Справа № 587/1755/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 року Сумський районний суд Сумської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження №0002424 відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Дане кримінальне провадження надійшло із обвинувальним актом із Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони центрального регіону 08.04.2025 року.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просить призначити справу до судового розгляду, а також просить задовольнити клопотання про продовження відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначенням застави. Своє клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватися від суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом обрання застосування більш м`якого запобіжного заходу, непов`язаного з триманням під вартою та свідчить про відсутність підстав для визначення мінімального розміру застави.

Обвинувачений ОСОБА_5 покладався на розсуд суду при вирішенні клопотання. Захисник не погоджувався з даним клопотанням, посилався на те, що ризики на які посилається прокурор необгрунтовані.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Частиною 1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі серед іншого: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.

Як встановлено під час судового провадження, обвинуваченому на досудовому розслідуванні був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави в 15140 гривень.

Суд дійшов висновку, що на даний час не зменшились і продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, і у разі визнання його винуватим у вчиненні цього злочину, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, а тому від тяжкості покарання обвинувачений зможе ухилитись від суду та впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім цього, суд враховує, що відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України - під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою виконання процесуальних обов`язків, суд вважає, що строк тримання ОСОБА_5 під вартою слід продовжити на шістдесят днів.

Задовольняючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави, беручи до уваги положення частин четвертої та п`ятої статті 182 КПК України, його майновий та сімейний стан, у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560,00 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинене кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд у межах територіальної юрисдикції якого вчинене більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинене останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчене досудове розслідування.

Указом Президента України від 28 жовтня 2024 року №741/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні, який введено 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, з 10 листопада 2024 року по 07 лютого 2025 року.

Згідно з приписами ч. 9 ст. 615 КПК України під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Місце вчинення злочину - це певна територія або інше місце, де відбувається суспільно небезпечне діяння і настають його суспільно небезпечні наслідки.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, а саме 13.02.2025 року близько 10-35 годин, перебуваючи на території тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 біля АДРЕСА_1 (Сумська міська громада), відкрито відмовився виконати наказ командира у формі бойового розпорядження, вчинене в умовах воєнного стану.

Виходячи зі змісту пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення, місце вчинення кримінального правопорушення є територія біля с. Піщане Сумської територіальної громади Сумського району Сумської області.

З аналізу норм КПК України, зазначених вище, слідує, що обвинувальний акт у вказаному випадку має бути поданий до суду, у межах територіальної юрисдикції якого вчинене кримінальне правопорушення, а тому кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 відповідно вимог ч. 1 ст. 32 КПК України підсудне Ковпаківському районному суду міста Суми. Таким чином, кримінальне провадження не відноситься до територіальної юрисдикції Сумського районного суду Сумської області.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

За таких обставин суд вважає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 надійшов з порушенням правил підсудності, а суд має внести подання до Сумського апеляційного суду про передачу вказаного кримінального провадження до відповідного суду.

Керуючись ст.ст. 314, 315, 316 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 08 червня 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60560,00 гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок суду.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент до закінчення дії ухвали внести заставу в розмірі, визначеному в даній ухвалі.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого строком на 2 місяці наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання або місця роботи; утримуватись від спілкування з свідками.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок суду коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово суд.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Внести подання до Сумського апеляційного суду про передачу обвинувального акту у кримінальному провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00024244 від 13 лютого 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, для вирішення питання про територіальну підсудність зазначеного провадження.

Ухвала суду в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом п`яти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1