печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваної - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України майора поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Донецьк, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , розлучена, з вищою освітою, раніше не судима,

у кримінальному провадженні № 0000435 від 11.04.2022 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 110-2 КК України,

УСТАНОВИВ:

Вступ

До слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 , погоджене прокурором першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора - прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтування клопотання

Зі змісту клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000435 від 11.04.2022 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 110-2 КК України.

19.09.2023 ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженніповідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Наявність ризиків у процесуальній поведінці ОСОБА_5 , передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується таким:

1) ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду:

Зважаючи на те, що вчинений злочин відноситься до злочинів проти основ національної безпеки, вчинений в умовах воєнного стану та пов`язаний із взаємодією із державою агресором, тяжкість злочину та суворість можливого покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, існує реальна загроза того, що ОСОБА_5 , може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, про що свідчать спосіб та суспільна небезпека вчиненого нею кримінального правопорушення, а також інформація про те, що 19.09.2023 остання перетнула державний кордон України в пункті пропуску Ягодин та по теперішній час на територію України не поверталась.

3) ризик незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні:

Так, перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин ОСОБА_5 , займаючи посаду фінансового директора АТ «Сумський завод «Насосенергомаш» може незаконно впливати шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу на свідків, а саме на підлеглих працівників АТ «Сумський завод «Насосенергомаш».

4) ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином:

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, може бути виражений у створенні підозрюваною ОСОБА_5 штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих нею у подальшому захисних версій, зручним та можливим для неї способом, а саме з використанням свого матеріального становища та соціальних зв`язків. Також зазначений ризик може бути реалізований підозрюваною, шляхом зловживання процесуальними правами, що може виразитись у неявці для проведення слідчих дій у справі чи затягуванні з отриманням та ознайомленням з процесуальними документами, вручення яких чи надання для ознайомлення є обов`язковим під час проведення досудового розслідування.

5) ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Також, у разі незастосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу, пов`язаного з обмеженням свободи, остання, може вчинити інше кримінальне правопорушення. Зокрема з урахуванням способу вчинення злочину, а саме здійснення дистанційного управління діяльністю та надання вказівок підлеглим співробітникам АТ «Сумський завод «Насосенергомаш», які їх виконують, ОСОБА_5 може продовжити займатись злочинною діяльністю, а саме, діючи у складі організованої групи продовжити забезпечувати поставку обладнання, виробництва АТ «Сумський завод «Насосенергомаш» в обхід діючих заборон та санкцій до підприємств, які діють на території держави-агресора.

Вказані ризики виправдовують обрання підозрюваній ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Установлено, що на час досудового розслідування у власності ОСОБА_5 знаходяться:

- легковий автомобіль «PEUGEOT 3008» 2021 року випуску;

- легковий автомобіль «MITSUBISHI OUTLANDER» 2008 року випуску;

- легковий автомобіль «ГАЗ 24» 1981 року випуску;

- дві квартири у місті Донецьк загальною площею понад 150 кв. м.

З урахуванням встановленої під час досудового розслідування інформації про фінансовий стан підозрюваної ОСОБА_5 , розмір застави максимально становить 53680 грн.

З урахуванням наведеного, слідчий указав, що встановлені під час досудового розслідування обставини вчинення кримінальних правопорушень, ступінь їх тяжкості, обґрунтування та ступінь вираженості наведених ризиків дають переконливі підстави вважати, що саме тримання під вартою є єдиним і достатнім запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну поведінку підозрюваної на час здійснення досудового розслідування кримінальному провадженні. Жодні інші, більш м`які, запобіжні заходи, окрім тримання під вартою, не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування до ОСОБА_5 .

Позиції сторін кримінального провадження

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання з підстав, викладених у ньому, зазначивши, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває з 11.04.2022; по іншому підозрюваному, ОСОБА_7 , вже затверджена угода; всі докази вже зібрані і слідство готове надавати матеріали стороні захисту на ознайомлення.

