НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття кримінального провадження

23 січня 2025 року Справа № 322/2167/24 Провадження № 1-кп/322/108/25

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження

за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Черкаси, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягувався до кримінальної відповідальності за ст.ст. 407, 408 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

встановив:

18.12.2024 до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов обвинувальний акт у вищезазначеному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.02.2024 за № 0000742.

Захисником було подано клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України та закриття кримінального провадження. До клопотання додано письмову згоду командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_6 від 26.12.2024 № 1843/21167 на продовження проходження військової служби ОСОБА_4 .

У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав клопотання захисника та зазначив про наявність підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України. При цьому, обвинувачений погодився на звільнення від кримінальної відповідальності з підстави, передбаченої ч. 5 ст. 401 КК України, та добровільно звернувся до суду з клопотанням про продовження проходження військової служби.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення клопотання, суд виходить з такого.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 408 КК України дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

Наказом командира військової частини (по стройовій частині) НОМЕР_2 від 31 грудня 2023 року № 380 військовослужбовця за мобілізацією солдата ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця помічника гранатометника 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 5 механізованої роти НОМЕР_3 механізованою батальйону військової частини НОМЕР_2 , зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення. Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому відповідними Указами Президента України правовий режим воєнного стану в Україні продовжувався та діє до теперішнього часу.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнною стану» воєнний стан це особливий правовий режим, шо вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Разом з цим, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин.

А саме, 11.01.2024, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилення від військової служби, самовільно залишив місце служби, а саме місце дислокації підрозділів військової частини НОМЕР_2 у АДРЕСА_2 , після чого свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця служби та військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами місця служби.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5 8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

За правилами п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За приписами ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Частиною п`ятою статті 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною першою статті 286 КПК України передбачено звільнення судом від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення.

У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим (ч. 2 ст. 286 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_4 вперше під час дії воєнного стану вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 408 КК України, добровільно звернувся до суду з клопотанням про намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби, наявність згоди командира військової частини на продовження проходження підозрюваним військової служби та відсутність заперечень з боку обвинуваченого проти звільнення від кримінальної відповідальності, суд дійшов висновку про наявність підстав, передбачених ч. 5 ст. 401 КК України, для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно нього.

Документально підтверджені процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

Ухвалою Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 23.12.2024 обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20 лютого 2025 року.

Водночас, згідно з ч. 1 ст. 203 КК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 КК України якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі виправдання; звільнення від відбування покарання; засудження до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі; ухвалення обвинувального вироку без призначення покарання.

Отже, у зв`язку з припиненням дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою внаслідок закриття кримінального провадження, обвинувачений підлягає звільненню з-під варти.

Керуючись ч. 5 ст. 401 КК України, ст.ст. 284, 288, 314, 369 372, 392, 532 КПК України, суд

ухвалив:

1. На підставі ч. 5 ст. 401 КК України звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинене ним вперше під час дії воєнного стану кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 408 КК України, та у зв`язку з цим закрити кримінальне провадження відносно нього, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 лютого 2024 року за № 0000742.

2. Державній установі «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» негайно звільнити з-під варти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з припиненням дії ухвали суду про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

3. Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 після набрання цією ухвалою законної сили невідкладно поновити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на військовій службі.

4. Зобов`язати ОСОБА_4 не пізніше 72 годин після набрання цією ухвалою законної сили прибути до військової частини НОМЕР_1 для продовження проходження військової служби.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвалу може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1