Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/656/25
номер провадження 1-кс/695/208/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2025 рокум. Золотоноша

Cлідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника володільця майна ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша провадження за клопотанням прокурора Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні №0000149 від 12.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000149 від 12.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, яке обґрунтовано наступним.

11.02.2025 надійшло повідомлення від ПОГ СП Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 про те, що під несення служби 11.02.2025 року близько 11:30 год. в адміністративних межах с. Коробівка Золотоніського району Черкаської області на полі біля ППЗ «Коробівський», виявлено автомобіль марки «ГАЗ-5312» цистерна-С, д.н.з. « НОМЕР_1 », який належить ППЗ «Коробівський» під керуванням ОСОБА_6 , який зливав із цистерни на поле рідину, від якої стоїть нестерпний сморід.

На місце пригоди була відразу направлена слідчо-оперативна група з метою невідкладного фіксування місця вчинення кримінального правопорушення.

У зв`язку з отриманням інформації про факт вчинення кримінального правопорушення, а саме та забруднення земельних ділянок, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини його вчинення, відшукування та вилучення об`єктів, які могли слугувати знаряддям та речовими доказами по даному кримінальному провадженню, з метою недопущення вчинення іншого кримінального правопорушення, старшим слідчим Золотоніського РВП в Черкаській області ОСОБА_7 11.02.2025 проведено огляд місця події.

У результаті проведеного огляду місця події від 11.02.2025 в період часу з 12 год. 23 хв. по 12 год. 47 хв. на полі по геолокації 49.6173842,31.98.01697, яка розташована в адміністративних межах с. Коробівка Золотоніського району виявлено та вилучено: зразки рідини з цистерни автомобіля, яку вилучено до полімерної пляшки, яку поміщено до сейф пакету №РSР 3387725 , зразки грунту, які поміщено до сейф пакету № РSР 3387726 та автомобіль марки «ГАЗ 5312» цистерна-С, д.н.з. « НОМЕР_1 », який згідно з даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 належить СТОВ «Птахоплемзавод «Коробівський».

По даному факту 12.02.2025 розпочато досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000149, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.

12.02.2025 року вилучені в ході огляду місця події від 11.02.2025 року: автомобіль марки «ГАЗ 5312» цистерна-С, д.н.з. « НОМЕР_1 », зразки рідини з цистерни автомобіля, яку вилучено до полімерної пляшки, яку поміщено до сейф пакету №РSР 3387725 , зразки грунту, які поміщено до сейф пакету № РSР 3387726 та, визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню.

За таких обставин вказаний автомобіль із цистерною та зразки рідини відповідають критеріям, що встановлені у ст. 98 КПК України щодо речових доказів, а тому, з метою запобігання втрати речового доказу, його пошкодження, знищення, зміни, продажу та інше виникла необхідність в накладенні арешту. За таких обставин прокурор звернувся до суду із даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор на задоволенні клопотання наполягав, вказуючи на те, що автомобіль з цистерною та зразки рідини є речовими доказами по даному кримінальному провадженні, із вказаними доказами необхідно проводити відповідні слідчі дії, проте не заперечував щодо накладення арешту шляхом заборони відчуження, оскільки зразки рідини з автомобіля та поля вже відібрані.

Представник володільця майна у судовому засіданні не заперечував по суті клопотання.

Заслухавши думку учасників процесу та вивчивши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя зазначає про таке.

Згідно ч.1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Зі змісту ч. 2 ст. 167 КПК України вбачається, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області за процесуального керівництва Золотоніської окружної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000149, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 автомобіль марки «ГАЗ 5312» цистерна-С, д.н.з. « НОМЕР_1 » належить СТОВ «Птахоплемзавод «Коробівський».

Постановою слідчого від 12.02.2025 виявлені та вилучені транспортний засіб та зразки рідини визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Як встановлено в судовому засіданні, вказане в клопотанні майно було вилучене 11.02.2025 під час огляду місця події, клопотання про арешт майна направлено до суду 12.02.2025 року, тобто в межах строку, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України - заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з положеннями ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, в ч. 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, в тому числі, і з метою збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.

Нормами чинного КПК України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

У відповідності до вимог ст. 171 КПК України, звертаючись з клопотанням про арешт майна, слідчий, прокурор має обґрунтувати свої вимоги щодо наявності підстав для застосування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження викладених у клопотанні доводів.

Не доведення вказаних обставин, згідно з положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, є підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Сукупність наданих суду матеріалів містить достатньо підстав вважати, що вказаний вище транспортний засіб та зразки речовини є тимчасово вилученим майном, має доказове значення у даному кримінальному провадженні та можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та відповідає вимогам ст. 98 КПК України. Крім того, слідчий суддя враховує, що вказаний транспортний засіб необхідний для проведення відповідних судових експертиз, методика проведення яких передбачає надання експертам для дослідження відповідних об`єктів, у даному випадку автомобіля, у тому стані, який вони мали на момент огляду місця події.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст.170 КПК України.

Положеннями ч. 2 ст. 8 КПК України визначено, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Як вбачається зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, зазначене гарантується ст.41 Конституцією України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту на вказаний вище автомобіль у частині заборони відчуження будь-яким способом та зразки рідини у зазначений спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Таким чином, на підставі викладеного вище, слідчий суддя проходить до висновку, що клопотання є таким, що підлягає до задоволення.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Порядок зберігання арештованого майна визначено положеннями «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМ України від 19.11.2012 №1104, та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

У рамках кримінального провадження №0000149 від 12.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, накласти арешт на:

-зразки рідини з цистерни автомобіля, що вилучено до полімерної пляшки, яку поміщено до сейф пакету № РSР 3387725,

-зразки грунту, які поміщено до сейф пакету № РSР 3387726

-автомобіль марки «ГАЗ 5312» цистерна-С, д.н.з. « НОМЕР_1 », який 11.02.2025 вилучено під час огляду місця події в період часу з 12 год. 23 хв. по 12 год. 47 хв. на полі по геолокації 49.6173842,31.98.01697, що розташована в адміністративних межах с. Коробівка, Золотоніського району Черкаської області, заборонивши його відчуження будь-яким способом.

Автомобіль марки «ГАЗ 5312» цистерна-С, д.н.з. « НОМЕР_1 » передати СТОВ ППЗ «Коробівський» на відповідальне зберігання та користування за призначенням під розписку та заборонити йому відчуження даного транспортного засобу будь-яким способом, його приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт до закінчення кримінального провадження і вирішення справи по суті.

Попередити керівника СТОВ ППЗ «Коробівський» про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Зобов`язати власника майна, якому буде передано на відповідальне зберігання, що останній за першою вимогою слідчого, прокурора повинен негайно надати його для проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, у разі їх необхідності.

Ухвала підлягає до негайного виконання слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Повний текст ухвали оголошено 21 лютого 2025 року о 08 год. 20 хв.

Слідчий суддя Золотоніського

міськрайонного суду ОСОБА_1