Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 504/687/16-к
Провадження №1-кп/523/225/25
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

14.04.2025 року м. Одеса

Колегія суддів Суворовського районного суду м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

прокурорів Комінтернівської місцевої та Доброславської окружної прокуратур Одеської області ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

потерпілої ОСОБА_12 ;

захисників адвокатів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, кримінальне провадження №0001699 від 29 жовтня 2015 року із звинувачення,

ОСОБА_18 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Сербці Комінтернівського району Одеської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, засудженого:

1) вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 11 грудня 2001 року, за ч.2 та ч 3 ст.140 КК України 1960 року, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільненого від його відбування, із застосуванням ст.45 цього ж кодексу, з іспитовим строком 1 рік;

2) вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 12 березня 2002 року, за ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст.71 цього ж кодексу, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки і 3 місяці, звільненого 11 червня 2005 року у зв`язку із відбуттям строку покарання;

3) вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 01 серпня 2006 року, за ч.2 та ч.3 ст.185 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, звільненого від його відбування, із застосуванням ст.75 цього ж кодексу, з іспитовим строком 2 роки;

4) вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2008 року за ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років і 1 місяць, з конфіскацією майна; звільненого 05 листопада 2013 року у зв`язку із відбуттям строку покарання;

5) вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 05 серпня 2014 року, за ч.2 ст.185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільненого від його відбування, із застосуванням ст.75 цього ж кодексу, з іспитовим строком 2 роки;

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.187 КК України,

ОСОБА_19 (прізвище змінено на підставі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 24 березня 2018 року), який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Новоселівці, Березівського району, Одеської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, одруженого, утримуючого неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, засудженого:

- вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 14 березня 2012 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки і 6 місяців, умовно-достроково звільненого 06 червня 2014 року, невідбутий строк 1 рік і 24 дні позбавлення волі,

зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

в с т а н о в и л а:

1) Близько 21 години 50 хвилин 27 жовтня 2015 року ОСОБА_18 , діючи з корисливим мотивом та прямим умислом, спрямованим на заволодіння майном ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_3 , для унеможливлення його впізнання вдягнув на обличчя маску, через незачинені вхідні двері проник до зазначеного житлового будинку та, погрожуючи потерпілій застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я, а саме вбивством, використовуючи психічний вплив, наказав передати йому грошові кошти.

Потерпіла ОСОБА_21 , сприймаючи реально погрози ОСОБА_18 для свого життя та здоров`я, вказала на свій гаманець з грошима в сумі 1300 грн, який перебував в її кімнаті, заволодівши якими, обвинувачений, на прохання потерпілої, повернув їй 50 грн та гаманець, після чого з місця злочину зник.

2) Близько 04 години 45 хвилин 28 жовтня 2015 року ОСОБА_18 , усвідомлюючи, що потерпіла ОСОБА_21 віддала йому не всі свої грошові заощадження, з аналогічних мотивів та з новим прямим умислом, спрямованим на заволодіння її майном, повторно, одягнувши на обличчя маску, шляхом розбиття скла у вікні, проник до вищезазначеного будинку ОСОБА_21 та, погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, а саме нанесенням різаних ран, використовуючи психічний вплив, наказав передати йому решту грошових коштів та обшукав приміщення, відшукав та заволодів грошима в сумі 13000 грн, після чого зник з місця події.

3) Близько 23 години 19 грудня 2015 року ОСОБА_18 та ОСОБА_22 (матеріали щодо якої 19 травня 2023 року виділено Суворовським районним судом м. Одеси в інше судове провадження (справа №523/8708/23, провадження №1-кп/523/578/25), з оголошенням її в розшук, далі Особа ОСОБА_23 ), перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою між собою на заволодіння чужим майном, прибули до вищезазначеного будинку, де проживала ОСОБА_21 . Особа ОСОБА_23 одягнув на обличчя шапку «балаклава», видалив фрагмент фанери з однієї секції вікна, якою вона була прикрита, проник до веранди, відчинив двері зсередини та впустив до будинку ОСОБА_18 , в якому перебувала потерпіла.

Перебуваючи в будинку ОСОБА_18 , діючи умисно та за попередньою змовою з ОСОБА_24 , погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_21 , а саме вбивством та нанесенням різаних ран, використовуючи психічний вплив, наказав їй передати їм грошові кошти.

