УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року

м. Київ

Справа № 461/5357/20

Провадження № 51-3583 ск 21

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_4,

суддів: ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши касаційну скаргу представника ФГ «ОСОБА_1» - ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 11 жовтня 2024 року,

установив:

Відповідно до змісту оскаржуваного судового рішення:

- ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 10 липня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги представника ФГ «ОСОБА_1» - ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність прокуратури Львівської області та зобов`язання вчинити дії;

- ухвалою Львівського апеляційного суду від 28 серпня 2020 року вказане рішення слідчого судді залишено без зміни;

- ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 08 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами;

- ухвалою Львівського апеляційного суду від 29 квітня 2021 року вказану ухвалу слідчого судді скасовано, заяву ОСОБА_1 направлено на новий розгляд для прийняття рішення відповідно до вимог ст. 464 України;

У касаційній скарзі ОСОБА_1 оскаржує ухвалу Львівського апеляційного суду від 11 жовтня 2024 року, якою відмовлено у відкритті провадження за його заявою про перегляд за нововиявленим обставинами ухвали Львівського апеляційного суду від 29 квітня 2021 року.

Не погоджуючись із оскаржуваним судовим рішенням, посилаючись на рішення Конституційного суду України від 10 квітня 2024 року № 5-р(II)/2024 щодо відповідності Конституції України(конституційності) окремого припису ч. 1 ст. 459 КПК України, ОСОБА_1 вказує, що суд апеляційної інстанції відмовляючи у відкритті провадження позбавив його права доступу до суду.

Перевіривши доводи касаційної скарги та долучену до неї копію оскаржуваного судового рішення, колегія суддів касаційного суду дійшла висновку, що підстав для відкриття касаційного провадження з мотивів наведених у скарзі ОСОБА_2 не вбачається, з огляду на таке.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 464 КПК України, не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам статті 462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнається, зокрема, штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок, а також інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність судового рішення, що належить переглянути.

Як убачається зі змісту оскаржуваної ухвали, представник ФГ «ОСОБА_1» - ОСОБА_1 звернувся до Львівського апеляційного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судових рішень.

Суддя апеляційного суду, перевіривши заяву ОСОБА_1 встановив, що останній порушує питання про скасування ухвали Львівського апеляційного суду від 29 квітня 2021 року та ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 10 липня 2020 року та просить постановити нову ухвалу, якою визнати протиправним не внесення прокурором відомостей до ЄРДР та порушення прав гарантованих ст. 56 КПК України.

Проте наведені заявником обставини не відносяться до підстав, передбачених ч. 2 ст. 459 КПК України, для можливості здійснення кримінального провадження за нововиявленими обставинами, тому, керуючись вимогами ч. 2 ст. 464 КПК України, суддя апеляційного суду постановив ухвалу, якою відмовив у відкритті провадження.

Мотивуючи своє рішення, апеляційний суд зазначив, вимоги заявника стосуються необхідності постановлення Львівським апеляційним судом нової ухвали з визнанням протиправним бездіяльність прокуратури Львівської області щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення.

Тобто фактично вимоги заявника стосуються перегляду ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 10 липня 2020 року, яка вже переглянута в апеляційному порядку та залишена без змін.

Водночас апеляційний суд роз`яснив ОСОБА_1 , що процедура перегляду судових рішень за нововиявленим обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження та усунення суперечностей у доказах. У цьому випадку суд лише перевіряє наявність передбачених у ч. 2 ст. 459 КПК України обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду на час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.

Колегія суддів касаційного суду погоджується із мотивами наведеними в ухвалі апеляційного суду та вважає доводи касаційної скарги ОСОБА_1 про порушення його права на доступу до суду безпідставними.

Ухвала Львівського апеляційного суду від 11 жовтня 2024 року є законною, обґрунтованою і належно вмотивованою, підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на вказане судове рішення колегія суддів не вбачає.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись вимогами п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 11 жовтня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6