Справа № 308/268/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власників майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000372

В С Т А Н О В И В :

Прокурор звернувся до суду з вказаним клопотанням у якому зазначає, що слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000372 від 24.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 332, ч.2 ст.369-2, ч.5 ст.27 ч.2 ст.369-2 КК України. 03.01.2024 на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_8 проведено обшук за місцем реєстрації та фактичного проживання завідуючої офтальмологічним відділенням КНП «Хустська ЦЛ» ім. ОСОБА_9 , за адресою: Закарпатська область, м. Хуст, вул. Андрія Калина, 24. У ході обшуку за вказаною адресою виявлено та вилучено: флеш-накопичувач з маркуванням «Transcent» об`ємом 2 Gb; флеш-накопичувач з маркуванням «Cargo» об`ємом 2 Gb; грошові кошти в сумі 29500 гривень; грошові кошти в сумі 50 доларів США (однією купюрою); грошові кошти в сумі 45000 гривень; мобільний телефон ОСОБА_5 марки Samsung Galaxy S10 Lite, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з двома СІМ-картами всередині НОМЕР_3 та НОМЕР_4 .

Слідчий вказує, що вищезазначені речі, виявлені у ході санкціонованого обшуку, є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, та, у відповідності до ст.98 КПК України, вказані речі та предмети визнані речовими доказами у даному провадженні.

А тому на підставі вищенаведеного прокурор просить клопотання задовольнити та накласти арешт на вищезазначені речі.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила задовольнити клопотання, з наведених у ньому підстав.

Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні проти задоволення клопотання у частині наклалення арешту на грошові кошти заперечив, зазначивши, що вилучені грошові кошти не можуть мати значення речового доказу у кримінальному провадженні і тим більше вони не здобуті злочинним шляхом, оскільки вони належать ОСОБА_4 , про що він повідомив відразу працівникам поліції під час їх вилучення. Вказані гроші є його заощадженнями, підтверженням цього є також те, що вказану суму грошей ОСОБА_4 зберігав на своїй банківській картці і зняв їх 30.12.2024 року у касі відділення АТ КБ «ПриватБанк» у м. Хуст, про що свідчать квитанції. Вказані гроші є для нього важливими для утримання сім"ї. Ні ОСОБА_4 , ні ОСОБА_5 не підозрюваними у кримінальному провадженні. Як убачається з ухвали слідчого судді від 02.01.2025 р. дозвіл на вилучення грошей під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 не надавався.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримали позицію, висловлену адвокатом ОСОБА_6 . Просили відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Як встановлено в ході розгляду клопотання, слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000372 від 24.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 332, ч.2 ст.369-2, ч.5 ст.27 ч.2 ст.369-2 КК України.

З долученого до матеріалів клопотання протоколу обшуку від 03.01.2025 року вбачається, що в ході обшуку проведеного за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 , виявлено та вилучено: флеш-накопичувач з маркуванням «Transcent» об`ємом 2 Gb; флеш-накопичувач з маркуванням «Cargo» об`ємом 2 Gb; грошові кошти в сумі 29500 гривень; грошові кошти в сумі 50 доларів США (однією купюрою); грошові кошти в сумі 45000 гривень; мобільний телефон ОСОБА_5 марки Samsung Galaxy S10 Lite, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з двома СІМ-картами всередині НОМЕР_3 та НОМЕР_4 .

Згідно з постановою заступника начальника відділу СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_10 від 03.01.2025 року, вищевказані вилучені речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000372, як такі, що відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно із п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.94, ст.132, ст.173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У клопотанні слідчий зазначає, що метою накладення арешту на майно є збереження речових доказів.

Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

До клопотання слідчим долучено постанову слідчого від 03.01.2025 року про визнання вилучених речей, в тому числі грошових коштів, речовими доказами у кримінальному провадженні №0000372.

Частиною п`ятою статті 110 КПК України передбачено, що, мотивувальна частина постанови слідчого, дізнавача, прокурора повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Однак, у вищезазначеній постанові відсутні мотиви прийняття такої та їх обґрунтування, у даному випадку, з урахуванням положень ч.1 ст. 98 КПК України. У постанові взагалі відсутнє обґрунтування, яким критеріям, передбаченим ч.1 ст. 98 КПК України, необхідним для визнання матеріального об`єкта речовим доказом відповідають вилучені речі та грошові кошти.