Потерпіла ОСОБА_21 , сприймаючи реально погрози ОСОБА_18 та ОСОБА_20 , побоюючись за своє життя та здоров`я, передала їм гроші в сумі 200 грн, повідомивши, що більше грошей в неї немає. Заволодівши грошима потерпілої в сумі 200 грн та обшукавши приміщення будинку, ОСОБА_18 та ОСОБА_22 , не знайшовши більше грошей та цінностей, з місця події зникли.

4) Близько 01 години 00 хвилин 20 грудня 2015 року ОСОБА_18 та ОСОБА_22 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння на вул. Центральній в с. Іванове (на той час Свердлове), Одеського (на той час Комінтернівського) району, Одеської області, зустріли ОСОБА_19 . Під час розмови ОСОБА_18 розповів про наявні у нього відомості щодо зберігання грошових коштів мешканкою одного з будинків, розташованих в цьому ж селі по вул. Дмитра Жекова і запропонував ОСОБА_25 та ОСОБА_19 спільно з ним заволодіти ними, на що ті погодились.

Реалізуючи цей намір, діючи спільно та за попередньою змовою між собою, вони прибули до буд. АДРЕСА_4 , де ОСОБА_18 вказав на цей будинок та повідомив, що в ньому мешкає самотня літня жінка, у володінні якої перебувають грошові кошти. Особа ОСОБА_23 одягнув на обличчя шапку «балаклава», яку попередньо взяв з собою з місця проживання ОСОБА_18 , після чого, штовхнувши кілька разів вхідні двері, вони проникли до будинку, в якому перебувала ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Перебуваючи в будинку, ОСОБА_18 , діючи умисно та за попередньою змовою з ОСОБА_24 та ОСОБА_19 , погрожуючи застосуванням та застосовуючи насильство, небезпечне для життя та здоров`я потерпілої, у вигляді численних ударів в область голови, використовуючи психічний вплив, наказав ОСОБА_26 передати їм грошові кошти.

Потерпіла, сприймаючи реально погрози ОСОБА_18 , ОСОБА_20 та ОСОБА_19 , побоюючись за своє життя та здоров`я, повідомила, що грошей немає, але ОСОБА_18 , ОСОБА_22 та ОСОБА_19 обшукали приміщення будинку, в якому знайшли і заволоділи: грошима в сумі 60 грн, мобільним телефоном «Самсунг» з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським № НОМЕР_2 , вартістю 100 грн, та жіночим парфюмом (без матеріальної цінності для потерпілої), спричинивши потерпілій майнову шкоду на загальну суму 160 грн, після чого зникли з місця події.

5) Близько 02 години 30 хвилин 20 грудня 2015 року ОСОБА_18 та ОСОБА_22 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на вул. Лиманній в с. Іванове (на той час Свердлове), Одеського (на той час Комінтернівського) району, Одеської області, за попередньою змовою між собою на заволодіння чужим майном, прибули до буд. АДРЕСА_5 по вищезазначеній вулиці, на який вказав ОСОБА_18 та повідомив, що саме за цією адресою мешкає самотня літня жінка, у володінні якої перебувають грошові кошти. Особа ОСОБА_23 одягнув на обличчя шапку «балаклава», яку попередньо взяв з собою з місця проживання ОСОБА_18 , після чого, розбивши скло вікна, проник до веранди будинку, відчинив двері зсередини та впустив ОСОБА_18 до будинку, в якому перебувала ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Перебуваючи в приміщенні будинку ОСОБА_18 , за попередньою змовою з ОСОБА_24 , погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_12 , а саме нанесенням різаних ран, утримуючи її за руки та використовуючи психічний вплив, наказали їй передати їм грошові кошти.

Потерпіла ОСОБА_12 , сприймаючи реально погрози ОСОБА_18 та ОСОБА_20 , побоюючись за своє життя та здоров`я, повідомила нападників, що грошових заощаджень немає, на що ОСОБА_18 та ОСОБА_22 обшукали приміщення будинку, але не знайшовши грошей та цінностей, з місця події зникли.

Обвинувачений ОСОБА_18 вину у кожному із вищезазначених епізодів не визнав, та показав, що лише один раз, на день Святого Миколая, тобто в ніч з 19 грудня на 20 грудня 2015 року, після вживання алкогольних напоїв та їх закінчення, він разом з братом - ОСОБА_19 та ОСОБА_24 приходили до незачиненого домоволодіння ОСОБА_26 , з метою купівлі алкогольних напоїв, проте остання повідомила їм про відсутність товару, на що вони покинули чужий будинок, без здійснення будь-яких залякувань, погроз чи насильства щодо ОСОБА_26 , а також без відібрання будь-якого чужого майна.

