Дата документу 17.03.2025
Справа № 334/2712/17
Провадження № 1-кп/334/10/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши в судовому засіданні в місті Запоріжжя обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000623 від 8 лютого 2017 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, з середньою освітою, не працевлаштованого, неодруженого, до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, з середньою освітою, не працевлаштованого, неодруженого, до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту 24.01.2017 о 15-00 годині ОСОБА_9 , маючи намір на заволодіння чужим майном, діючи умисно, із корисливих мотивів, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , достовірно знаючи про те, що у ОСОБА_10 маються при собі грошові кошти, діючи за раніше розробленим злочинним планом, створив обстановку та запевнив останнього про наявні перед ним грошові зобов`язання.

Далі ОСОБА_9 , переконавшись в тому, що воля потерпілого повністю подавлена, не зупиняючись на досягнутому, реалізуючи єдиний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи, що його дії мають відкритий характер, дістав із кармана штанів, вдягнених на ОСОБА_10 , грошові кошти в сумі 5200 гривень.

Заволодівши вищевказаними грошовими коштами ОСОБА_9 , демонструючи свою фізичну перевагу над ОСОБА_10 , залишився в зазначеному приміщенні квартири, де розпивав спиртні напої з її власником - ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_12 .

Таким чином, в результаті умисних злочинних дій ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_10 завдано матеріальну шкоду на суму 5200 гривень.

Дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ч.1 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Також відповідно до обвинувального акту 24.01.2017 року приблизно о 22 год. 00 хв. ОСОБА_8 діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_9 , перебуваючи у приміщенні будинку АДРЕСА_4 , скориставшись тим, що за їх діями не спостерігає потерпіла ОСОБА_13 , яка в той час перебувала у іншій кімнаті будинку, таємно викрали майно потерпілої а саме: мобільний телефон «Соні Еріксон» в корпусі фіолетового кольору вартістю 200 гривень, З брошки з чеського скла вартістю 20 гривень за 3 одиниці.

Після чого, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 з вищевказаним майном покинули місце вчинення правопорушення та розпорядились ним на власний розсуд, чим завдали потерплій ОСОБА_13 майнову шкоду на загальну суму 220 гривень.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб.

Дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно.

В судовому засіданні захисниками заявлені клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_14 за епізодом крадіжки на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Інші учасники судового розгляду не заперечували проти задоволення заявленого клопотання.

Щодо ОСОБА_9 за епізодом грабежу захисником заявлене клопотання про закриття провадження за строками притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав клопотання захисника, просив провадження закрити, звільнити його від кримінальної відповідальності. Наслідки закриття провадження та звільнення від кримінальної відповідальності йому роз`яснені.

Обвинувачений ОСОБА_14 підтримав клопотання захисника, просив провадження закрити, звільнити його від кримінальної відповідальності. Наслідки закриття провадження та звільнення від кримінальної відповідальності йому роз`яснені.

Суд, вислухавши думку сторін, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, дійшов висновку про можливість задоволення заявленого клопотання. При цьому суд виходить з наступного.

Так, відповідно до вимог ч.4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з положеннями п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

Так, відповідно до вимог ст. 49 КК України матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених законом строків давності та відсутність обставин, що порушують перебіг строків давності.

Крім того, особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності також за наявності поряд з цим процесуально-правових підстав, таких як притягнення особи до кримінальної відповідальності, що починається як стадія кримінального провадження з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, та за наявності згоди підозрюваного на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії обвинуваченого ОСОБА_9 за епізодом грабежу мали місце 24.01.2017 року.

Вказані обставини свідчать про те, що з дня вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_9 минуло понад п`ять років, крім того, по справі відсутні обставини, які б зупиняли або переривали перебіг строків давності.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 186 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Враховуючи вищенаведені обставини, які свідчать про наявність сукупності матеріально-правових підстав, передбачених ст. 49 КК України, та процесуально-правових підстав звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, а справа закриттю в частині обвинувачення за ч.1 ст. 186 КК України, оскільки з дня вчинення кримінального правопорушення минуло понад пять років, що є підставою, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 284 КПК України та ст. 49 КК України для звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Окрім того, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів про декриміналізацію крадіжок».

Відповідно до ч.2 ст.51 КУпАП в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 5 Розділу ХХ Податкового Кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV ПКУ передбачено, що така пільга становить 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2017 року складає 1600 грн., тобто розмір податкової соціальної пільги дорівнює 800 грн. Тому граничний розмір вартості майна на момент вчинення правопорушення, яке може потягнути за собою кримінальну відповідальність для особи складає 1600 грн.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

У відповідності до п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Отже, суд приходить до висновку, що в даному випадку відбулася декриміналізація діяння шляхом внесення змін до закону про кримінальну відповідальність (зменшення розміру вартості майна, за викрадення якого настає кримінальна відповідальність).

Відповідно до ч.1 ст.479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно ч. 3 ст. 479-2 КПК, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи імперативність вимог ч.3 ст.479-2 КПК України та позицію обвинувачених, які надали згоду на закриття кримінального провадження щодо них за епізодом крадіжки з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_14 за ч.2 ст.185 КК України підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Керуючись ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024, ст. 5, ст. 49 КК України, ст. ст. 284, 479-2 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання сторони захисту.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

На підставі ст. 49 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 186 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження в цій частині закрити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3