провадження № 1-кс/361/2344/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2024 м. Бровари

Слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

04.12.2024 до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій вона просить зобов`язати уповноважену (службову) особу Національної поліції внести відомості про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 , передбаченого ст. 436-1 Кримінального кодексу України до Єдиного реєстру досудових розслідувань та невідкладно розпочати досудове розслідування.

В судове засідання належним чином повідомлені про дату, час, місце розгляду скарги, учасники справи не з`явилися, причини неявки не повідомили.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, а також факт продовження в країні воєнного стану та існуючої загрози ракетних обстрілів, слідчий суддя визнає можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів та, відповідно до ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши скаргу та дослідивши наявні матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 26.11.2024 ОСОБА_3 звернулася до Броварського РУП ГУНП у Київській області із заявою/повідомленням про кримінальне правопорушення, в якому зазначає, що ОСОБА_4 поширює на своїй сторінці «OLX» грошовий знак (монету) номіналом 1 копійка 1991 року, на якій розміщений герб СРСР, на якому зображено серп і молот на тлі земної кулі, в променях сонця і в обрамленні колосів, у верхній частині герба п'ятипроменева зірка. Зазначені дії підпадають під ознаки кримінального злочину, передбаченого ст. 436-1 Кримінального кодексу України, тому просить невідкладно зареєструвати цю заяву про вчинення злочину та внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати досудове розслідування та повідомити заявницю про початок кримінального провадження і завершення досудового розслідування.

Як зазначено у скарзі та не спростовано органом дії якого оскаржуються, станом на дату звернення до суду з вказаною скаргою відомості про вчинене кримінальне правопорушення не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та досудове слідство не розпочато.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Згідно з ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому відомості, які вказують на ознаки складу злочину, кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Тому безпідставними є доводи скаржника ОСОБА_3 про порушення положень ст. 214 КПК України, які передбачають обов`язковість внесення до ЄРДР відомостей за заявою або повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, так як виходячи з положень ст. 214 КПК України, Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора за №298 від 30.06.2020, реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: 1) розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу 2) не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; 3) порушення прав та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; 4) використання інструментів статті 214 КПК України не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК України), а також 5) унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК України). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК України.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (частина 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

У цьому контексті слідчий суддя звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, який у своїх постановах наголосив на такому: 1) "... якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин ..." (постанова від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18); 2) "… слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР" (постанова від 30.09.2021 у справі № 556/450/18).

Дослідивши зміст долученої до скарги заяви про наявність в діях ОСОБА_4 , на думку ОСОБА_3 , ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 436-1 КК України, слідчий суддя приходить до висновку, що вона не містить фактичних обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 436-1 КК України. Доводів заявника про те, що ОСОБА_4 розмістив на своїй сторінці «OLX» монету номіналом 1 копійка 1991 року, на якій зображено герб СРСР, об`єктивно не достатньо для того щоб розпочати кримінальне переслідування особи, зазначеної в заяві.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно правової позиції, викладеної у рішенні Європейського суду з прав людини "Артіко проти Італії" від 13.05.1980, не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних, а відповідно до п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України від 06.09.2005 право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21.09.1999, заява N 37437/97).

Слідчий суддя звертає увагу, що розглядаючи скаргу ОСОБА_3 , оцінка поданої останньою заяви про вчинене кримінальне правопорушення на предмет наявності ознак складу злочину не надається, а лише перевіряється, чи містить така заява виклад обставин, які можуть свідчити про вчинення відповідного кримінального правопорушення.

За таких обставин, скарга ОСОБА_3 на невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303, 304, 306, 307, 309, 372, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1