Стосовно інших епізодів щодо потерпілих ОСОБА_21 та ОСОБА_27 обвинувачений ОСОБА_18 категорично заперечив будь-яку власну причетність до таких розбійних нападів та показав, що обмовив себе під час досудового розслідування через застосоване до нього співробітниками поліції насильство.

Обвинувачений ОСОБА_19 вину у вміненому йому діянні не визнав та показав, що лише перебував поруч із іншими обвинуваченими в момент, коли 19 грудня 2015 року ОСОБА_18 , прибув до одного із домоволодінь по АДРЕСА_4 , де безрезультатно намагався придбати у ОСОБА_26 вина, після чого вони залишили цей будинок, без здійснення будь-яких залякувань, погроз чи насильства щодо потерпілої, а також без відібрання будь-якого чужого майна.

Особа ОСОБА_23 , будучи допитаним в суді в якості обвинуваченого (до моменту виділення матеріалів судового провадження), показав про обставини, які за своє сутністю є аналогічними показанням інших обвинувачених, а також категорично заперечив будь-яку власну причетність до вмінених усіх епізодів розбійних нападів.

Незважаючи на викладене вина ОСОБА_18 та ОСОБА_19 у вчиненому доводиться наступною сукупністю доказів.

Потерпіла ОСОБА_21 в судовому засіданні 26 травня 2016 року показала наступне.

Близько 22 години одного із днів наприкінці жовтня 2015 року вона лежала у ліжку, коли до її будинку увійшов чоловік із ситцевою маскою на обличчі, тримаючи в руках палицю та стукаючи нею по підлозі, наказав віддати йому гроші, а інакше пригрозив, що буде її сильно бити та різати. Вона злякалася його погроз, підвелася із ліжка, віддала йому гаманець, в якому були грошві кошти, загальною сумою понад 1300 грн. Він витягнув із гаманця гроші, кинув їй купюру в 50 грн, промовивши, що це залишає на хліб, та покинув з її грошима будинок.

В нічний час цієї ж доби потерпіла крізь сон відчула, як хтось стягує з її ліжка одіяло, світить в обличчя ліхтариком та запитує, де вона ховає інші гроші, одночасно погрожуючи, що зараз візьме ножа та буде її різати. Зрозумівши, що це повернувся то й же чоловік, вона відповіла йому про відсутність грошей, на що останній пішов до кухні. Скориставшись цим моментом, потерпіла намагалася кинути в дальній кут кімнати шкарпетку, в якій зберігала власні заощадження в сумі 13000 грн, проте це помітив нападник. Він перехопив шкарпетку, забрав із неї гроші, з якими покинув будинок.

Щодо подій вночі 19 грудня того ж року потерпіла пояснила, що до неї в будинок зайшли двоє чоловіків, які почали погрожувати тим, що будуть її вбивати і різати, якщо вона не віддасть їм гроші. Потерпіла, злякавшись та впізнавши ОСОБА_18 як особу, яка і раніше відібрала у неї гроші, відповіла, що він в минулі рази забрав усі її заощадження, після чого передала тому 200 грн та повідомила, що наступного ранку принесе для них інші гроші, які залишить на порозі будинку. В наступному нападники залишили її житло.

Потерпіла ОСОБА_26 в судовому засіданні 26 травня 2016 року показала наступне.

В ніч з 19 на 20 грудня 2015 року до неї в будинок зайшли троє чоловіків, яких в селі називають Тихоненкови, від розмов яких вона прокинулась. Один з них почав вимагати гроші, залякуючи вбивством. Коли ж вона відмовила, то один із нападників почав її бити руками в область голови. Двоє інших чоловіків стали обшукувати кімнату, під час чого потерпіла помітила як один з них забрав з її гаманця гроші, їх там було близько 60 грн, заздалегідь розміняних донькою на дрібні купюри. Окрім грошей у неї також забрали її мобільний телефон та жіночі парфуми.

Свідок ОСОБА_28 (донька ОСОБА_26 ) в суді показала, що про подію дізналася від сусідів матері, до домоволодіння яких та втекла в одній білизні. Мати відразу пояснила, що прийшли троє ОСОБА_29 , стали вимагати гроші, а один із них Особа ОСОБА_23 бив її по голові, внаслідок чого свідок побачила у матері видимі тілесні ушкодження. Потерпіла впевнено впізнала нападників за голосами, оскільки Тихоненкови живуть від неї через вулицю.

