Провадження № 1-кп/742/135/25
Єдиний унікальний № 742/5760/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000765 від 30.07.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Прилуки, Чернігівської області, українка, громадянка України, з повною вищою освітою, одружена, має на утриманні неповнолітню дитину, фізична особа - підприємець « ОСОБА_3 », зареєстрована та проживаюча за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 , його представника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В :

30.07.2024, близько 08 год 46 хв , ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем марки NISSAN ROGUE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною вул. Вокзальна у м. Прилуки в напрямку вул. В`ячеслава Чорновола у м. Прилуки, на перехресті вулиць Вокзальна - В`ячеслава Чорновола, здійснюючи маневр повороту ліворуч, в бік вул. Садова у м. Прилуки, діючи необережно, проявила неуважність, кримінальну протиправну недбалість, не передбачила настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинна була і могла їх передбачити, неправильно оцінила дорожню обстановку, яка склалась, тим самим створила своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, у результаті чого на нерегульованому пішохідному переході, розташованому біля перехрестя вулиць Вокзальна - В`ячеслава Чорновола, та між вулицями Вокзальна Садова, здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який переходив проїзну частину вул.В`ячеслава Чорновола у м. Прилуки по вищевказаному пішохідному переходу та рухався в напрямку вул. Миколи Яковченка у м.Прилуки.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому середньої фаланги четвертого пальця лівої кисті, авульсивне (відривне) пошкодження в області зап`ястково-п`ясткового зчленування 3-го пальця та в області дистального міжфалангового суглобу 2-го пальця, ушкодження сухожилка розгинача 2-го пальця, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 211 від 12.09.2024 відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такий що спричинив тривалий розлад здоров`я більше 21 дня.

У даній дорожній обстановці ОСОБА_3 порушила вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме: п.16.2 на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає.

Порушення водієм ОСОБА_3 п.16.2 Правил дорожнього руху України, перебуває в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Під час судового розгляду ОСОБА_3 повністю визнала свою вину за пред?явленим обвинуваченням, розкаюється та підтвердила, що тоді, при повороті на зелений сигнал світлофора не помітила (мабуть попав у «мертву» зону) потерпілого, якого зобов`язана була пропустити, та збила його. Намагалася мирним шляхом врегулювати дану ситуацію, пропонувала відвезти в лікарню та грошові кошти, проте потерпілий викликав поліцію. Вибачається перед ОСОБА_6 , уже відшкодувала 10000,00 грн шкоди та має можливість ще відшкодувати 20000,00 грн, таким чином частково визначаючи цивільний позов, оскільки кероване нею авто було застраховане в страховій компанії, яка зобов`язана виплатити потерпілому страхове відшкодування. Також, матеріальна шкода не підтверджена потерпілим у повному обсязі, а моральну шкоду вважає завищеною. Просить пом`якшити покарання, та не позбавляти права керування автомобілем, оскільки тоді не матиме можливості возити хвору матір до лікарні, дитину до школи та повноцінно займатися підприємницькою діяльністю щоби мати можливість розрахуватися з потерпілим.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 у суді підтвердив, що є військовим і перебував у відпустці та ішов за подарунком сину на день народження. На пішохідному переході, коли майже перейшов дорогу, його збило авто під керуванням обвинуваченої. Хотіли мирним шляхом врегулювати дану ситуацію, але ОСОБА_3 запропонувала лише 10000,00 грн, тому він викликав поліцію та пізніше поїхав до лікарні. В результаті ДТП отримав перелом пальця лівої кисті та ушкодження сухожилка розгинача 2-го пальця, яке потребує дорого вартісного хірургічного втручання. Орієнтовна вартість такого лікування складає близько 39000,00 грн. Також він витрачає кошти на обстеження (рентгени , УЗІ). Пальці руки були в гіпсу 2 місяці та 2,6 місяця в лангеті. Після чого необхідна реабілітація. Була зіпсована відпустка, день народження сина, позбавлений можливості нормальної реалізації своїх побутових потреб, зайняття спортом, не може вільно оперувати зброєю, тому все це спричинило моральні страждання, які оцінює в розмірі 55000,00 грн. Цивільний позов повністю підтримує, хоча і не звертався до страхової компанії, де застрахований автомобіль, яким керувала обвинувачена.

Представник потерпілого в суді також підтримує заявлений цивільний позов.

Крім показів самої обвинуваченої та потерпілого, вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується також дослідженим у суді доказом, а саме - висновком судово-медичної експертизи № 211 від 12.09.2024 згідно якої у ОСОБА_9 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому середньої фаланги четвертого пальця лівої кисті, авульсивне (відривне) пошкодження в області зап`ястково-п`ясткового зчленування 3-го пальця та в області дистального міжфалангового суглобу 2-го пальця, ушкодження сухожилка розгинача 2-го пальця, які згідно відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такий що спричинив тривалий розлад здоров`я більше 21 дня.

