму 5 000 грн.

18.При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди потерпілого ОСОБА_5 , суд враховує характер кримінального правопорушення, глибину душевних страждань потерпілого, а також керується принципами розумності та справедливості, на підставі засад диспозитивності та змагальності сторін, того, що обвинувачений визнав цивільний позов потерпілого на суму 5 000 грн в якості відшкодування моральної шкоди, та вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 підлягає стягненню 5 000 грн в якості відшкодування завданої моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких потерпілий зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього, у зв`язку з викраденням його майна, втратою особистих та професійних даних, які зберігалися у викраденому телефоні.

19.Також з обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають стягненню 2 000 грн, які потерпілий ОСОБА_5 витратив на правову допомогу, згідно угоди про надання правничої допомоги № 3 від 30.01.2025, опису робіт за вказаною угодою, акту прийму-передання виконаних робіт від 31.01.2025 та квитанції №3 від 30.01.2025. Обвинувачений ОСОБА_3 в цій частині повністю погодився з вимогами потерпілого.

20.Таким чином, з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 всього підлягає стягненню 12 000 грн.

21.Судом встановлено, що ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не затримувався та під вартою не тримався. Клопотання про застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили від прокурора не надійшло.

22.Питання про арешт майна та про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до положень ч.4 ст. 174, ч. 9 ст. 100 КПК.

23.У силу ч. 2 ст. 124 КПК з ОСОБА_3 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/116-24/23281-ТВ від 13.11.2024 у сумі 1 989,75 грн.

Керуючись ст.ст. 369 - 371, 373 - 375, ч. 15 ст. 615 КПК, суд -

ухвалив:

1. ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

2.У відповідності до ст. 75 КК ОСОБА_3 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в один рік не вчинить систематично (три та більше) правопорушень, що потягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

3.У силу ст. 76 КК покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

4.Згідно ч. 1 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України, іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 05 лютого 2025 року.

5.Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, а також витрат на правову допомогу задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 12 000 (дванадцять тисяч) грн. В іншій частині позову відмовити.

6.Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи у сумі 1 989,75 грн (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят дев`ять гривень 75 коп.).

7.З набранням вироком законної сили скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.11.2024 арешт, та мобільний телефон марки «Redmi Note 12Pro 5G» в корпусі чорного кольору в чохлі типу книжка чорного кольору, який опечатано в сейф-пакет НПУ RIC2002848, - вважати повернутим власнику - ОСОБА_5 , поновивши його право розпорядження.

8.Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.11.2024, залишити без змін, та оптичний компакт диск CD-R, який містить три відео-файли із записами з камер відеоспостереження за адресою: просп. Незалежності, 40-а, м. Ізмаїл Одеської області, які вилучені 16.11.2024, - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

9.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

10.Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК.

11.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

12.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

13.Під час судового провадження судом застосовувалися Правила організації ефективного кримінального судочинства, які введені в дію рішенням Ради суддів України № 14 від 28.02.2020, з якими можна ознайомитись на сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за посиланням: https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/, у розділі «Громадянам», вкладка «Проект «Суд, громадяни, суспільство, держава: співпраця заради змін», а також у секретаря судового засідання.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1