Житомирський апеляційний суд
Справа №296/598/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/110/25
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали судового провадження №296/598/25 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 22.01.2025,

в с т а н о в и в:

Зазначеною ухвалою застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, який рахувати з моменту затримання підозрюваного а саме, з 23 год. 26 хв. 19.01.2025 по 23 год. 26 хв. 19.03.2025 включно, без визначення розміру застави.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постанови нову, якою обрати запобіжний захід відносно ОСОБА_8 у виді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, зазначає, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу, було порушено право на захист, а саме враховуючи те, що між підзахисним і адвокатом був укладений договір, розгляд даного клопотання був проведений без участі захисника, яким на адресу суду було надіслано клопотання щодо перенесення розгляду справи на іншу годину у зв`язку з перебуванням в іншому судовому засіданні як сторона захисту, суд не прийняв до уваги клопотання і провів засідання за участю захисника з безоплатної правової допомоги. Вказані обставини також свідчать про те, що фактично суд порушує принцип змагальності сторін, що закріплений в ч.6 ст.22 КПК України. Вважає, що підозра пред`явлена ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.258 КК України є необґрунтованою, та побудована на припущеннях. Наголошує, що його підзахисний до інкримінованого йому правопорушенню фактично немає відношення, не усвідомлював своїх дій і не розумів можливих наслідків, а з матеріалів вбачається, що підзахисний підтримував зв`язок з особою яка використовувала його у своїх злочинних цілях і яка може бути причетна до підготування злочину, при цьому, з моменту затримання всіляко сприяв розкриттю даного злочину і встановлення фактичних обставин події і встановленню причетних осіб. Вважає, що ОСОБА_8 сприймав ці обставини як цивільно - правові відносини які склались між замовником і кур`єром, не знав і не мав інформації щодо протиправних дій. Зазначає, що ризик ухилення від кримінальної відповідальності є недоведеним, оскільки жодного доказу про існування даного ризику не наведено органом досудового розслідування, жодної конкретики, більш того ОСОБА_9 має постійне місце проживання за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград. Вважає, що ризики, на які посилається сторона обвинувачення щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 ґрунтуються на припущеннях та не підтверджуються жодним доказом. В свою чергу, оскаржуване рішення суду про обрання запобіжного заходу постановлене не лише з перевищенням судом своїх повноважень, а й ґрунтується виключно на припущеннях суду, не підтверджених жодним доказом. Також, не було враховано наступні обставини які стосуються даних підозрюваного а саме, останній має хронічну хворобу, яка унеможливлює його тримання під вартою, має місце постійного проживання, до кримінальної відповідальності не притягувався, характеризується позитивно, сприяє органам досудового слідства.

Заслухавши суддю доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 в підтримку апеляційної скарги, думку прокурора також в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.

Норми ст.177 КПК України передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при застосуванні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу, дотримався вимог ст.ст.132, 176-178, 183, 194 КПК України.

В свою чергу, як убачається з матеріалів судового провадження №296/598/25, в провадженні СВ УСБУ в Житомирській області перебуває об`єднане кримінальне провадження №0000015 від 19.01.2025, за підозрою ОСОБА_8 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.258 КК України.

Згідно змісту клопотання, досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_10 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 17.01.2025 вступили у злочинну змову із невстановленою на даний час особою та переслідуючи корисливі мотиви, погодились на пропозицію останнього вчинити терористичний акт шляхом вчинення вибуху із застосуванням саморобного вибухового пристрою, з метою порушення громадської безпеки та залякування населення.

В подальшому на виконання спільного злочинного умислу з невстановленою особою та вказівок останнього ОСОБА_8 та ОСОБА_10 19.01.2025 близько 08 год. 18 хв. прибули до м. Житомира та орендували кімнату № 23 готелю «Житній», що за адресою: м. Житомир, вул. Хлібна, 19, з метою розміщення та отримання нових вказівок.

Продовжуючи злочинну діяльність та виконання вказівок невстановленої особи, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 19.01.2025 після 13 год. 50 хв. прибули до с. Лебединці Андрушівської ТГ Бердичівського району Житомирської області та в обумовленому з невстановленою особою місці - біля нежитлового приміщення неподалік будівлі Лебединської сільської ради забрали сумку та пакет з саморобними вибуховими пристроями.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел та виконуючи вказівки невстановленої особи, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 в той же день повернулись до м. Житомира, підшукали і о 16 год. 25 хв. орендували квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , де в обумовлених з невстановленою особою місцях - неподалік вхідних дверей встановили саморобний вибуховий пристрій замаскований під м яку іграшку та під столиком біля дивану вітальні зазначеної квартири встановили другий саморобний вибуховий пристрій замаскований під коробку від портативної акумуляторної батареї, де також знаходився мобільний телефон в режимі відеоспостереження направлений на вхідні двері в квартиру, про що повідомили невстановлену особу та покинули місце закладки саморобного вибухового пристрою.

