Справа № 144/293/25
Провадження № 1-кп/144/36/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2025 року смт. Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Теплик кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000012 від 23.01.2025, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селище Молодіжний Молодіжного району Карагандинської області Республіки Казахстан, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, не судимого, якому пред явлено обвинувачення за ст. 336 КК України,

за участі сторін кримінального провадження: з боку обвинувачення прокурора Теплицького відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_4 , з боку захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», являючись військовозобов`язаним, визнаним придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії №195/1613 від 16.09.2024, на виконання Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022 підлягав призову на військову службу за мобілізацією. Так, ОСОБА_3 , будучи 16.09.2024 у встановленому законом порядку повідомлений про час, дату та місце прибуття для відправки до військової частини, що підтверджується розпискою, про отримання повістки, діючи всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого протиправного діяння, маючи для цього можливість та не маючи права на відстрочку від призову за мобілізацією, з метою ухилення від проходження військової служби під час мобілізації, без поважних на те причин, умисно не прибув об 08 год 00 хв 17.09.2024 до збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_3 , внаслідок чого порушив процес комплектування Збройних Сил України під час мобілізації, чим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України, вину не визнав.

Дав показання, що був повідомлений про час, дату та місце прибуття для відправки до військової частини, повістку отримав, про що розписався у розписці про отримання повістки, однак не прибув об 08 год 00 хв 17.09.2024 до збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки у нього поганий стан здоров`я. ВЛК проходив практично формально, та з його висновком не погоджувався, однак його не оскаржував.

Свідок старший офіцер відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 у судовому засіданні дав показання, що дійсно ОСОБА_3 у вересні 2024 року, будучи придатним до військової служби по мобілізації без поважних на те причин, умисно не прибув об 08 год 00 хв 17.09.2024 до збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що був складений акт фіксування його непрбуття на вказану дату. На той момент підстав для відстрочки у нього не було.

Свідок офіцер відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 у судовому засіданні дав показання, що дійсно ОСОБА_3 у вересні 2024 року, будучи придатним до військової служби по мобілізації без поважних на те причин, умисно не прибув об 08 год 00 хв 17.09.2024 до збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_2 , про причини неявки не повідомив, був повідомлений належним чином, а саме йому була вручена повістка в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Свідок офіцер ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 у судовому засіданні дав показання, що дійсно ОСОБА_3 у вересні 2024 року, будучи придатним до військової служби по мобілізації без поважних на те причин, умисно не прибув об 08 год 00 хв 17.09.2024 до збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_2 , про причини неявки не повідомив, про що було складено акт неприбуття. Суть повістки йому була роз`яснена, що у разі відмови він буде притягнутий до кримінальної відповідальності.

Встановлені судом обставини скоєння злочину ОСОБА_3 підтверджуються такими доказами:

Дослідженим у судовому засіданні: довідкою військово-лікарської комісії солдату ОСОБА_3 , відповідно до якої останній придатний до військової служби; розпискою про отримання повістки ОСОБА_3 для призову на військову службу під час мобілізації та відправлення в складі команди НОМЕР_1 ; актом фіксування неприбуття військовозобов`язаного по повістці; актом фіксування неприбуття військовозобов`язаного для подання підтверджуючих документів про поважність причини неявки за викликом, станом на 3-тю добу; актом фіксування неприбуття військовозобов`язаного для подання підтверджуючих документів про поважність причини неявки за викликом, станом на 7-му добу; витягом із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від17.09.2024.

Досліджені вищевказані докази по справі, судом визнано як належні і допустимі та такими що поза розумним сумнівом доводять вину обвинуваченого.

Аналізуючи покази обвинуваченого ОСОБА_3 , оцінивши у сукупності надані по кримінальному провадженню докази, досліджені у судовому засіданні, оцінюючи показання свідків, суд вважає, що його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження у судовому засіданні під час судового розгляду.

Згідно ст. 337 КПК України - судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

За таких обставин суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 охоплюються складом злочину, передбаченого ст. 336 КК України, а тому вірно кваліфіковано за ст. 336 КК України- ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить з вимог ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, те, що ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності притягується вперше, вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Також, суд враховує висновок Гайсинського районного сектору № 2 філії Державної установи "Центр пробації" у Вінницькій області, згідно якого на їх думку виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства.

На думку суду, висновок органу пробації щодо можливості звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України може бути врахований судом у сукупності з обставинами, передбаченими ст. 65 цього Кодексу, під час призначення покарання за вчинене кримінальне правопорушення у мінімальних межах, визначених у санкції статті, однак не є вирішальним під час прийняття судом відповідного рішення. Тобто висновок органу пробації для суду носить рекомендаційний характер.

Суд зауважує, що збройний конфлікт між Україною та російською федерацією розпочався ще 20 лютого 2014 року, він був викликаний російською агресією під час вторгнення окремих підрозділів збройних сил російської федерації через державний кордон України в районі Керченської протоки та використання російською федерацією своїх військових формувань, дислокованих у Криму для забезпечення ведення агресивної війни проти України.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року серед іншого визначено, що будь-яке з наступних дій, незалежно від оголошення війни, кваліфікується як акт агресії, зокрема: вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не носила, що є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або частини її; бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави; блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави; напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські і повітряні флоти іншої держави; застосування збройних сил однієї держави, що знаходиться на території іншої держави за згодою з приймаючою державою, у порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після припинення дії угоди; засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, і регулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, що носять настільки серйозний характер, що не рівнозначно переліченим вище актам.

Фактично кожна із вищезазначених дій була вчинена російською федерацію по відношенню до України.

Згадані обставини є загальновідомим фактом та не підлягає доказуванню.

У зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан, строк дії якого в подальшому продовжено і він діє до сьогодні. Відповідно до вимог Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. ОСОБА_3 будучи громадянином України, не дотримався Конституції України та законів України та ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Згідно ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" мобілізація це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

З огляду на вищевикладене, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченим, особу винного, негативну характеристику за місцем проживання, а також беручи до уваги те, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а тому суд, враховуючи позицію прокурора, прийшов до висновку призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією статті. Таке покарання буде відповідати його загальній меті та справедливим.

Крім того, на думку суду, підстави для звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням відсутні, адже це не буде достатнім для його виправлення та не відповідатиме суспільному інтересу в державі, яка протистоїть злочинній військовій агресії російської федерації, що, в разі її застосування може стати негативним прикладом для інших осіб.

Вчиненим кримінальним правопорушенням майнову шкоду не завдано.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Керуючись статтями 366-368, 369, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня затримання на виконання вироку який набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржено особами, визначеними в ст. 393 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Теплицький районний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя