Справа № 461/845/25
Провадження № 1-кс/461/1123/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2025 року м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Львові погоджене з прокурором першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000225 від 24.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України,-

в с т а н о в и в:

Старший слідчий в ОВС відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 за погодженням прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням, в якому просить суд накласти арешт на наступне вилучене майно, яке було вилучене в ОСОБА_7 при проведені його особистого обшуку після затримання в порядку ст. 208 КПК України, а саме - грошові кошти в сумі 5000 гривень.

В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що вилучене майно може бути використаним, як доказ факту та обставин вчиненого злочину, а також матимуть суттєве значене для проведення подальшого досудового розслідування, в ході досудового розслідування є необхідність проведення експертних досліджень, а також з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, у зв`язку із наявними підставами вважати, що вилучене майно містить відомості, щодо обставин, які досліджуються в ході кримінального провадження, та можуть бути використані, як доказ у суді, 14.02.2025 визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Просить суд клопотання задоволити.

Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явилися, оскільки у клопотанні просять суд проводити розгляд справи про накладення арешту на майно у їхній відсутності та у відсутності власника транспортного засобу.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області за процесуального керівництва Львівської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000225 від 24.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 діючи умисно, тобто передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок вчинення кримінального правопорушення вступив у попередню змову із невстановленими на даний час особами, узгодивши єдиний спільний злочинний план дій, спрямований на вимагання чужого майна, а саме грошових коштів у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поєднаного з погрозою насильства над потерпілою та спричинення останній тілесних ушкоджень в умовах воєнного стану, в період часу з 05.09.2024 по 13.02.2025 вимагав та отримав від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 200000 (двісті тисяч) гривень.

13 лютого 2025 року о 15.20 год. після отримання грошових коштів від ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_7 затримано на підставі ст. 208 КПК України.

13 лютого 2025 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянину України, уродженцю с. Великі Дідушичі Стрийського району Львівської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимому, не депутату, не адвокату, не нотаріусу - повідомлено про підозру у вимаганні, тобто у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненій за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто вчиненні у кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-показаннями потерпілої ОСОБА_8 ;

-матеріалами виконання доручень оперативними працівниками;

-оглядами, ідентифікації та вручення грошових коштів від 12.11.2024 та 13.02.2025;

-затриманням в порядку ст. 208 КПК України підозрюваного ОСОБА_7 ,

-проведеними негласними слідчими (розшукових) діями;

-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

13.02.2025 в ході затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України був проведений його особистий обшук, в ході якого було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 5000 гривень.

Арешт на вище вказане майно є розумним та співрозмірним обмеженням права власності щодо виконання завдання кримінального провадження відповідно до ст.2 КПК України.

Таким чином, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Завдання, для виконання якого прокурор звертається із клопотанням може бути виконане.

Незастосування арешту майна із позбавленням права на відчуження та розпорядження, може привести до настання наслідків, які перешкоджатимуть збереженню речових доказів.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази, слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою збереження речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000225 від 24.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України, - задоволити.

Накласти арешт на наступне вилучене майно, яке було вилучене в ОСОБА_7 при проведені його особистого обшуку після затримання в порядку ст. 208 КПК України, а саме - грошові кошти в сумі 5000 гривень.

Виконання ухвали суду покласти на старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1