Справа № 545/105/25
Провадження № 1-в/545/40/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.01.2025 Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2,

з участю: секретаря - ОСОБА_3,

прокурора - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві клопотання засудженої ОСОБА_1 про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И В

Засуджена ОСОБА_1 звернулась з клопотанням про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України. У зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» просить вирішити питання про її звільнення від призначеного судом покарання у зв`язку з декриміналізацією діяння.

У судове засідання засуджена ОСОБА_1 та представник адміністрації не з`явилися, попередньо надавши заяву про розгляд клопотання без їхньої участі.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання та особової справи, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадання чужого майна та регулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024, ст.51 КУпАП викладено в новій редакції та встановлено, що максимальний розмір викраденого майна для кваліфікації дій особи як дрібне викрадання чужого майна за ч.2 ст.51 КУпАП не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Встановлено, що вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 01.03.2024 ОСОБА_1 засуджена за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 ч.2 ст.190 ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Як вбачається зі змісту вироку, ОСОБА_1 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно 25.09.2021 (епізод І) на суму 572,15 грн, що станом на день вчинення крадіжки складає суму, яка менша, ніж два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 2270 грн), 18.10.2021 (епізод ІІ) на суму 8300 грн, що станом на день вчинення крадіжки складає суму, яка більша, ніж два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (більше 2270 грн), 21.10.2021 (епізод ІІІ) на суму 564,79 грн, що станом на день вчинення крадіжки складає суму, яка менша, ніж два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 2270 грн), 27.08.2021(епізод ІV) на суму 4799 грн, що станом на день вчинення крадіжки складає суму, яка більша, ніж два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (більше 2270 грн), 05.10.2021 (епізод V) на суму 482,29грн, яка менша, ніж два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 2270 грн).

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі №0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи, що ОСОБА_1 по епізодам злочинної діяльності, які були кваліфіковані як крадіжка, завдано потерпілим матеріальну шкоду на суму, яка менша, ніж два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки майна, тобто вчинене нею діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караним на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність приведення вироку суду у відповідність до вимог вказаного Закону шляхом виключення із вироку зазначених епізодів за вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 01.03.2024 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ,

У Х В А Л И В:

Клопотання засудженої ОСОБА_1 про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України, - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засуджену ОСОБА_1 від покарання, призначеного за вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 01.03.2024 у частині засудження її за епізодом І від 25.09.2021 стосовно потерпілого ТОВ «ТАВРІЯ В», за епізодом Ш від 27.08.2021 стосовно потерпілого ТОВ «РУШ», за епізодом V від 05.10.2021 стосовно потерпілого ТОВ «ТАВРІЯ В», у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_1 такою, що засуджена вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 01.03.2024 за ч.2 ст.190, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК Українидо 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Копії ухвали направити до державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)».

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_2