Справа № 214/969/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у межах кримінального провадження №0000046 від 10.01.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, маючого повну вищу освіту, громадянина України, не одруженого , не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого згідно ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 захисника ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК Уураїни.

Так, відносно ОСОБА_3 17.02.2023 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області винесено постанову про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк сім діб.

Крім цього, 20.11.2024 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу в Дніпропетровській області щодо ОСОБА_3 винесено постанову про визнання його винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП до штрафу у вигляді 340 гривень.

Крім цього, ОСОБА_3 продовжуючи свою незаконну діяльність, 31 грудня 2024 у вечірній час доби, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, прийшов до місця мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно свого діда ОСОБА_6 , 1952 року народження в ході якої висловлювався на його адресу нецензурною лайкою.

Крім цього, ОСОБА_3 продовжуючи свою незаконну діяльність, 03.01.2025 у невстановлений досудовим розслідуванням час, знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно свого діда ОСОБА_6 , в ході якого висловлювався на його адресу нецензурною лайкою.

Крім цього, ОСОБА_3 продовжуючи свою незаконну діяльність, 05.01.2025 у невстановлений досудовим розслідуванням час, знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно свого діда ОСОБА_6 , в ході якого висловлювався на його адресу нецензурною лайкою.

Внаслідок систематичних протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_6 завдано психологічних страждань, погіршилась якість його життя, що виразилося у втраті позитивних емоцій, втраті відпочинку та негативних переживаннях.

Умисні дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковані за ст. 126-1 КК України за ознаками: домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілого.

26 березня 2025 року між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_3 і його захисником ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 472 КПК укладено угоду про визнання винуватості. Згідно вказаної угоди, сторони угоди узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення: за ст. 126-1 КК Україниу вигляді 1 року обмеження волі, із застосуванням ст.75 КК України та звільнення його від відбування покарання з випробуванням. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, ст.473 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнає повністю, обставини які викладені прокурором у обвинувальному акті не опорює, жалкує у скоєному та щиро кається. Цілком розуміє права визначені п.1 ч. 5 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості. Йому надавались рекомендації щодо запобігання насильства в родини, але він не усі виконав, зараз алкоголь не вживає.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 підтримала позицію обвинуваченого і просила суд затвердити укладену між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_3 угоду про визнання винуватості.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим підлягає затвердженню з наступних підстав.

Відповідно до ст.469 КПК України, за ініціативою прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Згідно із п.3 ч.1 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 126-1 КК України, за ознаками: домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілого.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Сторони кримінального провадження розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України. Зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.469, 472 КПК України, міра покарання, узгоджена прокурором та обвинуваченим, визначена у межах санкцій ст. 126-1 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб не встановлено. Підстав для відмови в затверджені угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання, відповідно до ст.67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Виходячи з викладеного, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який визнав свою вину повністю, щиро розкаявся у вчиненому, за медичною допомогою до лікаря-психіатра не звертався, перебуває на обліку у лікаря нарколога, має постійне проживання, раніше не судимий, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи вчинення обвинуваченим умисного систематичного психологічного насильства щодо свого дідуся, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілого, не виконання рекомендацій Відділу в справах сім`ї та молоді щодо здійснення заходів для уникнення конфліктів, суд вважає необхідним застосувати передбачені п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України обмежувальні заходи до обвинуваченого, які б дозволили захистити права й інтереси потерпілої особи, зазнала психічного насильства, а також спрямовані на виправлення особи, яка вчинила таке насильство, шляхом переосмислення нею своєї поведінки до потерпілої особи, а також із метою запобігання вчиненню нових насильницьких злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 373-376, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 26 березня 2025 року між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000046 від 10.01.2025 та ОСОБА_3 і його захисником ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбачено ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників у порядку п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України на строк 3 місяці.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, з урахуванням обмежень передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того судом роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1