Потерпіла ОСОБА_12 в суді показала, що впізнає ОСОБА_18 та ОСОБА_30 , як осіб які близько третьої години ночі 20 грудня 2015 року зайшли до неї в будинок, утримували її за руки та погрожували, що у випадку ненадання їм грошей, вони її заріжуть. Однак, у зв`язку з тим, що в неї дійсно не було грошей, вони її відпустили та втекли.

Як вбачається із протоколів прийняття заяв про вчинені кримінальні правопорушення від 28 жовтня 2015 року та 19 грудня 2015 року ОСОБА_31 , будучи попередженою за ст.383 КК України, просить орган поліції притягнути до відповідальності невідомих осіб, які в ніч на 28 жовтня 2015 року одноособово шляхом розбиття скла вікна проникла до її будинку, та погрожуючи насильством, відібрала у неї 14300 грн, а також невідомих осіб, які в період часу з 22 години до 23 години 19 грудня 2015 року, шляхом погроз, відібрали у неї 200 грн (т.2 а.с.4,5).

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20 грудня 2015 року ОСОБА_26 , будучи попередженою за ст.383 КК України, просить орган поліції притягнути до відповідальності трьох невідомих осіб, які в нічний час 20 грудня 2015 року шляхом пошкодження замку проникли до її будинку, та погрожуючи насильством, відібрали у неї 60 грн (т.2 а.с.3).

Як вбачається із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20 грудня 2015 року ОСОБА_12 , будучи попередженою за ст.383 КК України, просить орган поліції притягнути до відповідальності двох невідомих осіб, які в нічний час 20 грудня 2015 року шляхом розбиття скла вікна проникли до її будинку, та погрожуючи насильством, вимагали віддати їм гроші (т.2 а.с.6).

Відповідно до протоколів оглядів житла від 28 жовтня 2015 року , проведених за участю та з дозволу власника житла, подвір`я вищезазначеного домоволодіння ОСОБА_21 огороджено парканом, вхід до двору здійснюється через хвіртку, у віконному отворі будинку частково відсутнє скло, фрагмент якого виявлений під вікном, з якого вилучено відбитки пальців рук (т.2 а.с.61-69).

Як вбачається із висновку дактилоскопічної експертизи №84-д від 24 січня 2016 року вище вилучені відбитки пальців рук залишені середнім, безіменним пальцями та мізинцем правої руки ОСОБА_18 (т.2 а.с.75-81).

Відповідно до протоколу житла від 19 грудня 2015 року, проведеного за участю та з дозволу власника житла, подвір`я вищезазначеного домоволодіння ОСОБА_21 огороджено парканом, вхід до двору здійснюється через хвіртку, у віконному отворі будинку частково відсутнє скло, яке прикрито фрагментом фанери, в спальній кімнаті будинку розкидані на підлозі домашні речі, з дверцят тумбочки вилучено відбитки пальців рук (т.2 а.с.82-86).

Як вбачається із висновку дактилоскопічної експертизи №83-д від 23 січня 2016 року вище вилучений відбиток пальця руки залишений вказівним пальцем правої руки ОСОБА_20 (т.2 а.с.94-102).

Відповідно до протоколу огляду житла від 20 грудня 2015 року, проведеного за участю та з дозволу власника житла, подвір`я вищезазначеного домоволодіння ОСОБА_26 огороджено парканом, вхід до двору здійснюється через дерев`яні ворота із хвірткою, на вхідній двері до будинку пошкоджено (вирвано) запірний засіб, зі скла вхідних дверей та поверхні шафи вилучено сліди тканинних поверхонь та відбитки пальців рук (т.2 а.с.9-13).

Як вбачається із висновку дактилоскопічної експертизи №411-д від 23 грудня 2015 року вище вилучені відбитки пальців рук залишені вказівним пальцем правої руки ОСОБА_20 , вказівним пальцем правої руки ОСОБА_18 , а також вказівним та середнім пальцями правої руки ОСОБА_19 (т.2 а.с.41-54).

Відповідно до протоколу огляду житла від 20 грудня 2015 року, проведеного за участю та з дозволу власника житла, подвір`я вищезазначеного домоволодіння ОСОБА_12 частково огороджено парканом, вхід до двору здійснюється через отвір під відсутню хвіртку, одна із дерев`яних віконних секцій має пошкодження скла, фрагменти розбитого скла виявлено на землі під вікном, в будинку з поверхонь меблів та кухонного столу вилучено відбитки пальців рук (т.2 а.с.103-109).