Захисник, адвокат ОСОБА_4 , заперечував проти застосування до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Вказував, що повідомив ОСОБА_5 , що вона має статус підозрюваної у кримінальному провадженні, після укладення угоди з іншим обвинуваченим. Після цього ОСОБА_5 , знаючи, що перебуває в розшуку, 02.04.2025 свідомо та самостійно прибула в Україну, про що завчасно повідомила слідчих та прокурорів у кримінальному провадженні задля проведення із нею слідчих та процесуальних дій. Підозрювана вину визнає, покази надає та співпрацює зі слідством. Наразі проживає в квартирі своєї доньки та нікуди тікати не збирається. З країни виїхала 18.09.2023, оскільки на той час посилися воєнні дії в м. Суми.

Підозрювана ОСОБА_5 підтримала позицію захисника. Пояснила, що контракти з країною-агресором були укладені задовго до війни, близько 10 років тому, кошти від яких надійшли вже після початку повномасштабного вторгнення та були використані на оплату заробітної плати працівникам та сплату комунальних послуг, внаслідок чого підприємство уникло банкрутства. За кордон виїхала у зв`язку із посиленням воєнних дій в м. Суми.

Обставини справи

З матеріалів справи вбачається, що Головним слідчим управлінням національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000435 від 11.04.2022 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 110-2 КК України.

Нагляд за додержанням законодавства під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Управлінням процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора України.

19.09.2023 ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженніповідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України, що кваліфікується як пособництво, сприяння вчиненню злочину, за попередньою змовою групою осіб, провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором.

З повідомлення про підозру вбачається, що 13.07.2021 ОСОБА_5 була призначена на посаду фінансового директора Акціонерного Товариства «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш», зареєстрованого за юридичною адресою: м. Суми, вул. Привокзальна, 1.

За виробничими, промисловими потужностями АТ «Сумський завод «Насосенергомаш» є одним з найбільших у Європі підприємств, що спеціалізується на виробництві насосного обладнання для нафто-газової галузі, енергетики, агропромислового комплексу та водного господарства. Контрольний пакет акцій указаного товариства належить іноземній компанії «ЕЙЧ. ЕМ. ЕС КЕПІТАЛ ЛІМІТЕД» (H.M.S. CAPITAL LIMITED), зареєстрованій у Республіці Кіпр, 100% статутного капіталу якої володіє АТ «Група ГМС», що зареєстрована в російській федерації. Бенефіціарними власниками (контролерами) цих підприємств є громадяни російської федерації ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (34.6%), ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (26,56 %) та інші особи з часткою менше, ніж 10%.

Установлено, що до складу російського бізнес холдингу «Група ГМС», крім АТ «Сумський завод «Насосенергомаш», станом на 24.02.2022 також входили: АТ «Науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут атомного і енергетичного насособудування», зареєстрований в м. Суми, АТ «Бобруйський машинобудівний завод», зареєстрований в Республіці Білорусія, Apollo Goessnitz GmbH, зареєстроване в Федеративній Республіці Німеччина, АТ «Гідромашсервіс», АТ «ГМС Лівгідромаш», АТ «Нижнєвартовськремсервіс», АТ «Казанькомпресормаш», АТ «ГМС Нєфтємаш», ПАТ «Томскгазстрой» та інші товариства, зареєстровані на території російської федерації.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан. 15.03.2022 набули чинності Закони України № 2108-IX та № 2107-IX, якими запроваджено відповідальність за співпрацю з державою-агресором в інформаційній, освітній, політичній, військовій, адміністративній, господарській та трудовій сферах.

Станом на 24.02.2022 діяли сімнадцять контрактів АТ «Сумський завод «Насосенергомаш», укладених із АТ «Гідромашсервіс», АТ «ГМС Лівгідромаш» та АТ «Нижнєвартовськремсервіс», які входили до єдиного російського бізнес холдингу Група ГМС.

Установлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді фінансового директора АТ «Сумський завод «Насосенергомаш», свідомо нехтуючи виконанням Законів України № 2108-IX та № 2107-IX, якими запроваджено відповідальність за співпрацю з державою-агресором в інформаційній, освітній, політичній, військовій, адміністративній, господарській та трудовій сферах, протягом часу з 18.03.2022 по 01.09.2022 із використанням месенджера для обміну інформацією WhatsApp, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, надавала фінансово-господарську звітність АТ «Сумський завод «Насосенергомаш», обговорювала умови, вносила зміни та погоджувала додаткові угоди до раніше укладених договорів з АТ «Гідромашсервіс», АТ «ГМС Лівгідромаш», АТ «Нижнєвартовськремсервіс», Apollo Goessnitz GmbH, АТ «Бобруйський машинобудівний завод» шляхом надсилання відповідних повідомлень та електронних документів дирекції дивізіону нафтогазового обладнання ВАТ «Управляюча компанія «ГМС» ОСОБА_10 . У подальшому, отримуючи від останньої погоджені та підписані зі сторони підприємств, що входять в Групу ГМС, вказані документи, фальсифікуючи дату до початку повномасштабного вторгнення, для уникнення кримінальної відповідальності, надавала їх для підпису голові правління АТ «Сумський завод «Насосенергомаш» ОСОБА_11 .

Внаслідок умисних дій ОСОБА_5 , що виразились в підготовці документів, були підготовлені Додаткові угоди № 9, № 11 до Договору від 05.12.2019 №48/321, лист від 30.05.2022 Apollo Goessnitz GmbH до Товариства, лист від 04.06.2022 АТ «Гідромашсервіс» до Товариства, Договір уступки права вимоги від 30.05.2022 № 381/2022 та лист підтвердження від АТ «Сумський завод «Насосенергомаш» до Apollo Goessnitz GmbH та скеровані для засвідчення підписом керівництву АТ «Сумський завод «Насосенергомаш», АТ «Гідромашсервіс» та Apollo Goessnitz GmbH.

Фактичні дати підписання вказаних документів були сфальсифіковані, не відповідали зазначеним у них датам, оскільки погодження та візування договірних документів потребувало значного часу, враховуючи участь керівників різних держав.

Зокрема, в період з травня 2022 по 28.07.2022, ОСОБА_5 , діючи умисно, погоджувала Додаткові угоди, вносила корективи до діючих угод з російськими підприємствами, а саме: Додаткової угоди від 26.07.2022 № 9 до Договору № ТК-301/2018-01 від 18.05.2018 із АТ «Гідромашсервіс», Додаткової угоди від 02.03.2022 № 31 до Договору № ТК-540/2016-01/NPP від 07.07.2016 із АТ «Гідромашсервіс», Додаткової угоди № 12 від 07.03.2022 до Договору № ТК855/2017-01 від 21.12.2017, Додаткової угоди № 21 від 20.05.2022 до Договору № 49/86 від 17.05.2021 із АТ «ГМС Лівгідромаш», Додаткової угоди № 73 від 20.05.2022 до Договору № 49/12 від 17.01.2019 із АТ «ГМС Лівгідромаш», Додаткової угоди № 28 від 20.05.2022 до Договору № 43/74 від 01.03.2019 із АТ «ГМС Лівгідромаш», Додаткової угоди № 1 від 04.03.2022 до Контракту 50/84 від 13.05.2021 із АТ «Казанькомпресормаш», Додаткової угоди № 53 від 18.05.2022 до Договору № 43/97/НРС/134-19 від 21.03.2019 із АТ «Нижнєвартовськремсервіс», Додаткової угоди № 20 від 04.03.2022 до Договору 19/000202 від 14.01.2019 із ВАТ «Бобруйський машинобудівний завод».

Установлено, що ОСОБА_5 , виконуючи покладені на неї обов`язки фінансового директора АТ «Сумський завод «Насосенергомаш», враховуючи, що основні кошти останнього знаходились на рахунках МР Банку (Сбербанку Росії), для уникнення притягнення Товариства до відповідальності щодо порушень валютного законодавства керуючою компанією Групи ГМС, сприяла підписанню додаткових угод до раніше укладених контрактів, за якими з російських підприємств направлялись кошти на нові рахунки АТ «Сумський завод «Насосенергомаш».

