Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/671/21
Провадження № 1-кп/376/31/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2025 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира Київської області об`єднані кримінальні провадження № 120 211 162 60 000 020, № 420 231 120 300 004 58 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Сквира Київської області, громадянин України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, непрацюючий, учень 214 групи ДНЗ «Білоцерківське професійно-технічне училище ім. П.Р. Поповича», неодружений, раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2020 року, ОСОБА_4 , порушуючи порядок отримання посвідчення водія, встановлений «Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 511), не проходив повну процедуру для отримання посвідчення водія, а саме навчання в автошколі, та переслідуючи мету отримання та подальшого використання підробленого документу, що надає право користуватись транспортним засобом, зайшов на інтернет сайт, що надає послуги виготовлення документів, а саме посвідчення водія, та на якому замовив посвідчення водія.

В подальшому, ОСОБА_4 будучи обізнаним, що вказаний документ, отриманий з порушенням норм порядку отримання посвідчення водія - є підробленим, надав невстановленій досудовим розслідуванням особі свої фотознімки підпису, паспорту та свої анкетні дані, які в подальшому були використано під час виготовлення завідомо підробленого посвідчення водія Серії НОМЕР_1 від 03.10.2020 року на ім`я ОСОБА_4 .

Як наслідок ОСОБА_4 отримав підроблений офіційний документ, який не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, та який виготовлений не установою, яка має право видавати такі документи, а саме посвідчення водія Серії НОМЕР_1 від 03.10.2020 року на ім`я ОСОБА_4 , з наданням права керування транспортними засобами категорії «В», та в подальшому використовував у власних цілях під час керування транспортним засобом.

03 березня 2021 року, о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по вул. Липовецька в м. Сквира Київської області, де напроти домоволодіння № 43, був зупинений екіпажем сектору реагування патрульної поліції ВП №1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, у зв`язку із порушенням правил дорожнього руху.

В подальшому, на вимогу поліцейських сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області пред`явити для перевірки документи, ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, спрямований на використання підробленого документу, з метою підтвердження факту правомірності керування транспортним засобом, надав працівникам поліції завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія на власне ім`я Серії НОМЕР_1 від 03.10.2020 року, бланк якого не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, та виготовлений не підприємством, що здійснює випуск даної продукції, яке придбав у невстановлений слідством час, у невстановленої слідством особи за грошові кошти у сумі 6500 гривень, таким чином вчинивши використання завідомо підробленого документа.

Також на початку листопада 2020 року, у ОСОБА_4 , виник умисел на пособництво у виготовленні підробленого документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою використання його іншою особою, а саме посвідчення водія на власне ім`я з наданням права керування транспортними засобами категорії «В».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пособництво у виготовленні завідомо підробленого посвідчення на право керування транспортними засобами, ОСОБА_4 , через мережу «Інтернет» відшукав невстановлену особу, яка за грошову винагороду обіцяла йому виготовити завідомо підроблене посвідчення водія.

З метою досягнення обумовленої домовленості ОСОБА_4 , через месенджер «Вайбер» надав невстановленій досудовим розслідуванням особі свої фотознімки та копію особистого документу - паспорту для подальшого їх внесення до підробленого документу. В подальшому, вищевказана невстановлена особа у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці виготовила підроблений документ - посвідчення водія, який надає право керувати транспортним засобом та видається в установленому законом порядку з дотриманням певної процедури, а саме бланк посвідчення водія, серії НОМЕР_1 від 03.10.2020, в яке внесла анкетні дані та фотографію ОСОБА_4 , що не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території країни виробника - України.

В подальшому невстановлена особа, за допомогою перевізника «Нова пошта», передала ОСОБА_4 підроблений офіційний документ, який не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, та виготовлений не підприємством, що здійснює випуск даної продукції, посвідчення водія Серії НОМЕР_1 від 03.10.2020 на ім`я ОСОБА_4 з наданням права керування транспортними засобами категорії «В» для його особистих потреб, за що останній сплатив грошові кошти в сумі 6500 гривень.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заявив клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки є всі законні підстави застосувати до обвинуваченого вимоги ст. 49 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, свою вину визнав повністю, щиро розкаявся.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому діяннях визнав в повному обсязі при обставинах, визначених в обвинувальних актах, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння ним кримінальних правопорушень, зазначені в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, він їх в повному обсязі підтверджує, щиро кається у вчиненому та просив задовольнити клопотання захисника, та звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував, щодо задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки є всі законні підстави застосувати до обвинуваченого вимоги ст. 49 КК України

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У ч. 2 ст. 285 КПК України передбачено, що особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

За правилами ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно обвинувальних актів, ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа, яке відбулося 03.03.2021 року та пособництво при підробленні посвідчення, яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи і яка надає права, яке відбулося в листопаді 2020 року, з метою використання його іншою особою, що також не заперечує обвинувачений.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України зазначене кримінальне правопорушення віднесено до кримінального проступку.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

З огляду на наведене, у даному кримінальному провадженні закінчився трирічний строк давності, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

Зі змісту ст.ст. 284, 288 КПК України вбачається, що підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченої особи від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченої особи на закриття кримінального провадження на цих підставах. Тобто, саме наявність цих процесуальних умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Суд за наявності правових підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

При цьому відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженню підлягають вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту (висновок Об`єднаної палати Верховного суду у Постанові від 12.09.2022 року у справі № 203/241/17).

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 288 КПК України ухвала суду про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності може бути оскаржена в апеляційному порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 27, 49, 358 КК України, ст. ст. 100,284,285, 288, 369 372, 392,393,395, 532 КПК України, суд

Ухвалив:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК Українина підставі вимог ст. 49 КК України задовольнити.

Кримінальні провадження, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 120 211 162 60 000 020, № 420 231 120 300 004 58 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України закрити.

Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 на підставі вимог ст. 49 КК України.

Речові докази:

Пластикову картку з написом посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , яку поміщено до спецпакету №5244097, яка зберігається у кімнаті зберігання речових доказів ВП №1 Білоцерківського ГУНП в Київській області знищити.

Відповідно до ч. 1 ст. 532 КПК України ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Сквирський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1