Як вбачається із висновку дактилоскопічної експертизи №85-д від 26 січня 2016 року вище вилучені відбитки пальців рук залишені вказівним та безіменним пальцями правої руки ОСОБА_20 , а також вказівним та середнім пальцями правої руки ОСОБА_18 (т.2 а.с.116-125).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 20 грудня 2015 року на ділянці місцевості біля буд.№3, по 2-му Центральному провулку, в с. Іванове (на той час Свердлове), Одеського (на той час Комінтернівського) району, Одеської області виявлено та вилучено чоловічу в`язану шапку, з прорізями для очей, чорного кольору (т.2 а.с.14-17).

Як вбачається із висновку судово медичної імунологічної експертизи №185 від 03 березня 2016 року один об`єкт, вилучений із вищезазначеної шапки, є волосиною людини, походить з голови (т.2 а.с.7-8).

Відповідно до протоколу огляду житла від 20 грудня 2015 року, проведеного з дозволу власника житла, а також за участю ОСОБА_18 , в буд.№43, по вул. Лиманній, в с. Іванове (на той час Свердлове), Одеського (на той час Комінтернівського) району, Одеської області виявлено та вилучено предмети ОСОБА_18 , ліхтар зеленого кольору, задню панель - кришку від мобільного телефону «Самсунг», акумуляторну батарею до зазначеного телефону, а також жіночі духи з рідиною червоного кольору (т.2 а.с.29-31).

20 грудня 2015 року слідчим під відповідний протокол огляду було з`ясовано індивідуально визначені ознаки вилучених: ліхтаря зеленого кольору, задньої панелі - кришки від мобільного телефону «Самсунг», акумуляторної батареї до зазначеного телефону, а також жіночого парфуму з рідиною червоного кольору (т.2 а.с.32-34).

Як вбачається із протоколу пред`явлення речей для впізнання 22 грудня 2015 року ОСОБА_26 , в присутності понятих, впізнала у вилученому в житлі ОСОБА_18 скляному флаконі із рідиною темно рожевого кольору жіночі парфуми, які 20 грудня цього ж року було викрадено з її будинку (т.2 а.с.35-36).

Оцінюючи сукупність викладених обвинувальних доказів суд приходить до наступного.

Всі потерпілі, будучи попередженими про відповідальність за надання неправдивих показань, надали в судових засіданнях викривальні щодо кожного із обвинувачених показання. Окремі неузгодженості стосовно механізму вчинених нападів цілком справедливо пояснюються як давністю подій, так і вадами їх сприйняття через пригнічений емоційний стан кожної потерпілої жінки похилого віку, фізично та психологічно слабших від нападника (нападників) в момент неочікуваного вчинення щодо них кримінально караних діянь.

При цьому кожна із потерпілих послідовно вказувала на реально сприйняті погрози застосування обвинуваченими насильства при відкритому заволодінні належного їм майна, їх спільність дій (в епізодах сумісного вчинення), а також на незаконне проникнення обвинувачених до їх житла, у зв`язку із чим, необхідно погодитися з кваліфікацією діянь обвинувачених саме як розбійні напади, в тому числі поєднаними з проникненням до житла, а в деяких випадках і вчинені за попередньою змовою групою осіб.

Предмети, вилучені із житла ОСОБА_18 (кришка - панель від мобільного телефону, жіночі парфуми), є предметами, які раніше належали потерпілій ОСОБА_26 та були у неї відібрані нападниками, тобто відшукані органом досудового розслідування предмети злочинних посягань прямо викривають щонайменше ОСОБА_18 у вчиненому нападі.

Відшукана неподалік від житла ОСОБА_18 чорна в`язана шапка з отворами для очей у вигляді «балаклави» також є непрямим обвинувальним доказом стосовно останнього.

Об`єднує всі без виключення епізоди кримінальної діяльності місце і спосіб їх вчинення: приватні домоволодіння в одному селі, в яких мешкають самотні жінки похилого віку, до будинків яких у вечірній та нічний час проникає (проникають) нападник (нападники), погрожують вбити чи скалічити в разі не віддання грошей. Враховуючи викладене, а також те, що календарний проміжок часу стосовно цих епізодів також обмежується декількома тижнями, то необхідно прийти до обґрунтованого висновку про їх вчинення однією і тією ж особою (групою осіб).