Також, 02.08.2022 о 12 год. 36 хв., ОСОБА_5 , отримавши через месенджер WhatsApp на свій мобільний телефонний номер НОМЕР_1 від ОСОБА_12 . Додаткову угоду № 52, датовану 21.02.2022, до Договору 43/97/НРС134/19 від 21.03.2019, укладеного із АТ «Нижневартовськремсервіс», яка була засвідчена підписом директора, діючи умисно, відповідно до узгодженого плану щодо продовження ведення господарської діяльності із підприємствами російської федерації, в інтересах Групи ГМС, та не вносячи виправлень у дати підписання, з метою уникнення кримінальної відповідальності, передала її на засвідчення підписом голові правління Товариства ОСОБА_11 .

У подальшому, 08.08.2022 о 11 год. 10 хв., ОСОБА_5 , використовуючи месенджер WhatsApp, через свій мобільний телефонний номер НОМЕР_1 надіслала на мобільний телефон із номером НОМЕР_2 ОСОБА_12 засвідчену підписом ОСОБА_11 . Додаткову угоду № 52, датовану 21.02.2022.

19.09.2023 ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженніповідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України, що кваліфікується як пособництво, сприяння вчиненню злочину, за попередньою змовою групою осіб, провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором.

09.10.2023 підозрювану ОСОБА_5 оголошено в розшук.

02.11.2023 підозрювану ОСОБА_5 оголошено в міжнародний розшук.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду від 05.12.2023 у справі № 757/55041/23-к відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України.

02.04.2025 о 17 годині 23 хвилин підозрювану ОСОБА_5 затримано, про що 03.04.2025 складено відповідний протокол.

03.04.2025 підозрюваній ОСОБА_5 особисто вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.12.2023 у справі № 757/56902/23-к строку досудового розслідування продовжено до шести місяців, тобто до 19.03.2024.

Постановою слідчого від 16.02.2024 досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинене у зв`язку із оголошенням підозрюваного в розшук.

Постановою слідчого від 27.06.2024 досудове розслідування у кримінальному провадженні відновлене.

Постановою слідчого від 01.07.2024 досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинене у зв`язку із оголошенням підозрюваного в розшук.

Постановою слідчого від 09.072024 досудове розслідування у кримінальному провадженні відновлене та цього ж дня зупинене.

Постановою слідчого від 03.04.2025 досудове розслідування у кримінальному провадженні відновлено.

Релевантні джерела права

У силу ч. 1 та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжні заходи є заходом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є:

1) особисте зобов`язання;

2) особиста порука;

3) застава;

4) домашній арешт;

5) тримання під вартою.

Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (ст. 178 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 111-1 КК України передача матеріальних ресурсів незаконним збройним чи воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, та/або збройним чи воєнізованим формуванням держави-агресора, та/або провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, - караються штрафом до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна.

Пособником є особа, яка порадами, вказівками, наданням засобів чи знарядь або усуненням перешкод сприяла вчиненню кримінального правопорушення іншими співучасниками, а також особа, яка заздалегідь обіцяла переховати особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, знаряддя чи засоби вчинення кримінального правопорушення, сліди кримінального правопорушення чи предмети, здобуті кримінально протиправним шляхом, придбати чи збути такі предмети або іншим чином сприяти приховуванню кримінального правопорушення (ч. 5 ст. 27 КК України).

Кримінальне правопорушення визнається вчиненим організованою групою, якщо в його готуванні або вчиненні брали участь декілька осіб (три і більше), які попередньо зорганізувалися у стійке об`єднання для вчинення цього та іншого (інших) кримінальних правопорушень, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи (ч. 3 ст. 28 КПК України).

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті (ч. 3 ст. 183 КПК України).

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (ч. 1 ст. 197 КПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).

Мотиви слідчого судді

а) щодо обґрунтованості підозри

Рівень обґрунтованості підозри впливає на ступінь втручання в права підозрюваної особи при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, зокрема на вибір виду запобіжного заходу.

Так, рівень обґрунтованості, доведеності підозри має корелювати зі ступенем обмеження прав і свобод підозрюваного, що випливають (можуть бути пов`язані) із прийняття відповідного процесуального рішення (вчинення процесуальної дії): чим більшим є втручання в права, свободи і законні інтереси людини, тим більшою має бути «вага» і «якість» доказів, якими обґрунтовується її причетність до скоєння відповідного кримінального правопорушення. При цьому стандарти доказування (переконання) поступово зростають з перебігом ефективного розслідування та потребують більш глибокого обґрунтування, що повного мірою узгоджується із об`єктивним розширенням можливостей сторони обвинувачення в цьому напрямку. Зазначене, зокрема, пов`язане із обов`язком слідчого судді, суду при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК).

