ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/1528/25

Провадження № 1-кс/210/691/25

27 березня 2025 року

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Криворізького РУП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_4 , подане у кримінальному № 0000017 від 06.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 Кримінального кодексу України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 27 березня 2025 року надійшло клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Криворізького РУП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_4 , подане у кримінальному № 0000017 від 06.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 Кримінального кодексу України про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що в провадженні СВ ВП №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 від 06.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 307 Кримінального кодексу України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимий, підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення у сфері незаконного збуту наркотичних речовин, який вчинив за наступних обставин.

25.03.2024 близько 15:54 години в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії-контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, в порядку ст. 271 КПК України, ОСОБА_5 , перебуваючи на відкритій місцевості неподалік від оптового ринку, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Вокзальна, 27б, незаконно збув особі, відомості щодо якої не підлягають розголошенню, у матеріалах кримінального провадження відомий як « ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 », за 550 гривень 1 сліп-пакет в середині якого знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, яка має зовнішні специфічні ознаки наркотичного засобу, обіг якого обмежено, метадону (фенадону).

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/104-25/12044-НЗПРАП від 26.03.2025, надана для дослідження речовина, видана ОСОБА_6 після проведення негласної слідчої (розшукової) дії-контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, в порядку ст. 271 КПК України, містить наркотичний засіб обіг якого обмежено метадон, згідно переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України, від 06.05.2000 року №770, метадон відноситься до наркотичних засобів обіг яких обмежено. Маса Метадону становить 0,1680 г.

В подальшому, 25.03.2025 17:11 годині ОСОБА_5 був затриманий працівниками поліції та в ході проведення особистого обшуку затриманого, в порядку ст. 208 КПК України було виявлено та вилучено: мобільний телефон «Samsung», грошові кошти в сумі 1270 гривень, банківська картка моно банк, два шприці запакованих.

26.03.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, за ознаками незаконний збут наркотичних засобів.

Відповідно до постанови про долучення до кримінального провадження у якості речового доказу, винесеної 25.03.2025 слідчим СВ ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 : мобільний телефон «SAMSUNG», який упаковано до спеціального пакету RIC 2211387 та грошові кошти в сумі 1270гривень, які упаковано до спеціального пакет ICR0070163, та банківську карту моно-банк № НОМЕР_1 , та 2 (два запакованих шприці) які упаковано до спеціального пакет WAR 1511771визнано та долучено у якості речових доказів у кримінальному провадженні № 0000017 від 06.03.2025.

Слідчий та прокурор до судового засідання не прибули, надали до суду заяви (кожен окремо) про розгляд клопотання без їх участі, на задоволенні клопотання наполягали.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши документи та надані до суду матеріали в їх сукупності, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

В провадженні СВ ВП №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 від 06.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 307 Кримінального кодексу України.

Згідно з пунктом 7 частини 2 статті 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

В силу частини 7 статті 237 КПК України вилучені під час здійснення процесуальної дії "Огляд" речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення особи, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій статті 167 КПК України майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Таким майном можуть бути речі, документи, гроші тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом (ч. 1 ст. 167 КПК України п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України).

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 25.03.2025 року, під час обшуку затриманого ОСОБА_5 було виявлено та вилучено: мобільний телефон «SAMSUNG», який упаковано до спеціального пакету RIC 2211387; грошові кошти в сумі 1270 гривень, які упаковано до спеціального пакету ICR0070163; банківську карту моно-банк № НОМЕР_1 , яку упаковано до спеціального пакету WAR 1511771.

Відповідно до постанови слідчого СВ ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про визнання речового доказу і передачу його на зберігання від 25.03.2025, мобільний телефон «SAMSUNG», який упаковано до спеціального пакету RIC 2211387, грошові кошти в сумі 1270 гривень, які упаковано до спеціального пакет ICR0070163, банківську карту моно-банк № НОМЕР_1 , та 2 (два запакованих шприці), які упаковано до спеціального пакет WAR 1511771 визнано та долучено у якості речових доказів у кримінальному провадженні № 0000017 від 06.03.2025.

Таким чином, мобільний телефон «SAMSUNG», який упаковано до спеціального пакету RIC 2211387, грошові кошти в сумі 1270 гривень, які упаковано до спеціального пакет ICR0070163, банківська карта моно-банк № НОМЕР_1 та 2 (два) запакованих шприціє тимчасово вилученим майном відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України та ч. 7 ст. 237 КПК України.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч.3 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 від 06.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 Кримінального кодексу України, надані докази, вважає, слідчим доведено, що вилучене майно, зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ в кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона відчужувати розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у такий спосіб арешту майна, слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеженням права власності завданням кримінального провадження, так само як і доцільним, оскільки в даному випадку такий спосіб забезпечує запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування.

Таким чином, слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст.170 КПК України так само як і мету арешту, зазначену в п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тому клопотання про накладення арешту на вказане майно підлягає задоволенню.

Водночас, слідчий суддя роз`яснює, що згідно до п.2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131-132, 170-173, 309, 369, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Криворізького РУП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_4 , подане у кримінальному № 0000017 від 06.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 Кримінального кодексу України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на: мобільний телефон «SAMSUNG», який упаковано до спеціального пакету RIC 2211387, грошові кошти в сумі 1270 гривень, які упаковано до спеціального пакет ICR0070163, банківську карту моно-банк № НОМЕР_1 та 2 (два) запакованих шприці.

Заборонити будь-кому будь-яким чином відчужувати, розпоряджатись, використовувати вилучене майно до прийняття рішення по кримінальному провадженню та/або скасування арешту, окрім слідчого, прокурора для забезпечення збереження речових доказів, та/або подальшого звернення в дохід держави та виконання завдань кримінального провадження

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя: ОСОБА_1