Таким чином, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 виконали усі дії, які вважали необхідними для доведення до кінця кримінального правопорушення, а саме вчинення терористичного акту шляхом вчинення вибуху із застосуванням саморобного вибухового пристрою, з метою порушення громадської безпеки та залякування населення, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі.

19.01.2025 о 23 год. 26 хв. у даному кримінальному провадженні на підставі ст.208 КПК України затримано ОСОБА_8 ,

20.01.2025 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.258 КК України - у закінченому замаху на вчинення терористичного акту, а саме вибуху, з метою порушення громадської безпеки та залякування населення.

21.01.2025 старший слідчий в ОВС слідчого відділу УСБУ в Житомирській області ОСОБА_11 звернувся до відповідного слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 . За результатами розгляду цього клопотання, слідчим суддею постановлено оскаржуване рішення.

При цьому, на думку апеляційного суду, клопотання слідчого (з доданими до нього матеріалами) є відповідним вимогам ст.184 КПК України, містить всі визначені кримінальним процесуальним кодексом відомості та обставини, які враховуються при обранні міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Істотних порушень вимог КПК України в цій частині не встановлено.

В свою чергу, у відповідності до матеріалів судового провадження №296/598/25, прийняте рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя мотивував наявністю в матеріалах провадження доказів обґрунтованості підозри вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.258 КК України, та наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Наявні у провадженні докази, як вважає апеляційний суд, переконливо вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, у об`ємі, як того вимагає закон, на момент вирішення питання про обрання запобіжного заходу, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_8 міг би вчинити вище зазначене кримінальне правопорушення.

На переконання апеляційного суду, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 підтверджується сукупністю доказів, які були долучені до клопотання слідчого, та об`єктивно на даному етапі кримінального провадження, свідчать про обґрунтованість підозри, оголошеної останньому, і є достатніми для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа може бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Наведене адвокатом в апеляційній скарзі, так і доводи сторони захисту в судовому засіданні апеляційного суду щодо невинуватості ОСОБА_8 в інкримінованих злочинних діях, не спростовують даних, що ОСОБА_8 може бути причетний до інкримінованого йому кримінального правопорушення. Переконливих доказів на спростування цього стороною захисту не надано. Версія сторони захисту на противагу доводам обвинувачення є непідтвердженою.

При цьому, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості саме для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає безпідставними посилання захисника, що слідчим та прокурором не доведена обґрунтованість підозри у вчиненні його підзахисним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.258 КК України.

В свою чергу, апеляційні посилання захисника підозрюваного на те, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу його підзахисному, було порушено право останнього на захист, оскільки суд проігнорував клопотання захисника адвоката ОСОБА_7 щодо перенесення розгляду справи на іншу годину у зв`язку з перебуванням в іншому судовому засіданні (а.п.81) і провів засідання за участю захисника з безоплатної правової допомоги, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами провадження.

Так, згідно змісту клопотання адвоката ОСОБА_7 (а.п.81), останнім не було заявлено клопотання про відкладення судового розгляду клопотання слідчого на інший час 22.01.2025 (день ухвалення оскаржуваного рішення), а фактично завлено клопотання про перенесення судового розгляду провадження. При цьому, слід взяти до уваги скорочені процесуальні строки для розгляду такого виду клопотань органу досудового розслідування.

Крім того, судовий розгляд клопотання слідчого проведено судом першої інстанції з залученням захисника за призначенням адвоката ОСОБА_12 , яким були подані відповідні заперечення відносно клопотання слідчого (а.п.77-79), захисник приймав участь безпосередньо в судовому розгляді, спростовував позицію органу обвинувачення, підтримував позицію свого підзахисного на той час підозрюваного ОСОБА_8 (а.п.89), тощо.

Таким чином, порушення права на захист підозрюваного ОСОБА_8 апеляційним судом не встановлено, докази протилежного стороною захисту не надано.

