Справа № 331/408/25
Провадження № 1-кп/331/439/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя я у кримінальному провадженні, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000803 від 08.08.2024 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, розлученого, який на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий в силу ст. 89 КК України.

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України,

клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляд тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебувають матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурором було заявлене клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання посилається на те, що відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення. Зауважила, що будь-який інший запобіжний захід не зможе гарантувати належної поведінки обвинуваченого з огляду на тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 .. Також просила звернути увагу на анкетні дані обвинуваченого, який ніде не працює, соціальних зв`язків не має.

Обвинувачений у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив застосувати відносно нього домашній арешт.

Захисник проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив, вказав на необґрунтованість ризиків, зазначених прокурором, а саме, посилався на той факт, що прокурором до клопотання не додано жодних реальних доказів на підтвердження ризиків, зазначених у клопотанні, вказав, що обвинувачений має джерело доходу, відсутність офіційного працевлаштування не може бути єдиною підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу, через що просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просив визначити запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01.12.2024 року до ОСОБА_4 застосований запобіжних захід у вигляді тримання під вартою.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що до Жовтневого районного суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 307 КК України. Один із злочинів віднесений згідно норми ст. 12 КК України до тяжких злочинів, за який передбачене покарання у вигляді тримання під вартою від шести до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Стаття 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Наявність обґрунтованої підозри, підтверджується фактом направлення обвинувального акту до суду, що може свідчити про те, що сторона обвинувачення зібрала достатньо доказів для того, щоб доводити винуватість особи перед безстороннім судом. Під час розгляду клопотання стороною захисту не заявлялося про необґрунтованість обвинувачення, або незгоду із обвинуваченням, викладеним у обвинувальному акті.

Так, суд враховує дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних в`язків, відсутність утриманців. Враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 злочину, за ч. 2 ст. 307 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, суд вважає обґрунтованим клопотання прокурора.

Наявність ризику переховування підтверджується серед іншого і тяжкістю інкримінованого злочину за ч. 2 ст. 307 КК України, за який передбачене покарання до десяти років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Ризик повторного вчинення кримінального правопорушення суд оцінює як високий, оскільки обвинувачений не працевлаштований, йому інкриміновано декілька епізодів злочинної діяльності.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання його під вартою, не зменшились.

Про недостатність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту серед іншого свідчить той факт ,що інкриміновані злочини згідно обвинувального акту вчинялися за місцем проживання обвинуваченого. Інші, більш м`які запобіжні заходи не відповідають тяжкості інкримінованих злочинів та характеру встановлених ризиків.

На підставі вищевикладеного, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, які інкримінуються обвинуваченому та позбавляє його можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і запобіганню спробам переховуватися від суду, а також можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, беручи до уваги відсутність обставин, які б перешкоджали обвинуваченому знаходитись у місцях попереднього ув`язнення, суд вважає за необхідне обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5ст. 182 КПК України застава визначається залежно від ступеня тяжкості кримінального правопорушення.

Керуючись 178, 179,194, 217, 314-316 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити до 21 березня 2025 року включно.

Встановити заставу 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб що складає 211960,00 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) грн., яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок: Отримувач: ТУ ДСАУ в Запорізькій області; Ідентифікаційний код за ; Номер рахунку (IBAN): UA0001205 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172. В призначенні платежу необхідно вказувати: вид платежу застава за ОСОБА_4 , номер справи (провадження), суд, в якому розглядається справа.

Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:

-повідомити прокурора та суд письмово протягом 24 годин з моменту звільнення про місце свого проживання та засоби зв`язку;

-у разі зміни місця проживання чи засобів зв`язку, протягом 24 годин письмово повідомити прокурора та суду про таку зміну;

-не відлучатися з меж м. Запоріжжя без дозволу прокурора або суду;

-утриматися від спілкування зі свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні;

Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , чи іншому заставодавцю, відмінному від обвинуваченого, обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Строк дії ухвали встановити до 21 березня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошений 24 січня 2025 року о 08 год. 10 хв.

Суддя: ОСОБА_1