Справа № 456/4505/24
Провадження № 1-кс/456/260/2025
УХВАЛА

слідчого судді

04 березня 2025 року місто Стрий

Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні скаргу Фермерського господарства «Вербина Колодницька Плюс» на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -

в с т а н о в и в :

Голова Фермерського господарства «Вербина Колодницька Плюс» ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області із скаргою, згідно якої просить скасувати постанову винесену слідчим СВ Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 25.04.2024 про закриття кримінального провадження №0000122 від 30.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194 КК України.

В обгрунтування вимог скарги вказав, що оскаржувану постанову адвокат ОСОБА_5 , який представляє їхні інтереси, отримав 21.08.2024 року, що доводиться листом від 02.08.2024 з відтиском поштового штемпеля від 12.08.2024, а відтак про дану постанову не було відомо тому, просить поновити строк для подання даної скарги.

З наведеною вище постановою не згідний, оскільки вважає її передчасною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Закриваючи провадження, слідча посилалась на те, що засновником ФГ «Вербина Колодницька Плюс» ОСОБА_3 вказано про завдану шкоду в розмірі 67 326 грн.

Однак, дана обставина не відповідає дійсності оскільки, на вказану суму посилався прокурор в судовому засіданні під час розгляду скарги на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, надаючи довідку про вартість майна.

Натомість, під час допиту засновник ФГ «Вербина Колодницька Плюс» ОСОБА_3 чітко вказав на пошкодження, завдані його майну.

Більш того, 08.03.2024року представником - адвокатом ОСОБА_5 подано клопотання про залучення до участі у кримінальному провадженні ФГ «Вербина Колодницька Плюс» як потерпілого, долучивши документи про знищенням та пошкодженням майна, завдання шкоди у розмірі 414 700, 00 грн., а саме: копій рахунку-фактури, товарного чеку, накладної.

Відповідно до статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, згідно з частиною другої цієї статті є втрати, якихособа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Слідча жодними чином не мотивує відхилення даних доказів та не вжила заходів для призначення експертизи.

Крім того, виправдовуючи дії винуватця ОСОБА_6 , на якого вказали свідки, в т.ч. ОСОБА_3 , як на особу, що завдала шкоди шляхом використання шипів («їжаків»), слідча посилається на його свідчення, однак не аргументовує, чому вона віддає перевагу саме свідченням останнього, а інших свідків, ОСОБА_3 не бере до уваги.

Сумніви у показаннях свідків слідчою у передбачений законом спосіб не спростовані, не зважаючи на той факт, що слідчий має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях (ч. 9 ст. 224 КПК України), слідчий експеримент: з метою перевірки І уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань (ч. 1 ст. 240 КПК України).

Крім цього, постановою слідчої кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв?язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Разом з тим, за загальними правилами, за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення кримінальне провадження закривається тоді, коли в дійсності було вчинено суспільно-небезпечне діяння, яке потягло за собою шкідливі наслідки, але відсутній один з елементів складу злочину. У той же час, у мотивувальній частині рішення слідчого не зазначено, який із елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України, відсутній.

Крім того, у розумінні вимог кримінального процесуального законодавства, закриття кримінального провадження за відсутності в діянні складу злочину (проступку) передбачає наявність самої події, у якої відсутні певні ознаки (обов`язкові елементи конкретного складу) злочину. За таких обставин, рішення слідчого повинно містити вказівку на те, яке діяння мало місце (час, місце, спосіб, та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та які ознаки складу кримінального правопорушення в діях якої конкретної особи відсутні.

У змісті оспорюваної постанови слідча взагалі не вказала, які обставини встановлені нею в ході досудового розслідування.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Таким чином, слідча під час винесення постанови про закриття кримінального провадження належним чином не виконала вимоги КПК України.

Вказані вище обставини свідчать про те, що слідча уникала можливості провести всі необхідні слідчі дії, досудове слідство належним чином не проводилося тому, просить вимоги скарги задоволити.

На підставі наведеного просить скаргу задоволити.

