ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/542/25
Провадження №1-кп/477/370/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000015 від 01.03.2025 року по обвинуваченню:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, Миколаївської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, проживає АДРЕСА_1 , військовослужбовець за мобілізацією, військова частина НОМЕР_1 , військове звання- старший матрос, не судимий,

-у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 4 статті 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.02.2025 року о 12 годині 30 хвилин обвинувачений ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «Шевролет АВЕО ЛТ», д.н.з. НОМЕР_2 , на автодорозі поблизу с. Мішково - Погорілове, Миколаївського району Миколаївської області, на блокпосту «Баштан» був зупинений поліцейським УПП для перевірки документів, що є одним із заходів правового режиму воєнного стану.

На законну вимогу працівника поліції про надання документу на право керування транспортним засобом обвинувачений ОСОБА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи, що наявне у нього посвідчення на право керування транспортним засобом водія серії НОМЕР_3 , видане 24.10.2013 року, на ім`я ОСОБА_2 , є підробленим, оскільки обвинувачений ОСОБА_2 , вказаний документ отримав без проходження відповідної процедури отримання посвідчення водія, що передбачає обов`язкове проходження позачергового медичного огляду та складення теоретичного і практичного іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС України, в порядку передбаченому Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993, з метою уникнення адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно пред`явив вказаний підроблений офіційний документ, бланк якого не відповідає встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України так, працівнику поліції, використавши його в обґрунтування правомірності керування вищезазначеним транспортним засобом,

Своїми діями ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення - кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України.

Всі вищенаведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_2 звернувся із заявою до процесуального керівника у кримінальному провадженні - прокурора - стажиста Миколаївської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_3 , згідно з якою він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого частиною 4 статті 358 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 та його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності підтверджено захисником - адвокатом ОСОБА_5 , про що свідчить її підпис у вищезазначеній заяві.

Вищевказана заява узгоджується з позицією обвинуваченого під час проведення досудового розслідування, під час якого він також визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, що підтверджується матеріалами кримінального провадження № 0000015, від 01.03.2025 року .

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі, посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути обвинувальний акт у порядку спрощеного провадження, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 4 статті 107 ЦПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Встановлені органом досудового розслідування обставини вчинення кримінального правопорушення не оспорюються учасниками судового провадження та підтверджуються матеріалами кримінального провадження № 0000015, від 01.03.2025 року .

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що у 2017 році у обвинуваченого ОСОБА_2 виник умисел на придбання водійського посвідчення, реалізуючи який він за допомогою мережі інтернет, за домовленістю з невстановленою особою придбав завідомо підроблений офіційний документ - посвідчення водія на своє ім`я з позначенням серії серії НОМЕР_3 , дата видачі 24.10.2013 р., з категоріями «А», «В», «С», на право керуванням транспортним засобом, на ім`я ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, ОСОБА_2 , достовірно знаючи про те, що він не складав в установленому законом порядку іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчення водія, достовірно знаючи про те, що в Територіальному сервісному центрі МВС України зазначене посвідчення водія йому не видавалося, з метою використання завідомо підробленого документа, залишив дане посвідчення водія в себе та в подальшому почав його використовувати для підтвердження права керувати транспортними засобами.

У кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 358 КК України потерпілі відсутні.

Суд, враховуючи заяву обвинуваченого, вивчивши обвинувальний акт, додані до нього матеріали та матеріали кримінального провадження приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку знайшла своє підтвердження, ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений частиною 4 статті 358 КК України, а саме: використав завідомо підроблений документ і його дії органом досудового розслідування кваліфіковано вірно.

Відповідно до вимог статті 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 є визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та щире каяття у вчиненому.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлені.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який належить до кримінальних проступків, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого, а також дані про особу обвинуваченого.

Обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, судимості не має, позитивно характеризується за місцем проживання, працює, має сталі соціальні зв`язки, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, щиро розкаявся у вчиненому.

Санкцією ч. 4 ст. 358 КК України передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

За таких обставин, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, та враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає можливим застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_2 покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 4 ст. 358 КК України, що є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати на залучення експерта складають 2387,70 грн.

Речовим доказом розпорядитись відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 369-370, 371, 373- 374, 381-382, 394 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого частиною 4 статті 358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати на залучення експерта у сумі 2387 грн. (дві тисячі триста вісімдесят сім) грн. 70 коп.

Речовий доказ у справі: посвідчення водія, серії НОМЕР_3 , від 24.10.2013, на право керуванням транспортним засобом, на ім`я « ОСОБА_2 » - зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку суду, з урахуванням вимог, передбачених ч.1 ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1