Водночас, у вказаній постанові слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням задокументовано факт виготовлення ОСОБА_5 фіктивної медичної документації з фіктивними діагнозами та виписками про стаціонарне та амбулаторне лікування на ОСОБА_11 . В подальшому, ця фіктивна медична документація, яка у подальшому стала підставою отримання ОСОБА_11 ІІІ групи інвалідності по зору в Обласному центрі медико-соціальної експертизи.

А тому враховуючи наведене слідчий суддя приходить до висновку, що вилучені у ході обшуку проведеного за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 флеш-накопичувач з маркуванням «Transcent» об`ємом 2 Gb та флеш-накопичувач з маркуванням «Cargo» об`ємом 2 Gb, та мобільний телефон ОСОБА_5 марки Samsung Galaxy S10 Lite, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з двома СІМ-картами всередині НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Що стосується вилучених грошових коштів слідчий суддя констатує, що стороною обвинувачення не доведено, що такі відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та відповідно мають значення речового доказу у кримінальному провадженні.

Як убачається з ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 02.01.2025 року у справі № 308/33/25 (1-кс/308/10/25) про надання дозволу на проведення обшуку в будинку АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 слідчим суддею надавався дозвіл на проведення обшуку за зазначеною адресою саме з метою відшукання та вилучення медичної документації заповненої на ім`я ОСОБА_11 , належних ОСОБА_5 мобільних телефонів та планшетів, а також комп`ютерної техніки, на якій може міститися сформована медична документація для проходження МСЕК ОСОБА_11 , носіїв інформації (флеш-картки), нотаток, які самостійно та або в сукупності мають доказове значення у кримінальному провадженні. В задоволенні решти вимог клопотання, зокрема, щодо відшукання грошових коштів, набутих злочинним шляхом, слідчим суддею відмовлено , у зв"язку з тим, що слідчим у клопотанні не вказано за якими індивідуальними та родовими ознаками особа, що здійснюватиме обшук планує відрізнити речі та предмети, які мають значення речових доказів у рамках даного кримінального провадження, від інших, що перебувають за вказаною адресою.

Крім того, ОСОБА_4 (який є чоловіком ОСОБА_5 та проживає з нею за однією адресою) надано два платіжні доручення від 30.12.2024 року, з яких убачається, що ним 30.12.2024 року було здійснено зняття готівкових коштів на суму 79335,00 грн. та 8265,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

В судовому засіданні прокурором не доведено, що в застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження в частині, що стосується вилучених грошових коштів є необхідність, і що потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, виправдовують на такий ступінь втручання у права і свободи особи, як арешт вказаних у клопотанні грошових коштів.

Відтак, доводи прокурора щодо необхідності накладення арешту на грошові кошти, зазначені у клопотанні, з метою забезпечення збереження їх як речових доказів, є безпідставними та немотивованими.

Беручи до уваги вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого у частині накладення арешту на грошові кошти є необґрунтованим, а тому у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна у цій частині слід відмовити.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 03.01.2025 року у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації та фактичного проживання завідуючої офтальмологічним відділенням КНП «Хустська ЦЛ ім. Віцинського О.П.», ОСОБА_5 , з забороною відчуження, розпорядження та користування, а саме:

- флеш-накопичувач з маркуванням «Transcent» об`ємом 2 Gb;

- флеш-накопичувач з маркуванням «Cargo» об`ємом 2 Gb;

-мобільний телефон ОСОБА_5 марки Samsung Galaxy S10 Lite, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з двоама СІМ-картами всередині НОМЕР_3 та НОМЕР_4 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

У задоволенні клопотання в частині накладення арешту на: грошові кошти в сумі 29500 гривень; грошові кошти в сумі 50 доларів США (однією купюрою); грошові кошти в сумі 45000 гривень відмовити.

На виконання вимог ч.3 ст.173 КПК України, негайно повернути ОСОБА_5 , вилучені 03.01.2025 року у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 29500 гривень; грошові кошти в сумі 50 доларів США (однією купюрою); грошові кошти в сумі 45000 гривень.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1