Показання усіх потерпілих відповідають і не суперечать обставинам кримінального провадження, відомості про які містяться в інших зібраних у справі доказах.

І головне, прямими та безспірними доказами причетності ОСОБА_18 та ОСОБА_19 до вмінених їм розбійних нападів є категоричні висновки дактилоскопічних експертиз про належність цим особам слідів пальців рук, вилучених з щойно заплямованих поверхонь в місцях напередодні вчинених розбійних нападів.

Суд погоджується із стороною захисту в частині визнання в якості недопустимих доказів письмових заяв про з`явлення із зізнанням, а також протоколів слідчих експериментів за участю обвинувачених, оскільки неможливо спростувати показання останніх про не добровільність їх участі в даних процесуальних діях внаслідок можливо застосованого правоохоронцями насильства через відсутність результатів досудового розслідування органом Державного бюро розслідувань в кримінальному провадженні, можливо розпочатому за відповідними заявами сторони захисту. Водночас зазначені обставини не спричинюють виправдання жодного із обвинувачених, оскільки їх вина у вчинених діяннях поза розумним сумнівом доводиться сукупність інших вищевикладених обвинувальних доказів.

З цих же підстав суд критично оцінює невизнавальні показання обвинувачених, вважає їх такими, що спрямовані виключно на уникнення відповідальності за вчинене.

З урахуванням викладеного, конкретного обсягу пред`явленого обвинувачення, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_18 та ОСОБА_19 наступних діянь.

1) Близько 21 години 50 хвилин 27 жовтня 2015 року ОСОБА_18 , діючи з корисливим мотивом та прямим умислом, спрямованим на заволодіння майном ОСОБА_21 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_6 , для унеможливлення його впізнання вдягнув на обличчя маску, через незачинені вхідні двері проник до зазначеного житлового будинку та, погрожуючи потерпілій застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я, а саме вбивством, використовуючи психічний вплив, наказав передати йому грошові кошти.

Потерпіла ОСОБА_21 , сприймаючи реально погрози ОСОБА_18 для свого життя та здоров`я, вказала на свій гаманець з грошима в сумі 1300 грн, який перебував в її кімнаті, заволодівши якими, обвинувачений, на прохання потерпілої, повернув їй 50 грн та гаманець, після чого з місця злочину зник.

Зазначені дії ОСОБА_18 суд кваліфікує за ч.3 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний із проникненням у житло.

2) Близько 04 години 45 хвилин 28 жовтня 2015 року ОСОБА_18 , усвідомлюючи, що потерпіла ОСОБА_21 віддала йому не всі свої грошові заощадження, з аналогічних мотивів та з новим прямим умислом, спрямованим на заволодіння її майном, повторно, одягнувши на обличчя маску, шляхом розбиття скла у вікні, проник до вищезазначеного будинку ОСОБА_21 та, погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, а саме нанесенням різаних ран, використовуючи психічний вплив, наказав передати йому решту грошових коштів та обшукав приміщення, відшукав та заволодів грошима в сумі 13000 грн, після чого зник з місця події.

Зазначені дії ОСОБА_18 суд кваліфікує за ч.3 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний із проникненням у житло.

3) Близько 23 години 19 грудня 2015 року ОСОБА_18 та ОСОБА_22 (матеріали щодо якої 19 травня 2023 року виділено Суворовським районним судом м. Одеси в інше судове провадження (справа №523/8708/23, провадження №1-кп/523/578/25), з оголошенням її в розшук, далі Особа ОСОБА_23 ), перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою між собою на заволодіння чужим майном, прибули до вищезазначеного будинку, де проживала ОСОБА_21 . Особа ОСОБА_23 одягнув на обличчя шапку «балаклава», видалив фрагмент фанери з однієї секції вікна, якою вона була прикрита, проник до веранди, відчинив двері зсередини та впустив до будинку ОСОБА_18 , в якому перебувала потерпіла.

Перебуваючи в будинку ОСОБА_18 , діючи умисно та за попередньою змовою з ОСОБА_24 , погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_21 , а саме вбивством та нанесенням різаних ран, використовуючи психічний вплив, наказав їй передати їм грошові кошти.

Потерпіла ОСОБА_21 , сприймаючи реально погрози ОСОБА_18 та ОСОБА_20 , побоюючись за своє життя та здоров`я, передала їм гроші в сумі 200 грн, повідомивши, що більше грошей в неї немає. Заволодівши грошима потерпілої в сумі 200 грн та обшукавши приміщення будинку, ОСОБА_18 та ОСОБА_22 , не знайшовши більше грошей та цінностей, з місця події зникли.

