Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 474/984/19
Провадження № 1-кп/475/81/25
У Х В А Л А

28.01.2025смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , їх захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглядаючи у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження№ 0000011 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч 4 ст.191, ч 2, 3 ст.358 КК України, ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч 1 ст.365-2, ч 2 ст.358 КК України

ВСТАНОВИВ:

До Доманівського районного суду Миколаївської області, за ухвалою Миколаївського апеляційного суду щодо визначення підсудності, від прокурора Первомайської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч 4 ст.191, ч 2, 3 ст.358 КК України, ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч 1 ст.365-2, ч 2 ст.358 КК України.

УхвалоюДоманівського районного суду Миколаївської області від 15.04.2024 року року призначено підготовче засідання.

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_6 подав письмове клопотання про повернення обвинувального акту прокурору як такого, що не відповідає вимогамКПК України.

Вказує,що впорушення вимог ст. 135 КПК України повідомлення про підозру вручене ОСОБА_4 та його захиснику лише 31.01.2019 року, тобто поза граничним строком передбаченим ст.278 КПК України. У зазначеному повідомлені про підозру є рукописний запис «Получил 22.01.19 15-35 ОСОБА_8 » та підпис невідомої особи. ОСОБА_8 не є членом сім`ї ОСОБА_4 та ніколи не проживав не проживає з ним.

Виходячи зі змісту ст.42, п.3 ч.4 ст.291 КПК України обвинуваченим (підсудним) стає підозрюваний, обвинувальний акт щодо якого переданий до суду в порядку, передбаченому ст.291 КПК України. У випадку неналежного здійснення повідомлення особі про підозру і не набуття нею процесуального статусу підозрюваного у кримінальному провадженні така особа, враховуючи викладені вище обставини, не може набути статусу обвинуваченого і підсудного навіть за умов складення щодо неї обвинувального акта.Сторона захисту вважає, що ОСОБА_9 та ОСОБА_5 слід вважати такими, що не набули процесуального статусу обвинувачених (підсудних).

Окрім того, у викладі в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, не можна встановити, чи є вказаний злочин закінченим, чи ні.

Так, викладаючи спосіб скоєння кримінального правопорушення «...шляхом суттєвого зниження обсягу робіт та кількості використаного будівельного матеріалу...», «...складанні та видачі приватним підприємцем завідомо підроблених документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення...», сторона обвинувачення не вказує, яким чином ОСОБА_4 «...привласнив кошти, виділені на ремонт...», та чи привласнив взагалі.

В обвинувальному акті за ч.4 ст.191 КК України відсутнє будь-яке посилання на отримання (перерахунок) коштів на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_4 .

За таких обставин, інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення мало б кваліфікуватись за ст. 15, ч.4 ст.191 КК України.

Обвинувальний акт не містить даних щодо потерпілої сторони у кримінальному провадженні, не зазначено кому належало майно, яке начебто було привласнено (та чи привласнено взагалі), кому саме завдано майнову шкоду та хто є потерпілий у даній справі. Це не зазначено в тексті обвинувального акту за ч.4 ст. 191 КК України. А в розділі «Анкетні відомості потерпілих у кримінальному провадженні» зазначено, що «у кримінальному провадженні заяви від юридичних чи фізичних осіб про залучення їх до провадження як потерпілого згідно з вимогами ст.55 КПК України не надходили».

Згідно п.7 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт у т.ч. має містити розмір шкоди, завданою кримінальним правопорушенням. Викладаючи фактичні обставини та формулюючи обвинувачення за ч.4 ст. 191 КК України, сторона обвинувачення вказує про розмір шкоди - 277 480 грн., а в розділі обвинувального акту «Розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням» розмір шкоди складає 182 481 грн. При цьому, при відсутності у справі сторони потерпілого, зазначено, що «Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілою стороною під час досудового розслідування не заявлявся».

Викладені в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_4 у своїй сукупності не дають можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

З вказаних в клопотанні підстав захисник просив повернути обвинувальний акт прокурору.

В судовому засданні зазначене клопотання підтримали обвинувачені та їх захисники .

Прокурор ОСОБА_3 надала до суду заперечення на клопотання захисника та просить відмовити в задоволенні клопотання, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України і не має жодних підстав для його повернення прокурору.

Заслухавши доводи учасників кримінального провадження, заперечення прокурора, дослідивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до переконання про необхідність відмови в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору у вказаному кримінальному провадженню.

Згідно з п. 3 ч. 3ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цьогоКодексу.

Відповідно до ч. 4ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування; обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим устатті 291цього Кодексу.

Стаття 291 КПК Українивизначає, що обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем. Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Згідно з ч. 2ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону

України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. До обвинувального акта додається також реєстр матеріалів досудового розслідування.

Зокрема, на стадії підготовчого судового засідання суд перевіряє обвинувальний акт на відповідність вимогам ст.291 КПК України. Вказана стаття містить конкретний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, та не підлягає розширеному тлумаченню.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч 4 ст.191, ч 2, 3 ст.358 КК України, ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч 1 ст.365-2, ч 2 ст.358 КК України складений слідчим , затверджений прокурором у кримінальному провадженні, містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію дій з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, і наданий до суду з додатком документів, визначених законом.

Доводи в клопотанні про те, що повідомлення про підозру обвинуваченому вручено з порушенням ст.276-279 КПК України, що виключає набуття ним статусу обвинуваченого, не є тими обставинами, що свідчить про невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону та перешкоджають призначення обвинувального акта до судового розгляду. Діючий кримінальний процесуальний кодекс не передбачає механізму усунення встановлених судом недоліків шляхом проведення додаткового досудового розслідування.

Питання правильної кваліфікації дій обвинуваченого має вирішуватись судом після дослідження в судовому засіданні всіх зібраних доказів. Обставини, викладені в обвинувальному акті, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення, є предметом розгляду в судовому засіданні кримінального провадження по суті.

В даному обвинувальному акті визначено розмір шкоди яка заподіяна охоронюваним законом громадським інтересам, цивільний позов під час досудового розслідування не заявлявся.

Системний аналіз норм п.3 ч.3ст. 314 КПК Українисвідчить, що повернення обвинувального акта прокурору передбачено у разі невідповідності його вимогам ст.ст.291,292 КПК України.

Зокрема, якщо в ньому містяться положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; він не підписаний слідчим (прокурором) чи не затверджений прокурором; до нього не долучено передбачені законом додатки.

При цьому, повернення обвинувального акта є обґрунтованим, якщо виявлена невідповідність порушує права учасників кримінального провадження, вказаний недолік не можна усунути під час судового розгляду, або перешкоджає прийняти законне та обґрунтоване рішення під час судового розгляду.

В обвинувальному акті викладені всі фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, вказана правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення.

Відповідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, єдиним процесуальним документом, що підлягає дослідженню судом під час підготовчого засідання, є обвинувальний акт.. Єдиною законною підставою для повернення обвинувального акта прокурору є невідповідність змісту самого обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до переконання, що повернення обвинувального акту із наведених захисником підстав, призведе до необґрунтованого затягування розгляду кримінального провадження, і як наслідок, до порушення передбачених ст. 28 КПК України розумних строків судового розгляду.

З врахуванням вищевикладеного, клопотання захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.290, 291, 314-316, 372 КПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000011 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення й оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 30.01.2025 року о 10-00 год.

СуддяОСОБА_1