ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 рокуЧеркаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючоїОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар учасники справи прокурор підозрюваний захисник ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31 грудня 2024 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одруженого, утриманців не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 262, ст. 348 КК України,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий - криміналіст відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 звернулася до суду з клопотанням, в якому просила продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 у межах строку досудового розслідування, тобто до 08.02.2025 року, у кримінальному провадженні № 0002001 від 07.11.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч.1 ст. 262, ст. 348 КК України.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31 грудня 2024 року клопотання слідчого задоволено.

Продовжено підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування, тобто до 08.02.2025 року.

Слідчий суддя мотивував ухвалу тим, що наявність обґрунтованої підозри, існуючі ризики у даному кримінальному провадженні, а також характеризуючі дані про особу підозрюваного в сукупності надають достатні підстави для продовження відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить дієвості даного кримінального провадження та належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 на даній стадії досудового розслідування та, на переконання слідчого судді, не буде порушувати баланс інтересів щодо прав особистої свободи останнього та завдань кримінального провадження.

Також, слідчий суддя вважав за необхідне, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначати підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Не погодившись із ухвалою суду, захисник підозрюваного ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник ОСОБА_9 вказує, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, зазначив, що надані стороною обвинувачення докази свідчать про наявність достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з цим, на противагу аргументів слідчого та прокурора, якими обґрунтовується ймовірність переховування підозрюваного у випадку застосування до нього іншого, не пов`язаного із триманням під вартою, запобіжного заходу, захисник наголошував на міцності соціальних зв`язків останнього. Підозрюваний ОСОБА_7 народився та все своє життя проживає в с. Сазонівка Полтавської області, вже майже 36 років перебуває в офіційному зареєстрованому шлюбі, проживає разом з дітьми та внуками. Хоч підозрюваний офіційно не працевлаштований, однак разом з родиною займаються селянським підсобним господарством.

Підозрюваний займається активною громадською діяльністю. З метою захисту свого рідного села від повномасштабного вторгнення країни-агресора не вагаючись вступив до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, неодноразово з власної ініціативи допомагав в підготовці до проведення місцевих концертів та ярмарок, в тому числі, з метою організації грошових зборів для захисників, за що отримував численні подяки.

З невідомих причин суд не надав належної оцінки вищенаведеним обставинам та дійшов хибного висновку щодо наявності достатніх підстав вважати про існування ризику можливого переховування від органу досудового розслідування та суду. І хоч для застосування запобіжного заходу достатньо вважати, що існує хоча один із закріплених в ст. 177 КПК України ризиків, однак такий висновок суду впливає на загальну оцінку доцільності застосування найсуворішого з усіх можливих запобіжних заходів відносно ОСОБА_7 .

Зазначає, що ОСОБА_7 є особою похилого віку, має проблеми зі здоров`ям, зокрема, більше п`яти років хворіє на гіпертонічну хворобу, яка характеризується постійним підвищенням артеріального тиску та у випадках неналежного лікування, невчасного прийому ліків, які можуть закінчитися в будь-який момент, може стати причиною інсульту, інфаркту та навіть смерті. Також підозрюваний довгий час має проблеми з суглобами, як наслідок неодноразово проходив спеціалізоване лікування, якого потребує і надалі та яке не може отримувати перебуваючи під вартою.

Натомість прокурором не було доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам, зокрема домашнього арешту, який хоч і є м`якшим в порівнянні з триманням під вартою, однак суворішим за решту можливих.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

При здійсненні апеляційного перегляду колегія суддів керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.06 року, ст. 2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права.

Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на свободу та особисту недоторканість, за яким особа може бути позбавлена свободи виключно на підставах передбачених законом, права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Таким чином, норми Конституції України, національного законодавства , в тому числі і кримінально процесуального законодавства мають узгоджуватися з нормами Конвенції та рішеннями ЄСПЛ.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим управлінням ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №000200 від 07.11.2024 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 348, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 262 КК України, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

07.11.2024 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та в подальшому 08.11.2024 року останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 348, ч. 1 ст. 262, ч. 2 ст. 345 КК України.

Ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без права внесення застави, строком на 60 діб, до 05.01.2025 року включно.

03.12.2024 року постановою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_13 здійснення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню доручено слідчому підрозділу вищого рівня, а саме слідчому управлінню Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

23.12.2024 року постановою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_13 строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 08.02.2025 року.

Зі змісту клопотання вбачається, що внаслідок складності кримінального провадження завершити досудове розслідування у вказаний строк неможливо, у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих та процесуальних дій, а саме: отримати висновок призначеної судово-медичної експертизи по наявності тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_14 , ступеню їх тяжкості та часу спричинення; отримати та долучити до матеріалів кримінального висновок судової молекулярно-генетичної експертизи по дослідженню зброї та її частин; провести за участю потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 слідчі експерименти; відібрати (виготовити) порівняльні зразки зображень особи підозрюваного ОСОБА_7 з метою призначення та проведення судових експертиз, отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновки судово-психіатричних експертиз, проведення яких заплановане на 29.01.2025, виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, в яких виникне необхідність, вирішити питання по кінцевій кваліфікації неправомірних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та оголосити їм кінцеві підозри, з урахуванням зібраних у кримінальному провадженні доказів, виконати вимоги ст. ст. 290 - 292 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

За змістом ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства, при прийнятті рішення про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121 КК України, що підтверджується матеріалами даної справи.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності вказаних в ньому ризиків, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4 ч. 1 статті 177 КПК України, тобто про існування обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, що дає підстави для продовження підозрюваному обраного запобіжного заходу.

Апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді щодо відсутності обставин для зміни запобіжного заходу на більш м`який, оскільки він не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Так, слідчим суддею під час розгляду клопотання враховано тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , його особисті обставини життя, які можуть свідчити на користь збільшення ризиків, встановлених під час розгляду клопотання, чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, з чим погоджується і апеляційний суд.

За таких обставин, слідчий суддя обґрунтовано продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для скасування оскаржуваної ухвали колегія суддів не вбачає.

Даних про те, що підозрюваний ОСОБА_7 за станом здоров`я чи з інших причин не може утримуватися під вартою в умовах Черкаського слідчого ізолятору, судом не встановлено.

Твердження в апеляційній скарзі про відсутність доказів на підтвердження існування ризиків, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони спростовується наявними матеріалами справи.

З урахуванням положень ч. 4 ст.183 КПК України, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку за необхідне при продовженні строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати підозрюваному ОСОБА_7 розмір застави, що слідує із мотивів наведених вище та узгоджується із встановленим законодавцем правом щодо не застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави при вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства.

Правових підстав для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашній арешт (як про це просить сторона захисту), колегія суддів не вбачає і вважає, що продовження строку тримання під вартою без визначення розміру застави щодо ОСОБА_7 здійснене з дотриманням вимог закону та з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи підозрюваного.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та прийшов до обґрунтованого висновку про можливість задоволення вказаного клопотання та продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 .

Враховуючи наведене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких апелянт просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, були предметом розгляду в суді першої інстанції, суттєвими не являються і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави, та належним чином мотивував своє рішення.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено

Керуючись ст.ст. 183, 199, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31 грудня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: