Справа № 739/219/25
Провадження № 1-кс/739/70/25
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

31 січня 2025 року м. Новгород-Сіверський

Слідчий суддя Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції погоджене з прокурором клопотання слідчого СВ Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 про застосування в рамках кримінального провадження №0000039 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новгород-Сіверський Новгород-Сіверського району Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 345 КК України,

В С Т А Н О В И В:

31 січня 2025 року слідчий Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із погодженим з прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 345 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні слідчого відділення Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження за №0000039за ознаками злочину, передбаченого частиною другою статті 345 КК України, за фактом умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що відповідно до статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 13 вказаного Закону у складі поліції функціонує, зокрема, патрульна поліція.

Згідно з частини першої статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» Національна поліція є правоохоронним органом.

30 січня 2025 року інспектор групи реагування патрульної поліції Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області капітан поліції ОСОБА_7 та інспектор групи реагування патрульної поліції Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області капітан поліції ОСОБА_8 , перебуваючи у добовому наряді групи реагування патрульної поліції на службовому автомобіліRenault Duster, реєстраційний номер 1043, виконували свої службові обов`язки, визначені Законом України «Про Національну поліцію», посадовими інструкціями.

Так, близько 16 год. 03 хв. 30 січня 2025 року, під час вільного патрулювання території міста Новгород-Сіверський Чернігівської області, на площі Князя Ігоря, інспектором групи реагування патрульної поліції Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області капітаном поліції ОСОБА_7 та інспектором групи реагування патрульної поліції Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області капітаном поліції ОСОБА_8 , виявлено автомобіль Audi A6 д.н.з. НОМЕР_2 , водій якого порушив ПДР України, а саме, здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено». В салоні автомобіля, за кермом, перебував військовослужбовець військової служби за контрактом номер обслуги 2 самохідного артилерійського взводу 3 самохідної артилерійської батареї 1 самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У подальшому інспектор сектору реагування патрульної поліції Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області капітан поліції ОСОБА_7 та інспектор сектору реагування патрульної поліції Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області капітан поліції ОСОБА_8 почали спілкуватись з ОСОБА_5 з приводу вчиненого ним порушення ПДР України та виявили, що у водія ОСОБА_5 наявні ознаки алкогольного сп`яніння.

Після цього, 30 січня 2025 року о 16 год. 03 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи на площі Князя Ігоря в місті Новгород-Сіверський Чернігівської області, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, достовірно знаючи та розуміючи що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є працівниками поліції та виконують службові обов`язки, оскільки вказані особи представилися працівниками поліції, перебували у поліцейському однострої, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер вчинюваного ним діяння, з мотивів перешкоджання законній діяльності працівників правоохоронного органу у зв`язку з виконанням ними службових обов`язків, пов`язаних з фіксацією та оформленням адміністративних правопорушень, вчинених водієм транспортного засобу, діючи з прямим умислом, демонструючи зухвалість та явну неповагу до авторитету працівників правоохоронного органу висловив усні погрози про застосування фізичного насильства відносно працівників поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , відштовхував останніх та хватав за однострій. У подальшому за вищевказаних обставин у ОСОБА_5 , який в цей час перебував в стані алкогольного сп`яніння, виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень поліцейським ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , розуміючи, що перед ним знаходиться працівники поліції та виконують свої службові обов`язки, ігноруючи неодноразові вимоги працівників поліції заспокоїтись, раптово, дістав з кишені сумочки правою рукою газовий аерозольний балон з речовиною дратівної дії «Кобра 1 Н» та розпилив його вміст в обличчя поліцейському ОСОБА_8 , а в подальшому під час затримання і поліцейському ОСОБА_7 .

В результаті вказаних дій ОСОБА_5 спричинив поліцейським ОСОБА_8 та ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку обох очей та кон`юнктиви, які відповідно до правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затвердженого наказом МОЗ №6 від 17 січня 1995 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В обґрунтування необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий в клопотанні зазначає, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років і розуміючи тяжкість та невідворотність покарання може переховуватися від органів слідства і суду, при цьому він, як військовослужбовець рахується таким, що самовільно залишив військову частину. Також існує можливість незаконного впливу підозрюваного шляхом залякування, переконання, умовляння, підкупу чи заохочення на потерпілих та свідків з метою зміни ними свідчень, або їх схиляння до відмови від дачі показань. Крім того вказується, що підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності за злочин, який йому інкримінується, може вчинити кримінальні правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, оскільки з 22 грудня 2024 року рахується військовослужбовцем, що самовільно залишив військову частину.

У зв`язку з цим, на думку слідчого, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти настанню вказаних ризиків та не буде достатнім для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив задовольнити його повністю, обравши підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк до 30 березня 2025 року..

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав і просив його задовольнити повністю, обравши підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав, проти обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на не заперечував, однак просив визначити йому не цілодобовий домашній арешт, а перебування під домашнім арештом у певний період часу.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні вказав, що його підзахисний дійсно застосував балончик з газом дратівливої дії проти поліцейських, саме місце, до був зупинений автомобіль його підзахисного, не є місцем, де зупинку заборонено, відповідно підозра в цій частині є необґрунтованою. Також вказав про відсутність ризику впливу підозрюваного на потерпілих, оскільки вони захищені законом. Відповідно просив обрати його підзахисному домашній арешт якого зобов`язати перебувати вдома у період доби з 18 год. до 08 год. ранку.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до частин першої та другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду даного клопотання прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 345 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, зокрема: рапортами та протоколами допиту потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , висновками щодо результаті медичного огляду ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , протоколами допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , протоколом огляду вилучених речей, графіком несення служби, дислокації нарядів поліції, книгою нарядів, постановами про накладення на ОСОБА_5 стягнень за вчинення правопорушень, передбачених частиною першою статті 121, частиною першою статті 122, частиною першою статті 126 КУпАП, протоколом додаткового допиту підозрюваного ОСОБА_5 , під час якого останній детально розповів про всі обставини заподіяння тілесних ушкоджень співробітникам поліції, відеозаписами з нагрудних камер співробітників поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Також прокурором доведено наявність передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України ризику переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки хоча останній підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, при цьому усвідомлюючи можливість визнання його винним у вчиненні злочину та призначення покарання у виді позбавлення волі останній може спробувати переховуватися від органів слідства та суду.

Крім того, прокурором доведено наявність передбаченого пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України ризику незаконного впливу з боку підозрюваного шляхом залякування, переконання, умовляння, підкупу чи заохочення на потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також на свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з метою зміни ними своїх свідчень, або схиляння останніх до відмови від дачі показань, враховуючи те, що зазначені особи проживають разом з підозрюваним в одному населеному пункті.

Стосовно доводів про наявність передбаченого пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України ризику вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень, слідчий суддя враховує, що даний ризик обгрутовується твердженням слідчого та прокурора про те, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інші кримінальні правопорушення з метою ухилення від кримінальної відповідальності, зокрема й проти встановленого порядку несення військової служби, оскільки з 22 грудня 2024 року рахується військовослужбовцем, що самовільно залишив військову частину.

На підтвердження наявності даного ризику до клопотання додано лише копію доповіді командира військової частини НОМЕР_1 про факт самовільного залишення військової частини ОСОБА_5 . Водночас доказів того, що за даним фактом розпочато кримінальне провадження або ж ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні відповідного кримінального правопорушення, передбаченого статтею 407 КК України, матеріали, додані до клопотання, не містять. При цьому самовільне залишення військової частини або місця служби може бути кваліфіковане не лише як кримінальне правопорушення, а й як адміністративне праворушення, відповідальність за яке передбачена статтею 172-11 КУпАП.

З довідки про судимості ОСОБА_5 вбачається, що останній раніше жодного разу до кримінальної відповідальності не притягувався.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку про відсутність достатніх доказів наявності ризику, передбаченого пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України.

З огляду на викладене запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки та застави не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не здатні запобігти настанню ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування і незаконному впливу на потерпілих та свідків злочину.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку про необхідність обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід саме у вигляді цілодобового домашнього арешту, застосування якого може запобігти настанню вказаних вище ризиків, передбачених пунктами 1 та 3 частини першої статті 177 КПК України.

Строк дії даної ухвали необхідно визначити тривалістю у 59 днів до 30 березня 2025 року.

Відповіднодо частини п`ятої статті 194 КПК України, зважаючи на встановлені під час розгляду клопотання обставини, підозрюваного необхідно зобов`язати прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, а також покласти на нього обов`язок утримуватися від спілкування у будь-який спосіб з потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-179, 183, 197, 199, 205, 369, 372, 392-395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати квартиру АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду, крім часу повітряної тривоги з метою відвідування бомбосховища та випадків невідкладної медичної допомоги.

Зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 додатковий обов`язок, передбачений частиною п`ятою статті 194 КПК України, а саме утримуватися від спілкування у будь-який спосіб з потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту встановити тривалістю 59 днів до 30 березня 2025 року.

Зобов`язати співробітників Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області негайно доставити ОСОБА_5 до місця його проживання та звільнити з-під варти.

Обов`язки по контролю за поведінкою підозрюваного покласти на співробітників Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали оголошено о 08 год. 00 хв. 04 лютого 2025 року.