ЧЕРВОНОАРМІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/465/24
Провадження № 1-кп/292/30/25
У Х В А Л А

іменем України

10 квітня 2025 року с-ще Пулини

Червоноармійський районний суд Житомирської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в селищі Пулини в залі суду кримінальне провадження № 0000065 від 23.02.2024, обвинувальний акт по якому надійшов 17.04.2024 з Коростишівської окружної прокуратури по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, зі слів непрацюючого, неодруженого, раніше судимого 24.02.2020 Червоноармійським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 69, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 2 місяці

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

24 лютого 2022 року у зв"язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" № 2102-IX, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України введено воєнний стан, дію якого на даний час продовжено. Органами досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, достовірно знаючи, що на території України введено воєнний стан, 22 лютого 2024 року близько 18 години, перебуваючи всередині житлового будинку по АДРЕСА_1 , вирішив здійснити крадіжку грошей з житлового будинку ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 , переконавшись у відсутності власниці та сторонніх осіб, які могли б перешкодити вчиненню злочину, у прихожій кімнаті будинку за вищевказаною адресою з куртки, яка знаходилась на підлозі, умисно, таємно, повторно викрав 1500 грн, які належать ОСОБА_5 .

В подальшому ОСОБА_4 з викраденими грошовими коштами залишив місце вчинення злочину та розпорядився ними на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 майновий збиток на вказану суму.

Вказані умисні дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.4 ст. 185 КК України на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв"язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання прокурора про закриття кримінального провадження відносно нього та просив його задовольнити, про що подав відповідну письмову заяву. Заподіяну потерпілій шкоду відшкодовує фізичною працею, допомагаючи останній по господарству. Розглянувши клопотання прокурора, вислухавши думку обвинуваченого, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом"якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Такий же принцип гарантований і ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Цей принцип втілюється в правилі про те, що, якщо існують відмінності між кримінальним законодавством, чинним на момент вчинення злочину, та наступними кримінальними законами, прийнятими до винесення остаточного рішення, суди повинні застосовувати закон, положення якого є найбільш сприятливими для обвинуваченого. 09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, відповідно до якого ч. 2 ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» викладена в наступній редакції: «Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб». Отже, Законом № 3886-IX у ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до двох неоподатковуваних мінімумів. Зокрема, стаття 185 КК України фактично містить відсилку до ст. 51 КУпАП, яка, встановлюючи верхню межу вартості викраденого майна, для кваліфікації його як дрібного викрадення, тим самим визначає нижню межу цього параметра для кримінальної відповідальності за крадіжку. Таким чином, кількісна зміна розміру дрібного викрадення з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів безпосередньо вплинула на суть таких кримінально караних діянь, як крадіжка, шахрайство, привласнення та розтрата, адже в тексті кримінального закону цей розмір прямо не визначено і він вказаний законодавцем у ст. 51 КУпАП. Отже, з часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Закону № 3886-IX кримінальна відповідальність, зокрема, за ст. 185 КК України може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 неоподатковувані мінімуми. Внаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП.

Як наслідок, для діянь, які на час їх вчинення становили кримінальне правопорушення за статтями 185, 190 або 191 КК України, але в яких вартість предмета кримінального правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів, обговорювана зміна скасовує кримінальну протиправність діяння у розумінні ст. 5 КК. Пунктом 5 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено, що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. Згідно з п.п. 169.1.1. п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 3028 грн. Таким чином, починаючи з 09 серпня 2024 року, таємне викрадення чужого майна (крадіжка) є кримінально караним діянням, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення складає більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2025 році становить 3028 грн, тобто більше 3028 грн. Згідно ч. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. Положеннями п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Відповідно до абз. 5 ч. 7 ст. 284 КПК ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 цього Кодексу. За статтею 479-2 КПК суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. З обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану на суму 1500 грн, тому з урахуванням вищевказаних норм законодавства, дії обвинуваченого ОСОБА_4 на даний час не є кримінально караним діянням. За таких обставин, ураховуючи імперативність вимог ч. 4 ст. 479-2 КПК України та позицію обвинуваченого ОСОБА_4 , який просив закрити кримінальне провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження № 0000065 від 23.02.2024 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся. Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні. На підставі викладеного та керуючись ст. 5 КК України, п. 4-1 ч. 1 ст. 284, ст. ст. 369-372, ст. 479-2 КПК України, суд П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження задовольнити. Кримінальне провадження № 0000065 від 23.02.2024 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності Закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду через Червоноармійський районний суд Житомирської області протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1