Справа № 638/4668/25
Провадження № 1-в/638/367/25
УХВАЛА

Іменем України

07 квітня 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_4 про звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України щодо ОСОБА_5 , 1991 року народження,

в с т а н о в и в:

17 березня 2025 начальник Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України щодо ОСОБА_5 , 1991 року народження, який відбуває покарання за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 09 червня 2021 року, з урахуванням вироку Сумського апеляційного суду від 22 червня 2022 року, за ч. 3 ст. 185 КК України за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Клопотання мотивоване тим, що відповідно до мотивувальної частини вироку Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 09 червня 2021 року ОСОБА_5 вчинив:

- таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, а саме 2 епізоди: - кінець лютого 2020 року на суму 683 грн.; - кінець березня 2020 року на суму 1150 грн;

- крадіжку, вчинену повторно, поєднану з проникненням у сховище, приміщення, передбачену ч.3 ст. 185 КК України, а саме 1 епізод: 29.03.2020 року на суму 1017 грн.

Оскільки Законом №3886-ІХ вчинення крадіжок в сумі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян віднесено до адміністративних правопорушень та відповідно декриміналізовано, тому начальник Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_4 просив суд:

- виключити з вироку Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 09 червня 2021 року обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 185 КК України епізодам від кінця лютого 2020 року та кінця березня 2020 року;

- звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 09 червня 2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України у зв`язку із усуненням кримінальної караності діяння;

- виключити з вироку від 09 червня 2021 року Шосткинського міськрайонного суду Сумської області посилання на приписи ч. 1 ст. 70 КК України.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.

Засуджений надав заяву про розгляд клопотання за його відсутністю.

Представник Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» в судове засідання не з`явився, про розгляд провадження повідомлений належним чином, про причини неявки не сповістив, у листі від 31.03.2025 зазначив, що установа підтримує клопотання у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та оглянувши особову справу засудженого, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 09 червня 2021 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки і 6 місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки і 6 місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки.

На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вироком Сумського апеляційного суду від 22 червня 2022 року вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 09 червня 2021 року відносно ОСОБА_5 , в частині призначення покарання скасовано, та ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_5 призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_5 до відбування покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На теперішній час ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком Сумського апеляційного суду від 22 червня 2022 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, передбачене п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями частини 1 статті 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 зроблено висновок, що Закон України № 3886-IX від 18.07.2024, яким унесені зміни до ст.51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст.58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Зі змісту вироку Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 09 червня 2021 року, з урахуванням покарання, призначеного вироком Сумського апеляційного суду від 22 червня 2022 року, вбачається, що ОСОБА_5 засуджено:

1) за ч. 2 ст. 185 КК України за епізодом від 05.04.2020 вартість викраденого майна склала 4323,00 грн;

2) за ч. 3 ст. 185 КК України за епізодами:

- в кінці лютого 2020 року (вартість викраденого майна становила 683,00 грн;

- в кінці березня 2020 року (вартість викраденого майна становила 1150,00 грн);

- на початку квітня 2020 року (вартість викраденого майна становила 2625,00 грн);

- 29.03.2020 року у вечірній час (вартість викраденого майна становила 1017,00 грн).

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2102,00 грн.

На день вчинення крадіжок, поєднаних з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище (ч. 3 ст. 185 КК України), згідно з вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 09 червня 2021 року, з урахуванням покарання, призначеного вироком Сумського апеляційного суду від 22 червня 2022 року, за епізодами, які мали місце в кінці лютого 2020 року, в кінці березня 2020 року та 29.03.2020 року, вартість викраденого майна складала суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, тобто менше 2102,00 грн.

Таким чином, діяння, вчинені ОСОБА_5 у кінці лютого 2020 року, у кінці березня 2020 року та 29.03.2020 року, наразі не можуть вважатися кримінально караним правопорушенням, оскільки вартість майна, за викрадення якого останній засуджений, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого передбачено саме кримінальну відповідальність 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

За таких обставин, клопотання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» щодо засудженого ОСОБА_5 є обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, а саме в частині звільнення від покарання за ч. 3 ст. 185 КК України за епізодами, які мали місце у кінці лютого 2020 року, у кінці березня 2020 року та 29.03.2020 року.

Разом з тим, суд не вбачає підстав повного звільнення засудженого від покарання за ч. 3 ст. 185 КК України та виключення посилання на приписи ч. 1 ст. 70 КК України з остаточним визначенням покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, оскільки заявник дійшов помилкового висновку, що діяння, вчинені в кінці лютого 2020 року та в кінці березня 2020 року, були кваліфіковані судом під час ухвалення вироку за ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім того, суд зазначає, що міра покарання за вироком Сумського апеляційного суду від 22 червня 2022 року за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, та за ч. 3 ст. 185 КК України за епізодом, який мав місце на початку квітня 2020 року, у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, як і остаточна міра покарання, призначена за правилами ч.1 ст. 70 КК України, залишається без змін 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

Керуючись вимогами Закону України № 3886-IX від 18.07.2024, ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_4 про звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України щодо ОСОБА_5 , 1991 року народження, задовольнити частково.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Сумського апеляційного суду від 22 червня 2022 року за ч. 3 ст. 185 КК України за епізодами, які мали місце в кінці лютого 2020 року близько 01:00 год., в кінці березня 2020 року в денний час, 20 березня 2020 року у вечірній час, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим вироком Сумського апеляційного суду від 22 червня 2022 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України, за епізодами, які мали місце у кінці квітня 2020 року в денний час доби та 05 квітня 2020 року близько 18:00 год, до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії ухвали суду.

Повний текст ухвали проголошено 07 квітня 2025 року о 09:40 год.

Суддя ОСОБА_1