В свою чергу, як вважає суд апеляційної інстанції, матеріали провадження об`єктивно вказують на наявність ризиків можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування чи суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Зокрема, на думку апеляційного суду при обранні запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, слідчим суддею належно враховано тяжкість кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_8 , фактичні обставини його вчинення, наслідки, суспільну небезпеку, тощо.

В свою чергу, як убачається з матеріалів провадження, інкриміноване ОСОБА_8 кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.2 ст.258 КК України, згідно з положеннями ст.12 КК України, є особливо тяжким, санкція якого передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна або без такої.

Зазначені обставини самі по собі можуть бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, тому апеляційний суд погоджується з тим, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного ОСОБА_8 , переховуватися від органу досудового розслідування чи суду.

В даному випадку слід взяти до уваги і фактичні обставини інкримінованих дій, їх наслідки, об`єктивну значну суспільну небезпечність інкримінованого, що на думку апеляційного суду, підсилює вище зазначений процесуальний ризик.

Крім того, як слушно зазначає слідчий суддя, у відповідності до матеріалів провадження, останній не має міцних соціальних зв`язків, ніде не працює, на утриманні осіб не має, за місцем проживання та реєстрації нікого не утримує (підозрюється у вчиненні дій в іншому регіоні України), що дає йому можливість змінити своє місце проживання, виїхати в іншу місцевість.

Також, апеляційний суд погоджується і з наявністю процесуального ризику вчинення підозрюваним спроб протиправного впливу на відповідних учасників кримінального провадження будь яким шляхом для зміни, відмови від показів останніх, оскільки, органом досудового розслідування на даний час не встановлено повно коло осіб свідків, як і не допитано останніх.

Суд апеляційної інстанції також вважає, що є доведеним ризик того, що ОСОБА_8 з метою виправдання своїх дій, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення в межах кримінального провадження №0000015 від 19.01.2025, враховуючи зокрема те, що наразі органом досудового розслідування вживаються відповідні заходи, спрямовані на встановлення інших речових доказів у кримінальному провадженні. Слід врахувати і те, що досудове розслідування (фактично початкова стадія) триває та триває збір доказів у кримінальному провадженні.

Також, є доведеним в даному випадку і наявність процесуального ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, з огляду на характер та фактичні обставини інкримінованого кримінального правопорушення, як і те, що органом досудового розслідування на даний час перевіряться ймовірність причетності ОСОБА_8 до вчинення інших правопорушень

Апеляційні посилання сторони захисту на не доведеність таких ризиків є об`єктивно безпідставними.

Як вважає апеляційний суд, в даному випадку, слідчим суддею правильно встановлено доведеність органом досудового розслідування, процесуальних ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Докази, які містяться в матеріалах судового провадження, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками, конкретними обставинами провадження та з урахуванням особи підозрюваного, переконливо виключає можливість обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Матеріали провадження не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

Таким чином, слідчий суддя обґрунтовано зазначив, що з огляду на встановлені в рамках даного кримінального провадження ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які об`єктивно існують, підозру останнього у вчиненні кримінального правопорушення, а також завдання даного кримінального провадження, які зводяться, в тому числі, до притягнення винної особи до кримінальної відповідальності, тому обрання запобіжного заходу підозрюваному у виді тримання під вартою, забезпечить та гарантуватиме належну процесуальну поведінку та буде сприяти забезпеченню досягнення завдань даного кримінального провадження на цій стадії.

При цьому, апеляційні посилання сторони захисту на те, що підозрюваний має місце постійного проживання, до кримінальної відповідальності не притягувався, характеризується позитивно, сприяє органам досудового слідства, не спростовують вище наведеного, як і не є об`єктивними підставами для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу.

Тим більше, самі по собі ці обставини не спростовують та не мінімізують наявних ризиків, запобігти яким в даному випадку може лише застосований винятковий запобіжний захід як тримання під вартою.

В свою чергу, гарантії обвинуваченого (в суді апеляційної інстанції) дотримуватись належної процесуальної поведінки при зміні запобіжного заходу, не доводять по-за розумним сумнівом дотримання останнім відповідної сталої процесуальної поведінки, в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На момент апеляційної перевірки матеріалів провадження, вказаний запобіжний захід є необхідним у зазначеному кримінальному провадженні, буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного та забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування.

Істотних порушень кримінального процесуального закону в частині визначення міри запобіжного заходу, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 22.01.2025, якою застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, по 19.03.2025 включно, без визначення розміру застави, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :