Справа №766/5454/25
н/п 1-кс/766/3150/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2025 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУНП в Херсонській області майора поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту, Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000492 від 03.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

встановив:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ростов-на-Дону, Ростовської області, російської федерації, росіянина, громадянина російської федерації, документованого паспортом рф серії НОМЕР_1 , виданим 24.12.2013 ВУФМС росії по Ростовській області у Ворошиловському районі м. Ростов-на-Дону, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , оперуповноваженого 1 бойового відділення спеціального загону швидкого реагування «Вега» Управління росгвардії по Ростовській області, старшого сержанта поліції, раніше не судимого, без визначення застави.

Мотивуючи клопотання, слідчий вказує, що Відділом розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000492 від 03.04.2025 за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, тобто в порушеннях законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчинених за попередньою змовою групою осіб (у редакції статті 438 КК України на час вчинення кримінального правопорушення).

Під час здійснення досудового розслідування встановлено наступні фактичні обставини вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

З лютого 2014 року до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією російської федерації проти України та окупацією частини території України. У ході вказаного міжнародного збройного конфлікту 24 лютого 2022 року президент рф оголосив початок так званої спеціальної військової операції, що полягала у здійсненні повномасштабного вторгнення зс рф, інших збройних формувань рф та підконтрольних їм угруповань іррегулярних збройних формувань на територію України.

Факт повномасштабного збройного вторгнення на територію України не приховувався владою рф, а також встановлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема резолюцією Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п. п. 1, 3 Висновку 300(2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії Російської Федерації проти України», п. п. 17, 18 наказу Міжнародного Суду ООН від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього (Україна проти РФ та ін.)».

Відповідно до ст. 2 спільної для Женевських конвенцій про захист жертв війни 1949 року, ці конвенції, як і інші акти законів і звичаїв війни (міжнародного гуманітарного права), застосовуються до всіх випадків оголошеної війни чи будь-якого іншого збройного конфлікту, що може виникнути між двома чи більше Високими Договірними Сторонами, навіть якщо одна з них не визнає стану війни, у тому числі до всіх випадків часткової або цілковитої окупації Високої Договірної Сторони, навіть якщо ця окупація не натрапляє на жодний збройний спротив.

Таким чином, з 19 лютого 2014 року до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією російської федерації проти України, окупацією частини території України, що вказує на поширення дії на території України законів та звичаїв війни (норм міжнародного гуманітарного права).

Відповідно до Конвенції про захист цивільного населення під час війни, підписаної у м. Женеві 12.08.1949, учасниками якої є, зокрема, Україна та російська федерація (далі за текстом - Конвенція), сторони домовилися, що з особами, які не беруть активної участі в бойових діях, у тому числі з особами зі складу збройних сил, що склали зброю, а також із тими, хто «horsdecombat» унаслідок хвороби, поранення, затримання чи з будь-якої іншої причини, поводяться гуманно, без будь-якої ворожої дискримінації, причиною якої слугують раса, колір шкіри, релігія чи вірування, стать, походження чи майновий стан чи будь-які інші подібні критерії.

Із цією метою є забороненими й залишатимуться забороненими будь-коли та будь-де такі діяння стосовно зазначених вище осіб:

a) насилля над життям й особистістю, зокрема всі види вбивств, завдання каліцтва, жорстоке поводження й тортури;

b) захоплення заручників;

c) наруга над людською гідністю, зокрема образливе та принизливе поводження;

d) засудження та застосування покарання без попереднього судового рішення, винесеного судом, який створено належним чином і який надає судові гарантії, визнані цивілізованими народами як необхідні (стаття 3 Конвенції).

Відповідно до положень ст. 27 Конвенції особи, що перебувають під захистом, мають право за будь-яких обставин на особисту повагу, повагу до своєї честі, права на сім`ю, їхніх релігійних переконань та обрядів, звичок та звичаїв. До них завжди слід ставитися гуманно й захищати їх, зокрема, від будь-якого акту насильства чи залякування, від образ та цікавості натовпу.

З урахуванням положень стосовно здоров`я, віку та статі, сторона конфлікту, під владою якої є особи, що перебувають під захистом, має право поводитися з усіма ними однаково, без жодної дискримінації, зокрема стосовно раси, релігії або політичних переконань.

Статтею 29 Конвенції передбачено, що сторона конфлікту, під владою якої є особи, що перебувають під захистом, відповідає за поводження своїх представників із цими особами, причому це не знімає особистої відповідальності з таких представників.

У силу положень ст. 31 Конвенції жодний примус фізичного чи морального порядку не може застосовуватися до осіб, які перебувають під захистом, зокрема з метою отримання від них або від третіх осіб якихось відомостей.

Згідно зі ст. 32 Конвенції Високі Договірні Сторони спеціально дають згоду на те, що їм забороняється застосування будь-яких заходів, які можуть завдати фізичних страждань або призвести до знищення осіб, що перебувають під захистом, які є під їхньою владою. Ця заборона поширюється не лише на вбивства, тортури, тілесні покарання, калічення та медичні чи наукові досліди, які не викликані потребою лікування особи, що перебуває під захистом, а й на будь-яке інше брутальне поводження з боку як цивільних, так і військових властей.

Згідно із ст. 147 Конвенції серйозні порушення, про які йдеться у Конвенції, становлять такі порушення, що охоплюють такі дії, якщо їх здійснено проти осіб або власності, які перебувають під захистом цієї Конвенції: умисне вбивство, тортури або нелюдяне поводження, зокрема біологічні експерименти, які умисно спричинять великі страждання чи серйозні травми тілу чи здоров`ю, нелегальна депортація чи переведення або нелегальне ув`язнення особи, що перебуває під захистом, примушення особи, що перебуває під захистом, служити в збройних силах ворожої держави, або умисне відбирання в особи, що перебуває під захистом, прав на справедливий і офіційний судовий процес, рекомендований цією Конвенцією, захоплення полонених і широкомасштабне руйнування і привласнення власності, не виправдане воєнною необхідністю, і здійснюване незаконним чином і безцільно.

Статтею 43 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I) від 8 червня 1977 року (далі за текстом - Протокол І або Додатковий протокол І) передбачено, що збройні сили сторони, що перебуває в конфлікті, складаються з усіх організованих збройних сил, груп і підрозділів, що перебувають під командуванням особи, відповідальної перед цією стороною за поведінку своїх підлеглих, навіть якщо ця сторона представлена урядом чи властями, не визнаними супротивною стороною. Такі збройні сили підпорядковані внутрішній дисциплінарній системі, яка, поряд з іншим, забезпечує додержання норм міжнародного права, застосовуваних у період збройних конфліктів.

Особи, які входять до складу збройних сил сторони, що перебуває в конфлікті (крім медичного і духовного персоналу, про який ідеться у статті 33 Третьої конвенції), є комбатантами, тобто вони мають право брати безпосередню участь у воєнних діях.

Статтею 44 Додаткового протоколу І передбачено, що для сприяння посиленню захисту цивільного населення від наслідків воєнних дій комбатанти зобов`язані відрізняти себе від цивільного населення в той час, коли вони беруть участь у нападі або у воєнній операції, що є підготовкою до нападу. Однак у зв`язку з тим, що під час збройних конфліктів бувають такі ситуації, коли через характер воєнних дій озброєний комбатант не може відрізнити себе від цивільного населення, він зберігає свій статус комбатанта за умови, що в таких ситуаціях він відкрито носить свою зброю.

Крім того, статтею 75 Додаткового протоколу І встановлено, що тією мірою, якою їх торкається ситуація, зазначена у статті 1 цього Протоколу, з особами, які перебувають під владою сторони, що бере участь у конфлікті, і не користуються сприятливим ставленням згідно з Женевськими Конвенціями або згідно з цим Протоколом, за всіх обставин поводяться гуманно, і вони, як мінімум, користуються захистом, передбаченим у цій статті, без будь-якої несприятливої різниці, заснованої на ознаках раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії чи віросповідання, політичних або інших переконань, національного чи соціального походження, майнового стану, народження чи іншого статусу або на яких-небудь інших подібних критеріях. Кожна сторона має з повагою ставитися до особи, честі, переконань та релігійних обрядів усіх таких осіб.

Поряд з цим згідно ч. 2 ст. 75 Додаткового протоколу І заборонені й будуть залишатися забороненими в будь-який час і в будь-якому місці такі дії, незалежно від того, чиняться вони представниками цивільних чи воєнних органів:

а) насильство над життям, здоров`ям і фізичним та психічним станом осіб, зокрема:

a.1) вбивство;

a.2) катування всіх видів - фізичні чи психічні.

Крім того, відповідно до ст. 8(2)(а) (vii) Римського статуту Міжнародного кримінального суду незаконна депортація або переміщення чи незаконне позбавлення волі та інші, є воєнними злочинами.

У результаті вищезазначених подій, в умовах міжнародного збройного конфлікту, значна частина території Херсонської області, починаючи з 24.02.2022 у тому числі місто Херсон - з 01.03.2022 по 11.11.2022, перебувала під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань рф, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, окупаційних адміністрацій рф, зокрема із залученням відділення СЗШР «Вега» Управління росгвардії по Ростовській області.

У березні - жовтні 2022 року для досягнення основної мети щодо широкомасштабних нападів на цивільне населення, невстановленими досудовим розслідуванням військовими рф та представниками інших силових структур, за підтримки вищого керівництва рф, в захоплених приміщеннях державних органів і установ міста Херсон організовано місця для нелегального ув`язнення, катування та жорстокого поводження з цивільними особами, вчинення іншого фізичного і психологічного тиску для одержання інформації про проукраїнських активістів, противників окупаційної влади та подальшого схилення вищевказаних осіб до співпраці з державою - агресором.

Так, 09.03.2022 приблизно о 12 годині (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) військовослужбовці внг рф, перебуваючи за адресою: вулиця Теплоенергетиків, 3, місто Херсон, діючи за наказом та під керівництвом особи, обвинувальний акт стосовно якої направлено до суду, а також інших невстановлених осіб з числа керівного складу збройних формувань, силових структур, органів окупаційної влади рф, будучи озброєними, примусили діючого на той час начальника ізолятору тимчасового тримання № 1 ГУНП в Херсонській області (далі - ІТТ № 1) віддати ключі від всіх приміщень ізолятору, тобто фактично захопили та встановили свій контроль над ІТТ № 1, що не було обумовлено воєнною необхідністю, а здійснено виключно з метою нелегального ув`язнення, застосування фізичного насильства та катування до цивільного населення Херсонської області для отримання відомостей, що цікавили окупаційну владу та військових рф.

У подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час та дату, але не пізніше 25.07.2022, невстановлені особи з числа керівного складу збройних формувань, силових структур, органів окупаційної влади рф залучили до реалізації спільного плану оперуповноваженого 1 бойового відділення СЗШР «Вега» Управління росгвардії по Ростовській області ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_7 був достовірно обізнаний про те, що між рф та Україною відбувається міжнародний збройний конфлікт, відкрито носив автоматичну зброю, формений одяг та спорядження, які приналежні військовим рф, тобто відповідно до ст. ст. 43, 44 Додаткового протоколу І був комбатантом та зобов`язаний додержуватись норм міжнародного права, застосовуваного в період збройного конфлікту.

У період часу з липня по кінець жовтня 2022 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб з невстановленими військовослужбовцями збройних формувань рф (далі - зф рф) та співробітниками «Временного управления министерства внутренних дел россии по Херсонской области» (далі - «ВУ МВД россии по Херсонской области»), перебуваючи в окупованому місті Херсон, будучи співробітником спецпідрозділу, який здійснював затримання цивільних осіб та їх доставку до місця ув`язнення, а саме до приміщення ІТТ № 1 за адресою: м. Херсон, вул. Теплоенергетиків, 3, де до незаконно утриманих цивільних осіб, в порушення вимог ст. ст. 27, 32, 147 Конвенції та ст. 75 Додаткового протоколу І, застосовувалось жорстоке поводження та катування, умисно, порушуючи ст. 147 Конвенції, затримав та нелегально ув`язнив потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в приміщенні ІТТ № 1 за адресою: м. Херсон, вул. Теплоенергетиків, 3.

Так, 25 липня 2022 року приблизно о 04 годині (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_7 та близько двадцяти п`яти невстановлених досудовим розслідуванням військовослужбовців зф рф, будучи озброєними вогнепальною зброєю, діючи за попередньою змовою між собою, з метою проведення обшуку прибули за адресою: АДРЕСА_2 .

У ході обшуку ОСОБА_7 спільно з вказаними особами, переслідуючи єдиний злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, погрожуючи вогнепальною зброєю та застосовуючи фізичне насильство, без складання процесуальних документів, затримали потерпілого ОСОБА_8 , який у складі Збройних Сил чи інших збройних формувань України не перебував, жодної зброї не мав, участі у бойових діях не брав, тобто був особою, яка підпадає під захист ст. 4 Конвенції, як громадянин України, котрий не бере активної участі у бойових діях та опинився в ході окупації під владою сторони конфлікту (російської федерації).

Відразу після затримання, вказаними особами перевезено потерпілого до захопленого приміщення ІТТ № 1 за адресою: м. Херсон, вул. Теплоенергетиків, 3, де ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з двома невстановленими військовослужбовцями зф рф, у порушення ст. 147 Конвенції (нелегальне ув`язнення), із застосуванням фізичної сили, що полягала у заламуванні рук потерпілого, помістив ОСОБА_8 до однієї з камер ІТТ №1, чим незаконно позбавив волі останнього.

У вказаному місці несвободи потерпілий утримувався в нелюдяних умовах до дня, коли була констатована його смерть, а саме до 29 липня 2022 року.

Під час утримання ОСОБА_8 в захопленому приміщенні ІТТ № 1, режим нелегального ув`язнення в цьому місці несвободи забезпечувався співробітниками «ВУ МВД россии по Херсонской области», обвинувальний акт стосовно яких скеровано до суду.

У період нелегального ув`язнення, у порушення вимог ст. 147 Конвенції (нелюдяне поводження), ОСОБА_8 утримували у виснажливих для людського організму антисанітарних умовах; у камері без належної системи вентиляції, непридатній для тривалого перебування людини; їжа надавалась в обмеженій кількості не більше одного разу на день, що викликало страждання від голоду; він був позбавлений можливості виконувати гігієнічні процедури, прогулянки заборонялись; медична допомога не надавалась, тобто потерпілий перебував в умовах, які загрожували його життю та здоров`ю.

Отже, співробітник росгвардії ОСОБА_7 , діючи спільно та за попередньою змовою з невстановленими військовослужбовцями зф рф, співробітниками «ВУ МВД россии по Херсонской области» та іншими невстановленими особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив дії, спрямовані на порушення законів та звичаїв війни, які полягали у нелегальному ув`язненні цивільної особи ОСОБА_8 , яка перебуває під захистом, чим порушив ст. 147 (нелегальне ув`язнення) Конвенції.

Таким чином, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, а саме в порушеннях законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчинених за попередньою змовою групою осіб (у редакції статті 438 КК України на час вчинення кримінального правопорушення).

21.03.2025 відповідно до вимог ст. ст. 276, 277, 278 КПК України повідомлено про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Ростов-на-Дону, Ростовської області, російської федерації, росіянину, громадянину російської федерації, документованому паспортом рф серії НОМЕР_1 , виданим 24.12.2013 ВУФМС росії по Ростовській області у Ворошиловському районі м. Ростов-на-Дону, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , оперуповноваженому 1 бойового відділення спеціального загону швидкого реагування «Вега» Управління росгвардії по Ростовській області, старшому сержанту поліції, раніше не судимому.

У зв`язку із фактичним перебуванням ОСОБА_7 на тимчасово окупованій території України та території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, орган досудового розслідування позбавлений можливості вручити останньому письмове повідомлення про підозру у день його складання.

Згідно з вимогами, передбаченими ч. 3 ст. 111, ст. 135, 278 КПК України, вжито заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

Зокрема, 21.03.2025 в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора розміщено повідомлення про підозру ОСОБА_7 , а також повідомлено про необхідність прибуття до СУ ГУНП в Херсонській області на 26.03.2025, 27.03.2025, 28.03.2025 для вручення письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій.

Крім вказаного, з метою забезпечення прав підозрюваного при заочному кримінальному провадженні та на виконання вимог рішень ЄСПЛ (Ермі проти Італії № 181114/02; Сейдовіч проти Італії № 56581/00; Боярченко проти України № 31338/04) в яких неодноразово зверталась особлива увага на обов`язок представників держави вжити дієвих та вичерпних заходів для повідомлення особи про притягнення до кримінальної відповідальності, суть пред`явленого обвинувачення та права брати участь у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, стороною обвинувачення забезпечено вжиття усіх доступних заходів для інформування підозрюваної особи про притягнення до кримінальної відповідальності, а саме на встановлені під час досудового розслідування мобільний номер яким користується ОСОБА_7 та до якого приєднано мобільний месенджер «WhatsApp» останньому надіслано письмове повідомлення про підозру, повістки про виклик до слідчого, переклад зазначених документів російською мовою та посилання на ці процесуальні документи, які опубліковані на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та газеті «Урядовий кур?єр» в порядку, передбаченому ст. ст. 135, 278, 297-5 Кримінального процесуального кодексу України.

21.03.2025 вказані повідомлення, що направлені на мобільний месенджер «WhatsApp», яким користується підозрюваний ОСОБА_7 зафіксовано шляхом проведення огляду мобільного телефону (протоколом огляду мобільного телефону від 24.03.2025).

Утім, ОСОБА_7 на виклики не з`явився та про причини свого неприбуття не повідомив, що свідчить про його умисні дії, спрямовані на ухилення від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину, а також про переховування на тимчасово окупованій території України, або території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

На підтвердження цього, старшим слідчим в ОВС відділу СУ ГУНП в Херсонській області майором поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні складено рапорт про неявку ОСОБА_7 до старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області за адресою: м. Херсон, вул. Лютеранська, 4.

У зв`язку із викладеним, 31.03.2025 підозрюваного ОСОБА_7 оголошено в державний розшук, здійснення якого доручено УКР ГУНП в Херсонській області.

Разом з цим, встановлено, що з 24.02.2022 по теперішній час до органів державної влади, сервісних центрів, медичних закладів України підозрюваний не звертався. На підконтрольну територію України виїзд не здійснював.

За наявною інформацією, станом на теперішній час підозрюваний може перебувати на тимчасово окупованій території України, зокрема у Херсонській області (лівобережжі), АР Крим та території РФ, де продовжує вчиняти дії на шкоду Україні та її населенню.

При перевірці вказаної особи за ІПНП встановлено, що інформація відносно останнього відсутня, при перевірці по АІПС «Аркан», встановлено, що з 24.02.2022 по 06.04.2025 підозрюваний державний кордон України не перетинав.

Окрім цього, встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 та в будь - який час може виїхати на територію іншої держави.

Так, у ході проведення оперативно-розшукових заходів та слідчих дій, спрямованих на встановлення місцезнаходження підозрюваного, отримано відомості, що ОСОБА_7 на теперішній час умисно переховується на тимчасово окупованій території України та території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором (російська федерація), що не виключає можливості переміщення підозрюваного в інші держави.

У зв`язку з чим 07.04.2025 підозрюваного ОСОБА_7 оголошено в міжнародний розшук, здійснення якого доручено УКР ГУНП в Херсонській області.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 зазначеного злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-17.11.2022 проведено огляд приміщення ІТТ № 1 ГУНП в Херсонській області, що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Теплоенергетиків, 3, за результатами проведення якого зафіксовано сліди вчинених злочинів, зокрема приміщення, які були пристосовані для катувань, допитів, утримання цивільних осіб, 119 об`єктів, серед яких засоби для катування та нанесення тілесних ушкоджень, службову документацію, яка підтверджує факт захоплення та перебування військових рф в ІТТ № 1;

-14.02.2023 допитано в якості потерпілого ОСОБА_9 , яка в ході допиту повідомила, що 25 липня 2022 року приблизно о 04.00 год. щонайменше двадцять п`ять військовослужбовців рф, прибули за адресою: АДРЕСА_2 , де погрожуючи вогнепальною зброєю, застосовуючи фізичне насильство, без складання процесуальних документів, затримали потерпілого ОСОБА_8 , який у складі Збройних Сил чи інших збройних формувань України не перебував, жодної зброї не мав, участі у бойових діях не брав. У той же день потерпілого перевезено та ув`язнено в одній із камер у приміщенні ІТТ № 1 за адресою: вул. Теплоенергетиків, 3, м. Херсон, де він незаконно утримувався до дня, коли було констатовано його смерть, а саме до 29.07.2022;

-22.02.2023 проведено ексгумацію трупа ОСОБА_8 на кладовищі «Геологів» в м. Херсоні та оглянуто його;

-14.03.2025 проведено допит Потерпілого № 40 (відносно якого згідно ст. 15 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» змінено анкетні дані), який в ході допиту повідомив, що він з 24.05.2022 по 19.10.2022 під час окупації міста перебував в полоні у російських військових та безпідставно утримувався в ІТТ № 1. Потерпілий вказав на ОСОБА_7 як на особу, яка 25.07.2022 із застосуванням фізичної сили, що полягала у заламуванні рук потерпілого ОСОБА_8 , помістив останнього до однієї з камер ІТТ №1;

-14.03.2025 проведено впізнання за фотознімками за участю Потерпілого № 40, який впізнав ОСОБА_7 , як особу, яка незаконно позбавила волі ОСОБА_8 ;

-14.03.2025 проведено впізнання за фотознімками за участю Потерпілого № 40, який впізнав ОСОБА_8 , як особу, яку незаконно позбавив волі ОСОБА_7 ;

-05.07.2023 отримано на підставі тимчасового доступу до речей і документів, що містять охоронювану законом таємницю «Список «личного состава, отличившегося при выполнении служебно-боевых (специальных) задач группировки войск (сил) «ЮГ»» згідно якого встановлена інформація про те, що ОСОБА_7 затримав потерпілого ОСОБА_8 за місцем мешкання останнього. За вказані дії ОСОБА_7 був нагороджений медаллю «За боевое отличие»;

-отримано інформацію з УКР ГУНП в Херсонській області за номером телефону ОСОБА_7 , згідно якої номер фіксувався 21.04.2022 в районі ІТТ № 1 (станом на день вчинення злочину у місті Херсон та області не працювали базові станції зв`язку);

-на запит слідчого від 02.02.2023 отримано відповідь з КП «Ритуальна служба м. Херсона» про те, що труп ОСОБА_8 захоронено на кладовищі в с. Геологів, вказано ряд та місце захоронення. До матеріалів провадження долучено т.зв. «акт судебно-медицинского исследования», складений під час окупації м. Херсона, в якому зазначено про те, що труп ОСОБА_8 виявлено у камері в ІТТ, причина смерті - захворювання тромбофлебіт варикозно розширених судин, а також зафіксовано виявлені тілесні ушкодження на тілі потерпілого;

-11.04.2024 допитано потерпілого ОСОБА_10 , який в ході допиту повідомив, що він утримувався в одній камері з ОСОБА_8 28.07.2022 після проведення з останнім допиту невстановленими військовослужбовцями рф, він заповз в камеру, на тілі було видно сліди побиття. На наступний день ОСОБА_8 помер;

-02.08.2023 допитано потерпілого ОСОБА_11 , який в ході допиту повідомив, що він утримувався в одній камері з ОСОБА_8 . Наприкінці липня 2022 року, після проведення з останнім допиту невстановленими військовослужбовцями рф, він заповз в камеру, на тілі було видно сліди побиття. На наступний день ОСОБА_8 помер;

-02.08.2023 проведено впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_11 , який впізнав ОСОБА_8 , як особу, яка померла в камері ІТТ № 1;

-21.07.2023 допитано свідка ОСОБА_12 (водій комунального підприємства «Ритуальні послуги»), який в ході допиту повідомив, що влітку 2022 року він забрав труп ОСОБА_8 з камери ІТТ № 1, який доставив до ХОБ СМЕ;

-21.07.2023 проведено впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_12 , який впізнав ОСОБА_8 , як особу, труп якої забирав з ІТТ № 1;

-Зібрані матеріали, що характеризують особу ОСОБА_7 ;

-іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

03.04.2025 прокурором прийнято рішення про виділення з кримінального провадження № 0000226 від 09.03.2022 матеріалів досудового розслідування за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, в окреме провадження із присвоєнням у Єдиному реєстрі досудових розслідувань реєстраційного номеру № 0000492.

З огляду на викладене є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 причетний до інкримінованого йому злочину.

Необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України:

1) Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: враховуючи, що ОСОБА_7 вчинив особливо тяжкий злочин, санкція за який передбачає позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років та з метою уникнення кримінальної відповідальності останній може й надалі переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а у випадку доведення його вини у вчиненні кримінальних правопорушень, підозрюваному загрожує реальне позбавлення волі.

Наразі підозрюваний переховується від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, вільно пересувається на тимчасово окупованій території України та території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором та ухиляється від кримінальної відповідальності за скоєний злочин.

2) Незаконно впливати на свідків та/або потерпілих у кримінальному провадженні: орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_7 , зважаючи на посаду, яку він займає - оперуповноважений 1 бойового відділення спеціального загону швидкого реагування «Вега» Управління росгвардії по Ростовській області, старший сержант поліції, може за допомогою погроз застосування фізичного насильства чи вбивства впливати на свідків, потерпілих чи їх родичів (враховуючи, що деякі потерпілі раніше затримувались на території м. Херсон та Херсонської області, деякі і на цей час утримуються в місцях несвободи на тимчасово окупованій території Херсонської області) з метою схилити останніх до надання неправдивих показів або взагалі в подальшому відмовитись від них;

3) Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється: орган досудового розслідування вважає, що підозрюваний має можливість продовжувати вчиняти такі ж кримінальні правопорушення чи інші, оскільки, він є оперуповноваженим 1 бойового відділення спеціального загону швидкого реагування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Управління росгвардії по Ростовській області, старший сержант поліції, сфери діяльності якої розповсюджуються на окуповані території Херсонської області (враховуючи, що ця територія продовжує знаходитись під окупацією). Окрім цього, ОСОБА_7 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та в будь - який час може виїхати на територію іншої держави.

Таким чином, наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, на наявність підстав для тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, крім вищевказаних ризиків, вказують наступні обставини, а саме:

-вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, максимальна санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років;

-місця реєстрації та проживання підозрюваного ОСОБА_7 знаходяться на території російської федерації, що унеможливлює контроль виконання ним іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, та обов`язків, що покладаються на підозрюваного судом згідно частини 5 статті 194 КПК України;

-підозрюваний ОСОБА_7 співпрацює з громадянами іншої держави, а саме представниками військових підрозділів держави-агресора, та у разі перебування на волі матиме можливість продовжити вчиняти злочини, або уникнути кримінальної відповідальності шляхом виїзду на територію країни-агресора, впливати на свідків та потерпілих.

Посилаючись на вищевикладені обставини, слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали у повному обсязі, просили його задовольнити, додаткових пояснень до клопотання не мали.

Захисник у задоволенні клопотання просив відмовити, вважаючи його безпідставним та необгрунтованим.

Вивчивши клопотання, додані до нього матеріали, заслухавши пояснення сторін, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбаченістаттями 177та 178цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

21.03.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру, однак, останньому повідомлення про підозру особисто не вручено, оскільки всіма вжитими можливими слідчими (розшуковими) та іншими процесуальними діями встановити поточне місцезнаходження останнього на території будь-якого населеного пункту, де органи державної влади України здійснюють свої повноваження, на даний час не видається за можливе.

21.03.2025 в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора розміщено повідомлення про підозру ОСОБА_7 , а також повідомлено про необхідність прибуття до СУ ГУНП в Херсонській області на 26.03.2025, 27.03.2025, 28.03.2025 для вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій. У зазначені дати ОСОБА_7 не з`явився, причини неявки не повідомив.

31.03.2025 підозрюваного ОСОБА_7 оголошено в державний розшук, здійснення якого доручено УКР ГУНП в Херсонській області.

07.04.2025 підозрюваного ОСОБА_7 оголошено в міжнародний розшук, здійснення якого доручено УКР ГУНП в Херсонській області.

07.04.2025 вих. №1792/3/11/01-2025 на виконання доручення слідчого начальник УКР ГУНП в Херсонській області повідомив, що проведеними оперативно-розшуковими заходами встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 перебуває на території Ростовської області рф.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, тобто тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років, перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, згідно відповіді на доручення слідчого за вих. №1792/3/11/01-2025 від 07.04.2025 - на теперішній час ОСОБА_7 перебуває на території Ростовської області рф, досі переховується від органу досудового розслідування, що підтверджується також постановою слідчого від 07.04.2025 про оголошення підозрюваного у міжнародний розшук, що дає достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний перебуваючи на волі, може: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню та вважає за необхідне обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання останнім, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 - 178, 183, 184, 193, 194 КПК України, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Не пізніше як через сорок вісім годин з моменту затримання підозрюваного доставити його до слідчого судді для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1