Справа № 489/698/25
Провадження № 1-кс/489/584/25
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

28 березня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві клопотання ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000126 від 02.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про скасування арешту майна,

з участю власника майна ОСОБА_3 ,

встановив:

До слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва надійшло клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту належного йому електричного велосипеда, накладеного ухвалою від 05.02.2025, оскільки були проведені огляд та експертизи вказаного велосипеду, у зв`язку з чим перестала існувати необхідність утримання його у сторони обвинувачення. Натомість власник має необхідність розпоряджатися ним.

В судовому засіданні власник клопотання підтримав та просив скасувати арешт в частині позбавлення права користуватися майном.

Прокурор до суду не з`явився, надіславши заяву про розгляд клопотання в його відсутність та не заперечував проти задоволення клопотання в частині скасування позбавлення права користування майном.

Вислухавши власника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

В судовому засіданні встановлено, що СВ ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000126 від 02.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за фактом вчинення 02.02.2025 близько 10:00 год. в м. Миколаєві в районі перехрестя вул. 1-а Лінія та вул. 11-а Повздовжня дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля «Ford Focus», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , який здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_3 , який отримав тілесні ушкодження.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 05.02.2025 накладено арешт на саморобний електричний велосипед з написом «Mоmento Mori», який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування ним.

Арешт на вказане майно був накладений з метою його збереження як речового доказу по справі, оскільки таке майно відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України, має значення речового доказу, є необхідним для проведення судових експертиз у даному кримінальному провадженні та визнане речовим доказом постановою слідчого.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, серед іншого, є доказом кримінального правопорушення. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Аналіз процитованої вище норми вказує, що арешт майна, як захід забезпечення кримінального провадження, полягає в ряді самостійних заходів: позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном.

Одним із загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до ст. 132 КПК України є те, що певний захід забезпечення може застосовуватись тоді, коли потреби досудового розслідування виправдовують подібне втручання у права і свободи особи.

Згідно з ч. 2 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст. 7 КПК України однією із засад кримінального провадження є диспозитивність (ст. 26 КПК України), за якою сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

При цьому, прокурор у поданій слідчому судді заяві підтвердив можливість зняття арешту із вказаного майна в частині позбавлення права користування ним.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю.

Вказане свідчить про те, що на даний час відпали зазначені в ухвалі слідчого судді підстави для накладення арешту на вказаний велосипед в частині позбавлення права користування ним та що орган досудового розслідування не має потреби в зберіганні даного майна у сторони обвинувачення, що є підставою для скасування його арешту в частині позбавлення права користуватися ним.

Як наслідок цього, на теперішній час відсутні виключні відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України підстави для заборони або обмеження власнику володіти належним йому майном.

Поряд з тим, оскільки досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню не закінчене та слідчим не прийняте відповідне процесуальне рішення за наслідками вказаного розслідування, велосипед по теперішній час є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженню, тому з метою забезпечення балансу між інтересами власника арештованого майна та визначеними у ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження та інтересами досудового розслідування, слідчий суддя доходить висновку про необхідність продовження існування арешту вищевказаного транспортного засобу в частині позбавлення права на його відчуження та розпорядження ним, що забезпечить реалізацію прав власника на користування майном та забезпечить збереження вказаного майна в якості речового доказу у вказаному кримінальному провадженні.

У свою чергу, скасування заборони користуватись арештованим майном тягне за собою його повернення власнику ОСОБА_3 відповідно до ст. 169 КПК України.

При цьому, вимоги клопотання про необхідність зобов`язання слідчого та відповідальних за зберігання майна осіб безоплатно повернути ОСОБА_3 велосипед задоволенню не підлягають, оскільки при вирішенні питання про скасування арешту майна слідчий суддя з`ясовує лише наявність підстав для скасування накладеного на майно арешту, при наявності яких скасовує відповідний арешт, натомість положеннями ст. 169 КПК України, як зазначено вище, прямо передбачено обов`язок повернення тимчасово вилученого майна особі, у якої воно було вилучено, у випадку скасування його арешту, зокрема в частині позбавлення права користування ним.

Вище наведене є підставою для часткового задоволення клопотання.

Керуючись статтями 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання про скасування арешту майна задовольнити частково.

Арешт саморобного електричного велосипеду з написом «Mоmento Mori», власником якого є ОСОБА_3 , накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 05.02.2025, скасувати - в частині позбавлення права на користування вказаним майном.

Залишити чинними вжиті за ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 05.02.2025 заходи арешту в частині позбавлення права на відчуження та розпорядження саморобним електричним велосипедом з написом «Mоmento Mori», який належить ОСОБА_3 .

В частині задоволення інших вимог клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1