Прокурор ОСОБА_7 заперечила вимоги скарги та вказала, що під час досудового розслідування слідчою досліджено всі обставини даного правопорушення. Крім того,відповідно до вимог ст.164 КК України відповідальність настає у випадку завдання шкоди у великих розмірах однак в даному випадку шкода завдана в сумі 67000 грн. що є недостатнім для притягнення до відповідальності. Також, жодна особа не вказала, що дане правопорушення вчинив ОСОБА_8 і останній також це заперечив, а відтак постанова слідчої є законною та в задоволенні скарги слід відмовити.

Слідча ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила вимоги скарги та пояснила, що досудове розслідування проведено повно та об?єктивно, підтримала позицію прокурора тому, просить відмовити в задоволенні скарги.

Вивчивши скаргу та дослідивши приєднані до неї документи, заслухавши присутніх у судовому засіданні учасників судового провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Згідно з пунктом 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя є суддею суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Можливість оскарження рішень, дій чи бездіяльності дізнавача, слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності дізнавача, слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 5 ст. 110 КПК України постанова дізнавача, слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Відповідно до ст.. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст.. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст.. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст.. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до ст.. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1)скасування рішення слідчого чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Питання про притягнення до участі у справі інших осіб чи органів статтею не передбачено

Під час судового розгляду встановлено, що слідчим СВ Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 25.04.2024 про закриття кримінального провадження №0000122 від 30.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194 КК України у зв?язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Слідчим зроблено висновок, що у зв?язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.194 КК України, кримінальне провадження №0000122 від 30.01.2024слід закрити.

Слідчим було враховано, що відповідальність за ст.194 КК України, настає за наявності у діях винної особи ознак цього кримінального правопорушення. Об`єктивна сторона цього кримінального проступку характеризується суспільно-небезпечним протиправним діянням, злочинним наслідком якого є знищення чи пошкодження майна у великих розмірах і причинним зв?язком між вказаними діями і наслідками. Цих ознак кримінального правопорушення не встановлено не встановлено.

У частині 1 ст. 194 КК встановлюється відповідальність за умисне знищення або пошкодження чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах..

Під час досудового розслідування було встановлено, що заподіяна шкода становить 67326 грн.. і що подія мала місце 12.12.2023.

Доказів, щодо вартості шин згідно рахунку-фактури від 11.12.2023, який був виставлений до події, яка мала місце 12.12.2023 та пояснень, щодо даного рахунку слідчому скаржник не надавав.

Допитані в ході досудового розслідування свідки не вказали, що ОСОБА_8 пошкодив майно скаржника, шляхом розкидання «їжаків».

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У пункті 253 рішення Європейського Суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «момент, з якого ст. 6 Конвенції починає застосовуватись до «кримінальних» питань, залежить від обставин справи. Провідне місце, яке займає в демократичному суспільстві право на справедливий судовий розгляд, спонукає Суд віддавати перевагу «сутнісній», а не «формальній» концепції «обвинувачення», про яке йдеться у пункті 1 ст. 6 Конвенції (пункт 62 рішення Європейського Суду з прав людини від 18.01.2007 року у справі «Шубінський проти Словенії» (Subinski v. Slovenia)).

На підставі вищевикладеного та з огляду на те, що постанова слідчого Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 відповідає приписам для форми та змісту постанови, викладених у ч. 5 ст. 110 КПК України, в ній всебічно, повно й неупереджено мотивовано та обґрунтовано прийняте рішення стосовно фактичних обставин кримінального правопорушення та сформовано законний й неупереджений висновок щодо підстав закриття кримінального провадження, а тому за наслідком розгляду даної скарги слід відмовити у задоволенні вимог викладених у скарзі.

Керуючись ст.ст. 303-304, 307, 309 КПК України слідчий суддя, -

у х в а л и в :

Поновити Фермерському господарству «Вербина Колодницька Плюс» строк на оскарження постанови від 25.04.2024 про закриття кримінального провадження №0000122 від 30.01.2024

В задоволенні скарги Фермерського господарства «Вербина Колодницька Плюс» про скасування постанови винесеної слідчим СВ Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 25.04.2024 про закриття кримінального провадження №0000122 від 30.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194 КК України у зв?язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів із дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали оголошено 10.03.2025 о 18 год. 00 хв..

Слідчий суддя ОСОБА_1