Зазначені дії ОСОБА_18 суд кваліфікує за ч.3 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний із проникненням у житло.

4) Близько 01 години 00 хвилин 20 грудня 2015 року ОСОБА_18 та ОСОБА_22 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння на вул. Центральній в с. Іванове, Одеського району, Одеської області, зустріли ОСОБА_19 . Під час розмови ОСОБА_18 розповів про наявні у нього відомості щодо зберігання грошових коштів мешканкою одного з будинків, розташованих в цьому ж селі по вул. Дмитра Жекова і запропонував ОСОБА_25 та ОСОБА_19 спільно з ним заволодіти ними, на що ті погодились.

Реалізуючи цей намір, діючи спільно та за попередньою змовою між собою, вони прибули до буд. АДРЕСА_4 , де ОСОБА_18 вказав на цей будинок та повідомив, що в ньому мешкає самотня літня жінка, у володінні якої перебувають грошові кошти. Особа ОСОБА_23 одягнув на обличчя шапку «балаклава», яку попередньо взяв з собою з місця проживання ОСОБА_18 , після чого, штовхнувши кілька разів вхідні двері, вони проникли до будинку, в якому перебувала ОСОБА_26 .

Перебуваючи в будинку, ОСОБА_18 , діючи умисно та за попередньою змовою з ОСОБА_24 та ОСОБА_19 , погрожуючи застосуванням та застосовуючи насильство, небезпечне для життя та здоров`я потерпілої, у вигляді численних ударів в область голови, використовуючи психічний вплив, наказав ОСОБА_26 передати їм грошові кошти.

Потерпіла, сприймаючи реально погрози ОСОБА_18 , ОСОБА_20 та ОСОБА_19 , побоюючись за своє життя та здоров`я, повідомила, що грошей немає, але ОСОБА_18 , ОСОБА_22 та ОСОБА_19 обшукали приміщення будинку, в якому знайшли і заволоділи: грошима в сумі 60 грн, мобільним телефоном «Самсунг» з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським № НОМЕР_2 , вартістю 100 грн, та жіночим парфюмом (без матеріальної цінності для потерпілої), спричинивши потерпілій майнову шкоду на загальну суму 160 грн, після чого зникли з місця події.

Зазначені дії ОСОБА_18 та ОСОБА_19 суд кваліфікує за ч.3 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із проникненням у житло, а щодо ОСОБА_18 також і вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.

5) Близько 02 години 30 хвилин 20 грудня 2015 року ОСОБА_18 та ОСОБА_22 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на АДРЕСА_2 , за попередньою змовою між собою на заволодіння чужим майном, прибули до буд. АДРЕСА_5 по вищезазначеній вулиці, на який вказав ОСОБА_18 та повідомив, що саме за цією адресою мешкає самотня літня жінка, у володінні якої перебувають грошові кошти. Особа ОСОБА_23 одягнув на обличчя шапку «балаклава», яку попередньо взяв з собою з місця проживання ОСОБА_18 , після чого, розбивши скло вікна, проник до веранди будинку, відчинив двері зсередини та впустив ОСОБА_18 до будинку, в якому перебувала ОСОБА_12 .

Перебуваючи в приміщенні будинку ОСОБА_18 , за попередньою змовою з ОСОБА_24 , погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_12 , а саме нанесенням різаних ран, утримуючи її за руки та використовуючи психічний вплив, наказали їй передати їм грошові кошти.

Потерпіла ОСОБА_12 , сприймаючи реально погрози ОСОБА_18 та ОСОБА_20 , побоюючись за своє життя та здоров`я, повідомила нападників, що грошових заощаджень немає, на що ОСОБА_18 та ОСОБА_22 обшукали приміщення будинку, але не знайшовши грошей та цінностей, з місця події зникли.

Зазначені дії ОСОБА_18 суд кваліфікує за ч.3 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний із проникненням у житло.

Ст.50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Згідно із ст.65 цього ж Кодексу суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Виправлення як мета покарання - це той наслідок, якого прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу. Виправлення засудженого - це ті певні зміни в його особистості, які утримують його в подальшому від вчинення нових злочинів. З моральної точки зору, виправлення засудженого і є кінцевою метою покарання. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винуватого, які підлягають обов`язковому врахуванню.