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Ионкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Системний аналіз положень ст. 17, ч. 1 ст. 42, ч. 1 ст. 94 та ч. 1, 2 ст. 368 КПК України свідчить про те, що на даному етапі кримінального провадження слідчий суддя не уповноважений вирішувати питання стосовно доведеності / не доведеності винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, правильності правової кваліфікації її діяння відповідно до закону України про кримінальну відповідальність (КК України), позаяк вони підлягають вирішенню за результатами судового розгляду по суті обвинувального акта.

На цій стадії кримінального провадження слідчий суддя на підставі наданих сторонами матеріалів визначає, чи є вірогідною причетність особи до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення (за стандартом «обґрунтованої підозри»), щоб застосувати до неї запобіжний захід.

На підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України, слідчим долучено до клопотання, зокрема:

- показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_13 ;

- дані, зафіксовані в протоколі огляду сайту від 07.11.2022;

- дані, зафіксовані в протоколі огляду сайту від 08.11.2022;

- дані, зафіксовані в протоколі огляду речей та документів від 22.09.2023;

- дані, зафіксовані в протоколі огляду речей та документів від 24.01.2023;

- дані, зафіксовані в протоколі огляду від 22.02.2023;

- дані, зафіксовані в протоколі огляду загальнодоступних сервісів мережі Інтернет від 10.08.2023;

- дані, зафіксовані в протоколі огляду мобільного телефону, що належить ОСОБА_7 від 08.09.2023;

- дані, зафіксовані в протоколі огляду мобільного телефону, що належить ОСОБА_5 від 07.09.2023;

- дані, зафіксовані в протоколі огляду мобільного телефону, що належить ОСОБА_14 від 12.09.2023;

- дані, зафіксовані в протоколі огляду мобільного телефону ОСОБА_15 та телефонів, що вилучені із офісу ТОВ «Енергія»;

- протокол проведення обшуку від 05.09.2023 в приміщенні адміністративної будівлі АТ «Сумський завод «Насосенергомаш», що знаходиться за адресою: м. Суми, площа Привокзальна, буд. 1 та вилученими в ході обшуку документами та речами;

- отриманими на запит документами АТ «Сумський завод «Насосенергомаш»;

- протокол проведення обшуку від 05.09.2023 в приміщенні офісу ТОВ «Енергія» та вилученими в ході обшуку документами;

- матеріали, отримані в ході виконання доручення (відомості із баз даних та ін.);

- протокол проведення обшуку від 05.09.2023 в приміщенні квартири, в якій проживає ОСОБА_5 що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

- протокол проведення обшуку від 05.09.2023 в приміщенні квартири, в якій проживає ОСОБА_7 що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ;

- протокол проведення обшуку від 05.09.2023 в приміщенні квартири, в якій проживає ОСОБА_14 що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 ;

- інші матеріали в їх сукупності.

Дослідивши відомості, які містяться в перелічених доказах, слідчий суддя вважає їх у сукупності достатніми для того, щоб у межах судового контролю дійти висновку про можливу причетність ОСОБА_5 до інкримінованого злочину за тих обставин, які відображені у повідомленій їй підозрі, та про обґрунтованість останньої.

Слід наголосити, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами. У межах оцінки питань, обумовлених розглядом клопотання, слідчий суддя не констатує та не має права констатувати винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, вдаватися до оцінки наявності в її діях складу кримінального правопорушення чи конкретних кваліфікуючих ознак, на що вказувала сторона захисту.

Також слідчий суддя враховує, що відомості, які містяться в долучених слідчим матеріалах, загалом узгоджуються між собою та відповідають обставинам, викладеним в підозрі ОСОБА_5 .

При цьому, озвучені підозрюваною ОСОБА_5 доводи, не спростовують висновків слідчого судді в частині можливої причетності останньої до подій в такій мірі, яка виправдовує обрання запобіжного заходу.

