Провадження № 1-кп/202/824/2025
ВИРОК

22 січня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000149, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 серпня 2024 року у відношенні,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Красний Лиман Донецької області, громадянина України, не одруженого, маючого середню освіту, не працюючого, раніше судимого:

- 11.09.2023 року Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , на початку серпня 2024 року, перебуваючи за місцем свого мешкання на городі території домоволодіння по АДРЕСА_1 , побачив дикорослі рослини коноплі, які самостійно проросли та дозріли, та у ОСОБА_4 виник злочинний намір, спрямований на незаконне придбання наркотичного засобу.

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, протиправно, порушуючи вимоги Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" від 1995 року з подальшими змінами від 22.12.2006, Закону України "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і зловживанню ними" від 15.12.1995 з подальшими змінами від 22.12.2006, ОСОБА_4 зірвав руками листя з верхівками зі стволу куща зазначеної рослини, чим незаконно придбав наркотичний засіб «канабіс», з метою подальшого особистого вживання без мети збуту.

Після чого, ОСОБА_4 переніс вищезазначені рослини коноплі під навіс, розташованого за вищевказаною адресою, де залишив їх та в подальшому вони природно висохли, після чого ОСОБА_4 подрібнив її руками за допомогою металевого решета, частково перетер їх, таким способом незаконно виготовив наркотичний засіб «канабіс», частину з яких разом із насінням залишив під тим же навісом у металевому решеті, решту помістив у зип-пакет, який переніс до спальної кімнати будинку, які весь час незаконно зберігав за місцем свого мешкання за вищевказаною адресою, для особистого вживання без мети збуту.

20.08.2024 в період часу з 10 години 55 хвилин до 12 години 01 хвилин, старшим дізнавачем сектору дізнання відділу поліції № 3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області на підставі ухвали слідчого судді було проведено обшук домоволодіння за місцем мешкання ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході обшуку виявлено:

1. У дворі під навісом у металевому решеті суміш наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабісу та насіння рослин роду коноплі, яке до наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів не відноситься. Маса канабісу, відокремленого від насіння, у перерахунку на суху речовину 0,66 грама;

2. У дворі під навісом у металевому решеті речовину, яка є наркотичним засобом, обіг якої обмежено канабісом. Маса канабісу у перерахунку на суху речовину 26,62 грама;

3. У дворі під навісом саморобний пристрій для паління, який складається з металевої ємності з ручкою та фрагменту верхньої частини полімерної пляшки, з нашаруванням речовини, яка є наркотичним засобом, обіг якої обмежено екстрактом канабісу. Маса канабісу у перерахунку на суху речовину 0,36 грама;

4. У спальній кімнаті будинку виявлено та вилучено зіп-пакет з речовиною, обіг якої обмежено канабісом. Маса канабісу у перерахунку на суху речовину 11,09 грама.

Загальна маса наркотичної речовини, яку ОСОБА_4 незаконно придбав, виготовив та зберігав для особистого вживання без мети збуту становить 38,73 грами.

Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчиненого протягом року, після засудження за ч. 1 ст. 309 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, просив суворо не карати та розглянути кримінальне провадження в порядку ст. 349 КПК України, про що надав письмову заяву.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав проведення розгляду кримінального провадження в порядку ст. 349 КПК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали кримінального провадження, що характеризують обвинувачених.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_4 , та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить до висновку про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів у великому розмірі, без мети збуту, вчиненого протягом року після засудження за даною статтею.

Так, згідно ч. 2 ст. 370 КПК України законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи роз`яснення, які містяться в п.п. 1, 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до наведеного, призначаючи покарання винному, суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про винну особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення такої особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого злочину.

З огляду на встановлені під час судового розгляду дані про особу обвинуваченого та тяжкість і обставини скоєного злочину, які не оспорюються сторонами справи, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченим покарання, необхідного для виправлення останнього та попередження вчинення нових злочинів з урахуванням індивідуалізації покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України.

При визначенні ОСОБА_4 виду та розміру покарання судом враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що згідно ст. 12 КК України є нетяжким умисним злочином пов`язаним із незаконним обігом наркотичних засобів; дані про особу обвинуваченого, який є неодруженим, утриманців не має, а отже не обтяжених міцними соціальними зв`язками, не працюючий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставину, що пом`якшує покарання, - щире каяття; відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Разом з тим приймається до уваги суду і те, що ОСОБА_4 раніше засуджений вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 11 вересня 2023 року, яким останньому призначено покарання у виді 1 року обмеження волі і на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, та у період іспитового строку вчинив аналогічний злочин у даному кримінальному провадженні, що свідчить про те, що він схильний до вчинення кримінальних правопорушень пов`язаних із незаконним обігом наркотиків, при цьому висновків для себе не робить, і виключає можливість призначити покарання з іспитовим строком повторно, крім того вимагає призначення покарання з урахуванням ст. 71 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Враховуючи викладене, та з огляду на те, що вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 11 вересня 2023 року, яким останньому призначено покарання у виді 1 року обмеження волі, при призначенні остаточного покарання його слід перерахувати з урахуванням положень ст. 72 КК України, що у даному випадку відповідає 6 (шести) місяцям позбавлення волі.

З урахуванням принципу індивідуалізації покарання та особи обвинуваченого, який винуватість у вчиненому злочині визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 мінімальне за розміром покарання, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ч. 1, 4 ст. 71, ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 11 вересня 2023 року у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі, та остаточно призначити ОСОБА_4 до відбування покарання, у виді позбавлення волі строком на 1 рік 1 місяць.

Доля речових доказів має бути вирішена у відповідності до ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні підлягають вирішенню в порядку ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 373-374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 1, 4 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 11 вересня 2023 року у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі, та остаточно призначити ОСОБА_4 до відбування покарання, у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання, в порядку виконання вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави кошти, витрачені на проведення судової експертизи СЕ-19/113-24/4798-НЗПРАП від 28.08.2024 року, у розмірі 3029,12 грн. (три тисячі двадцять дев`ять гривень дванадцять копійок).

Речовий доказ у даному кримінальному провадженні, а саме, 52 рослини роду коноплі в упакованому вигляді у двох мішках, наркотичну речовину поміщену в сейф пакет №55910185, та пристрій для паління з металевої ємності та фрагменту пляшки, що зберігаються у ВП №3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області - знищити.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Головуючий суддя: ОСОБА_1