Номер провадження:1-в/521/1070/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , представника ДУ «ОВК №14» ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі провадження за клопотанням ДУ «Одеська виправна колонія №14» щодо приведення вироку у зв`язку зі змінами у Кодексі України про адміністративні порушення згідно Закону № 3886-ІХ від 18.07.2024 р. відносно ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15.09. 2021 року за ч.1 ст.187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшло вказане клопотання відносно засудженого ОСОБА_4 щодо приведення у відповідність до закону вироку Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15.09.2021року, яким він засуджений за ч.1 ст.187 КК України до 4-х років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.81,ч.1ст.71, ст.72 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Любашівського районного суду Одеської області від 14.05.2018 року у виді 6 місяців обмеження волі, що в перерахунку становить 3 місяці позбавлення волі та остаточно призначити покарання у виді 4-х років 3 місяці позбавлення волі, у зв`язку зі змінами у Кодексі України про адміністративні порушення згідно Закону № 3886-ІХ від 18.07.2024 р., у зв`язку з набранням чинності Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX, яким вчинення крадіжок в сумі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян віднесено до адміністративних правопорушень та відповідно декриміналізовано.

Представник колонії підтримав клопотання.

Засуджений ОСОБА_4 просив клопотання задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши доводи клопотання, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до таких висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Пунктом 2 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15.09.2021року, яким він засуджений за ч.1 ст.187 КК України. На підставі ч.4 ст.81,ч.1ст.71, ст.72 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Любашівського районного суду Одеської області від 14.05.2018 року у виді 6 місяців обмеження волі, що в перерахунку становить 3 місяці позбавлення волі та остаточно призначити покарання у виді 4-х років 3 місяці позбавлення волі.

Як убачається з вироку Любашівського районного суду Одеської області від 14.05.2018 року, покарання за яким частково приєднано до покарання за вироком від 15.09.2021 року, ОСОБА_4 засуджено за ч.2 та ч.3 ст.185 КК України, за скоєння декількох епізодів крадіжок: 18 січня 2017 року на суму 410,00 гривень; 18 січня 2017 року на суму 320, 00 гривень; 27 січня 2017 року на суму -1740,00 гривень; 22.09.2017 року на суму - 563 гривні 80 копійок.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року N 3886-IX "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від (далі Закон N 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн. крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п. п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Станом на 01 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1600 грн. а 50 відсотків від його розміру становили 800,00 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону N 3886-IX та ст. 5 КК України, на момент вчинення ОСОБА_4 ( у 2017 році) діянь, за які він засуджений за вироком суду від 14 травня 2018 року, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становить 1600 гривень, розмір шкоди за трьома епізодами: 18 січня 2017 року на суму 410,00 гривень; 18 січня 2017 року на суму 320, 00 гривень; 22.09.2017 року на суму - 563 гривні 80 копійок, не перевищує граничний розмір шкоди з якого настає кримінальна відповідальність. З вищевикладеного суд робить висновок про те, що діяння по вищезазначених епізодах за вчинення якого засуджено ОСОБА_4 вироком Любашівського районного суду Одеської області за ч.2,3 ст.185 КК України, не вважається кримінальним правопорушенням.

Разом з тим епізод від 27 січня 2017 року на суму 1740,00 гривень, перевищує граничний розмір шкоди з якого настає кримінальна відповідальність, тому вказаний епізод крадіжки декриміналізації не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 слід вважати засудженим вироком Любашівського міськрайонного суду Одеської області від 14.05.2018 року за скоєння 27 січня 2017 року крадіжки майна на суму 1740,00 гривень за ч.3 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло до покарання на строк три роки та чотири місяці позбавлення волі. Продовжити виконання вироку Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15.09.2021року, яким він засуджений за ч.1 ст.187 КК України. На підставі ч.4 ст.81,ч.1ст.71, ст.72 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Любашівського районного суду Одеської області від 14.05.2018 року у виді 6 місяців обмеження волі, що в перерахунку становить 3 місяці позбавлення волі та остаточно призначити покарання у виді 4-х років 3 місяці позбавлення волі.

Керуючись ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ДУ «Одеська виправна колонія №14» щодо приведення вироку у зв`язку зі змінами у Кодексі України про адміністративні порушення згідно Закону № 3886-ІХ від 18.07.2024 р. відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

ОСОБА_4 вважати засудженим вироком Любашівського міськрайонного суду Одеської області від 14.05.2018 року за скоєння 27 січня 2017 року крадіжки майна на суму 1740,00 гривень за ч.3 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло до покарання на строк три роки та чотири місяці позбавлення волі.

Продовжити виконання вироку Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15.09.2021 року, яким він засуджений за ч.1 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. На підставі ч.4 ст.81,ч.1ст.71, ст.72 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Любашівського районного суду Одеської області від 14.05.2018 року у виді 6 місяців обмеження волі, що в перерахунку становить 3 місяці позбавлення волі та остаточно призначено покарання у виді 4-х років 3 місяці позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з 13.05.2021 року.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Малиновський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1