Справа № 276/2363/24
Провадження № 1-кп/293/98/2025
УХВАЛА

20 січня 2025 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

законного представника потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6 ( в режимі відеконференції)

обвинуваченого ОСОБА_7

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000034 від 06.03.2024 про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 125 КК України

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 125 КК України.

19.11.2024 законний представник потерпілого ОСОБА_5 в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 подав заяву про відвід групи прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 Володарськ-Волинського відділу Коростишівської окружної прокуратури від участі у кримінальному провадженні № 0000034.

В судовому засіданні законний представник потерпілого підтримав заяву в частині відводу прокурора ОСОБА_3 .

Завяа про відвід прокурора мотивована тим, що 05.03.2024 року ВП №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирський області начальник СДВП капітан поліції ОСОБА_11 прийняла та зареєструвала заяву громадянки ОСОБА_12 про скоєнекримінальне правопорушення.Відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені 06 березня 2024 року. Керівником органу досудового розслідування здійснення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000034 доручено прокурору ОСОБА_3 , яким складено і «18» жовтня 2024 року вручено підозрюваному ОСОБА_13 обвинувальний акт у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 КК України.

Законний представник потерпілого пояснює, що на протязі розслідування, намагався оскаржити протиправні дії групи прокурорів на чолі із прокурором ОСОБА_3 , але з усіх інстанцій йому повідомляли, що не мають право втручатись поки триває досудове кримінальне провадження.

Законний представник потерпілого доводить, що обвинувальний акт містить спотворене посилання на мотив вчинення кримінального правопорушення, що вважає ознакою фальсифікації.

Окрім того вказує, що прокурор під час досудового розслідування відмовляв, у приєднанні доказів, залучанні свідка, що ставить під сумнів всебічний розгляд обставин кримінальної справи, що порушує його права згідно з ст. 56 КПКУ та права неповнолітнього потерпілого ОСОБА_14 на всебічне повне і не упереджене розслідування ч. ч. 1; 2, ст. 9 КПК України.

Серед іншого вказзав, що події та обставини вчинення кримінального правопорушення мають ознаки іншої кримінального правопорушення, а саме кваліфікацію за ст. 296 КК України, а не ст. 125 КК України.

Вважає, що прокурор під час здійснення досудового розслідування проявив упередженість по відношенню до потерпілого, у зв`язку з чим прокурор підлягає відводу у даній справі відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України.

Законний представник потерпілого в судовому засіданні підтримав подану заяву про відвід прокурора ОСОБА_3 . Додатково пояснив, що підставою для відводу прокура вважає неправомірність дій прокурора під час здійснення прокурором досудового розслідування, які пов"язкує з тим, що прокурор неправильно кваліфікував дії обвинуваченого, неправомірно відмовляв у клопотаннях законного представника потерпілого. За таких обставин вважає прокурора упередженим та таким, що підоягає відводу.

Представник потерпілого у судовому засіданні щодо поданої заяви про відвід прокурора поклався на розсуд суду.

Потерпілий у судовому засіданні підтримав заяву про відвід прокурора.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти заяви про відвід, мотивуючи тим, що незгода сторони кримінального провадження із процесуальними рішеннями проокурора не є підставою для відводу.

Обвинувачений в судовому засіданні підтримав думку прокурора.

Заслухавши учасників справи, дослідивши зміст заяви про відвід прокурора, суд дійшов такого висновку.

Положеннями ст.77 КПК України визначено підстави відводу прокурора.

Так, згідно вимог вказаної статті прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Попередня участь прокурора у цьому ж кримінальному провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, як прокурора не є підставою для його відводу.

Отже, для відводу прокурора необхідно обґрунтувати наявність обставин, які передбачені вказаною вище статтею.

Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Підставами для відводу не можуть бути припущення законного представника неповнолітнього потерпілого чи його захисника, щодо упередженості прокурора, який підтримує обвинувачення в суді.

Разом з тим, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема в рішеннях у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Білуха проти України», особиста безсторонність та неупередженість особи, яка виконує функції держави, презумується, поки не надано доказів протилежного. Доказами протилежного є переконливі факти порушення безсторонності, тобто факти, які дають підстави для обґрунтованого побоювання прийняття упередженого рішення.

Частиною 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 3 Закону України "Про прокуратуру" встановлено, що неупередженість та об`єктивність є одними із засад діяльності прокуратури.

Стаття 10 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів передбачає, що прокурор зобов`язаний діяти справедливо, неупереджено, додержуючись вимог закону щодо підстав, порядку та умов реалізації повноважень прокуратури в межах її функцій. Він має бути об`єктивним у відносинах з органами влади, громадськістю та окремими особами й усвідомлювати соціальну значимість прокурорської діяльності, міру відповідальності перед суспільством.

Таким чином, неупередженість прокурора є необхідною умовою виконання ним своїх повноважень на стадії досудового розслідування й в судовому провадженні (ст. 36 КПК України), що буде сприяти здійсненню завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК України) та забезпеченню законності (ст. 9 КПК України).

Враховуючи доводи законного представника потерпілого, викладені в заяві про відвід, ним визначено правову підставу для відводу прокурору, наведенув п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, - існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Водночас, подання заява про відвід прокурора не містить належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність таких підстав для відводу прокурора.

Доводи законного представника потерпілого щодо упередженого ставлення прокурора до потерпілого, з підстав відмови у клопотаннях законного представника потерпілого під час здійснення досудового розслідування суд не розцінює як упередженість прокурора по відношенню до потерпілого.

Такі доводи сторони потерпілого ґрунтуються на припущеннях, а незгода з процесуальним рішенням прокурора не є підставою, визначеною ст. 77 КПК України для відводу прокурора.

Відтак, з огляду на вищевикладене, при відсутності обґрунтованих сумнівів в неупередженості прокурора, суд уважає, що заява законного представника потерпілого про відвід прокурора із заявлених ним підстав, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.76,77, 369-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви законного представника потерпілого ОСОБА_5 від 20.11.2024 за № 6714 про відвід прокурора відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Повний текст ухвали оголошений: 23.01.2025 об 10:30 год.

Суддя ОСОБА_15