Оцінюючи наведене в сукупності, суд приходить до висновку, що умисні дії ОСОБА_3 в частині порушення правил безпеки дорожнього руху, в результаті чого потерпілий ОСОБА_6 отримав середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження правильно кваліфіковані досудовим слідством за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Активне сприяння розкриттю злочину та добровільне часткове відшкодування заподіяної шкоди суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої (а.п. 175).

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 суд також враховує те, що вона вчинила злочин невеликої тяжкості; особу винного, яка має постійне місце проживання, де виключно позитивно характеризується (а.п.174), має сім`ю та утримує неповнолітнього сина ОСОБА_10 , 2010 року народження (а.п. 174, 177), є фізичною особою-підприємцем; не перебуває на обліках у лікаря нарколога та психіатра (а.п.172-173), вперше притягується до кримінальної відповідальності (а.п. 171).

Враховуючи вищевикладені обставини суд вважає, що для виправлення та попередження нових злочинів міра покарання обвинуваченій повинна бути обрана у межах санкції інкримінованої статті у виді обмеження волі з випробуванням згідно ст.75 КК України .

Вирішуючи питання цивільного позову суд дійшов наступного висновку.

Так, потерпілим ОСОБА_6 , інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_7 було подано позов про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_3 матеріальної шкоди в розмірі 39300,00 грн. та моральної шкоди розмірі 55000,00 грн.

Заперечуючи проти задоволення позову обвинувачена та її захисник вказують, крім того, що потерпілий не звертався до страхової компанії, якою застрахована цивільна-правова відповідальність автомобіля, яким керувала обвинувачена, щодо отримання страхових виплат, отже заявлений ними позов є передчасним.

Цивільний позивач, підтримуючи вимоги, вказав, що дійсно до страхової компанії, якою застрахована цивільна-правова відповідальність обвинуваченої, вони не звертались, оскільки не знала про поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, отриманого обвинуваченою.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

В силу вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд України у справі №6-954цс16 висловив правову позицію, відповідно до якої право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав.

Однак, Велика Палата Верховного Суду у постанові у справі № 755/18006/15-ц від 04.07.2018 зробила висновки, відповідно до яких у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Покладання обов`язку з відшкодування шкодиу межах страхового відшкодуванняна страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інститутустрахування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Відповідно до копії полісу обов`язкового страхування, який наданий захисником обвинуваченої, між чоловіком обвинуваченої та АТ «СГ «ТАС» укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності строком дії до 05.05.2025 та встановлено, що страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю складає 320000,00 грн, за шкоду, заподіяну майну 160000,00 грн.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Згідно ст. 24 вказаного Закону у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Відповідно ст.28 зазначеного Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Судом беззаперечно встановлено, що цивільний позивач не звертався до АТ «СГ «ТАС»» із заявою про сплату страхового відшкодування, а тому не отримував відмову у виплаті такого відшкодування. Цивільний позов заявлений лише до обвинуваченої.

За таких обставитн, суд вважає цивільний позов є передчасно заявлений, та у випадку недостатності суми страхового відшкодування потерпілий не позбавлений можливості звернутись із відповідними позовними вимогами до обвинуваченої в порядку цивільного судочинства.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів підлягають стягненню із обвинуваченої на користь держави в розмірі 10571,92 грн (а.п. 62-65).

Питання про речові докази вирішити згідно ст.100 КПК України.

Згідно ч.4 ст.174 КПК України підлягає скасуванню арешт, накладений на речові докази.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370-371, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватою за ч.1 ст.286 КК України та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю в 1 рік, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт з речових доказів, а саме з: автомобіля марки NISSAN ROGUE, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; ключа до такого та з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки NISSAN ROGUE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02.08.2024 повернути та залишити у власності ОСОБА_11 .

Карту пам`яті з відеозаписом ДТП залишити в матеріалах справи.

Міру запобіжного заходу засудженій до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 10571,92 грн, витрат за проведення судових експертиз.

Позовну заяву ОСОБА_6 , подану представником ОСОБА_7 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення - залишити без розгляду. та роз`яснити потерпілим їх право на звернення з такими цивільними позовами до суду в порядку цивільного судочинства.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а в разі неоскарження вироку у вказаний строк, такий набирає законної сили.

Копію вироку негайно вручити засудженій, прокурору та потерпілому.

Суддя ОСОБА_12