б) щодо заявлених ризиків для кримінального провадження

У своєму клопотанні слідчий вказав про існування передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, які обумовлюють необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

(І) ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та / або суду.

Надаючи оцінку тому, чи існує ризик переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування, суду, слідчий суддя виходить з сукупності встановлених відомостей, що може доводити або спростовувати вірогідність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на порушення відповідних обов`язків.

Так, кримінальне правопорушення, вчинене підозрюваною ОСОБА_5 , віднесено до не тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України, санкція статті Кримінального кодексу України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, що відповідно до ст. 183 КПК України, дозволяє обрання їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна констатувати, виходячи виключно з суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою (рішення у справі «W v. Switzerland»).

Ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність же покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти (рішення у справі «Бессієв проти Молдови»).

Враховуючи, що вчинені підозрюваною ОСОБА_5 кримінальні правопорушення віднесені до не тяжкого злочину, та покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою, зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України, альтернативне покарання, за яке встановлено штраф до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, може спонукати особу переховуватись від органу досудового розслідування, суду з метою уникнення відповідальності, що обумовлює існування ризику, визначеного п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Однак, враховуючи свідому поведінку підозрюваної ОСОБА_5 , яка самостійно повідомила слідчого про день, час та місце повернення в Україну, визнання нею вини, а також співпрацю зі слідством, що не заперечувалося прокурором, слідчий суддя вважає такий ризик маловірогідним.

(ІІІ) ризик незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні.

При встановленні наявності даного ризику слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

(IV)ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає недоведеним з огляду на стадію досудового розслідування, в якому вже укладено угоду з іншим обвинуваченим, та готовність органу досудового розслідування відкрити стороні захисту матеріали для ознайомлення у порядку ст. 290 КПК України.

(V) ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Слідчий суддя вважає не доведеним в ході розгляду клопотання наявність ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, продовжить вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки остання раніше не судима, має стійкі соціальні зв`язки, зокрема, має повнолітню доньку, в квартирі якої наразі проживає, з посади фінансового директора АТ «Сумський завод «Насосенергомаш» звільнена у січні 2024 року, що свідчить, на думку слідчого судді, про відсутність наміру ОСОБА_5 вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Тому, відповідно до вимог статей 177, 178 КПК України, з урахуванням стадії досудового розслідування, ступеня ймовірності реалізації наявних в провадженні ризиків, даних про особу підозрюваної, зокрема, ОСОБА_5 має постійне місце проживання, розлучена, раніше до кримінальної відповідальності не притягалась, її вік, характер її діяльності, роль в протиправній діяльності згідно з повідомленням про підозру, попередню процесуальну поведінку підозрюваної, слідчий суддя вважає недоведеним, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, на даній стадії провадження буде недостатнім для запобігання встановленим ризикам та не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної, а тому вважає відсутніми підстави для застосування до підозрюваної такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

З урахуванням наведених обставин, особи підозрюваної, її віку та процесуальної поведінки, яка вину визнає та співпрацює зі слідством, вважаю необхідним та достатнім для запобігання наявним в провадженні ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , з 23 год. до 06 год., за винятком необхідності отримання медичної допомоги та необхідності прослідування в укриття, в межах строку досудового розслідування з урахуванням зупинення та відновлення провадження, тобто до 27.04.2025 включно, та покласти на підозрювану передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки, що на думку слідчого судді, мінімізують ступінь ймовірності реалізації зазначених ризиків.

Керуючись ст. 177-178, 181, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання - залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваної у кримінальному провадженні № 0000435 від 11.04.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що полягає в забороні підозрюваній залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у певний період доби, а саме: з 23 год. до 06 год., за винятком необхідності отримання медичної допомоги та необхідності прослідування в укриття, в межах строку досудового розслідування, до 27.04.2025 включно.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду;

- не відлучатися за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування із підозрюваним та свідками з приводу обставин вчинення інкримінованого їй злочину;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органів Національної поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвалу в частині застосування домашнього арешту направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний тест ухвали проголошено о 08 год. 00 хв. 08.04.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1