При призначенні покарання кожному із обвинувачених суд констатує про відсутність обставин, які б пом`якшували їм покарання. В якості обставин, які обтяжують призначене покарання, є вчинення розбійного нападу на ОСОБА_26 в стані алкогольного сп`яніння, вчинення злочину щодо особи похилого віку, а також рецидив злочинів.

Суд враховує дані про кожного із обвинувачених, як про особу, яка мала незняту та непогашену судимість, була офіційно не працевлаштованою, в цілому посередньо характеризувалася за місцем проживання, впродовж останніх дев`яти календарних років не вчинила нових злочинів.

Окрім того, стосовно ОСОБА_18 суд також враховує множинність вчинених обвинуваченим злочинів корисливої спрямованості, їх вчинення в період тривання іспитового строку за попереднім вироком, його показання про перебування у фактичних шлюбних відносинах та утримання двох дітей, а стосовно ОСОБА_19 наявність власної сім`ї, з утриманням неповнолітньої дитини.

Водночас, визначальним при призначенні покарання кожному із обвинувачених суд вказує на відсутність каяття у вчиненому, невизнання вини, не здійснення жодного дієвого заходу, спрямованого на добровільне відшкодування спричиненої потерпілим шкоди.

З врахуванням викладеного суд вважає, що вищезазначені обставини не дозволяють застосувати до кожного із обвинувачених положення ст.ст.69, 75 і 76 КК України, та обумовлює необхідність їх подальшої ізоляції, з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу, тобто призначення реального покарання у виді позбавлення волі, з конфіскацією майна, що є їх власністю.

До набрання вироком законної сили, з метою дотримання ОСОБА_18 та ОСОБА_19 процесуальних обов`язків, до останніх необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Долю речових доказів необхідно вирішити в межах кримінального провадження стосовно ОСОБА_32 .

Процесуальні витрати, пов`язані із загальною вартістю проведених судових експертиз, в розмірі 4915,20 грн, відповідно до положення ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинувачених на користь держави.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

ОСОБА_18 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.187 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років із з конфіскацією майна, що є його власністю.

На підставі ч.1 ст.71 цього ж Кодексу до зазначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 05 серпня 2014 року та визначити ОСОБА_18 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років.

На підставі ч.5 ст.72 цього ж кодексу (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року №838-VIII) зарахувати ОСОБА_18 в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення в даному кримінальному провадженні в період з 20 грудня 2015 року до 05 травня 2020 року, у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі.

До набрання чинним вироком законної сили застосувати до ОСОБА_18 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 .

Впродовж строку застосування домашнього арешту заборонити ОСОБА_18 залишати місце свого проживання в період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби, а також зобов`язати прибувати до суду за судовим викликом.

Після набрання вироком законної сили застосований до ОСОБА_18 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту скасувати, ОСОБА_18 доставити до установи відбування покарання.

Виконання вироку в цій частині покласти на начальника територіального органу поліції за місцем проживання засудженого.

Строк відбуття покарання ОСОБА_18 рахувати з дня його фактичного поміщення до установи відбування покарання, з урахуванням строку зарахованого на підставі ч.5 ст.72 КК України строку попереднього ув`язнення.

Стягнути із ОСОБА_18 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 2457 (дві тисячі чотириста п`ятдесят сім) грн 60 коп.

ОСОБА_19 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років із з конфіскацією майна, що є його власністю.

На підставі ч.5 ст.72 цього ж кодексу (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року №838-VIII) зарахувати ОСОБА_19 в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення в даному кримінальному провадженні в період з 20 грудня 2015 року до 12 жовтня 2016 року, у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_19 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Впродовж строку застосування домашнього арешту заборонити ОСОБА_19 залишати місце свого проживання в період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби, а також зобов`язати прибувати до суду за судовим викликом.

Після набрання вироком законної сили застосований до ОСОБА_19 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту скасувати, ОСОБА_19 доставити до установи відбування покарання.

Виконання вироку в цій частині покласти на начальника територіального органу поліції за місцем проживання засудженого.

Строк відбуття покарання ОСОБА_19 рахувати з дня його фактичного поміщення до установи відбування покарання, з урахуванням строку зарахованого на підставі ч.5 ст.72 КК України строку попереднього ув`язнення.

Стягнути із ОСОБА_19 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 2457 (дві тисячі чотириста п`ятдесят сім) грн 60 коп.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси впродовж 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Судді Суворовського районного суду м. Одеси

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3