ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/818/755/25 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст. 125 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 на вирок Харківського районного суду Харківської області від 30 вересня 2024 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000058 від 31.07.2024 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України,,

в с т а н о в и л а :

Вироком Харківського районного суду Харківської області від 30 вересня 2024 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статті 89 КК України не судимого, з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 10 (десять) місяців.

Згідно вироку 25.07.2024 приблизно о 10:00 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Перебувала за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Докучаєвське, вулиця Докучаєва поблизу з будинком 10 біля крамниці «Кормилець». В цей час до неї підійшов її односельчанин - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та на підставі особистої неприязні дор останньої, вирішив спричинити ОСОБА_9 тілесні ушкодження.

З метою реалізації протиправного наміру, ОСОБА_8 усвідомлюючи протиправність своїх дій, і бажаючи діяти саме таки чином, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, в той час коли ОСОБА_9 перебувала магазині, останній наблизився до неї та наніс їй один удар своєю долонею по її сідницях та вийшов за магазину. Після того, коли ОСОБА_9 придбала товари, вона направилася до виходу, а на сходах її очікував ОСОБА_8 , який без жодних пояснень різко наблизився до неї та наніс їй один удар кулаком своєї правої руки в область її носу в результаті чого в жінки запаморочилось в голові, вона втратила рівновагу та впала на асфальтова покриття, але ОСОБА_8 продовжував наносити їй удар в область обличчя долонею своєї правої руки, а коли ОСОБА_9 піднялася з асфальтового покриття та почала запитувати у ОСОБА_8 , навіщо він це робить, чоловік у відповідь наніс їй ще один удар кулаком своєї правої руки в область її скули і далі наніс ще близько чотирьох ударів в область голови ОСОБА_9 та ще один удар своєю правою ногою по лівій нозі ОСОБА_9 , чим спричини останній відповідно до висновку експерта № 09/542-С/2024 від 01.08.2024 тілесні ушкодження у вигляді синців, садна на голові, садна на лівій нозі. За ступенем тяжкості синці та садна викликали незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2 «Б», 2.3.5 «правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень Не погодившись з вироком суду в частині призначеного покарання, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити та призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин. Апеляційні вимоги прокурор мотивує тим, що судом призначено покарання, яке не передбачене санкцією статті. Належним чином повідомлений обвинувачений ОСОБА_8 , шляхом надіслання повідомлення за номером мобільного телефона, вказаного у матеріалах провадження, до суду апеляційної інстанції не прибув, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Враховуючи, що в апеляційній скарзі прокурора питання про погіршення процесуального становища не ставиться, а навпаки, прокурор просить призначити обвинуваченому більш м`який вид покарання, суд апеляційної інстанції вважає можливим розглянути апеляційну скаргу прокурора без участі обвинуваченого ОСОБА_8 . Заслухавши суддю - доповідача, пояснення прокурора, підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши оскаржуваний вирок, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, зважаючи на наступне. Висновки суду відносно фактичних обставин справи та кваліфікації дій обвинуваченого апелянтом не заперечуються, у зв`язку із чим суд апеляційної інстанції на підставі частини 1 статті 404 КПК України переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги. Надаючи оцінку вироку в частині правильності призначення покарання обвинуваченому, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора є слушними, оскільки суд першої інстанції призначаючи обвинуваченому вид покарання за частиною 1 статті 125 КК України неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність та помилково призначив обвинуваченому покарання, яке не передбачено санкцією частини 1 статті 125 КК України, що є підставою для зміни вироку суду в цій частині. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність. Санкція частини 1 статті 125 КК України передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року. Прокурор в апеляційній скарзі просить призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді громадських робіт на максимальний строк 200 годин. Вирішуючи питання щодо виду та розміру покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд апеляційної інстанції враховує, що обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_8 відповідно до статті 66 КК України є його щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_8 відповідно до статті 67 КК України не встановлено. Обвинувачений не працевлаштований, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, судимості відповідно до статті 89 КК України не має. Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до норм статті 65 КК України та роз`яснень, наведених в пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Враховуючи апеляційні вимоги прокурора, а також те, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, суд апеляційної інстанції вважає, що в даному випадку необхідним та достатнім для виконання завдань покарання буде призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді громадських робіт. Разом з тим, колегія суддів не встановила достатніх підстав для призначення такого виду покарання на максимальний строк, визначений у санкції статті, та про який просить прокурор. Призначення такого виду покарання на строк 200 годин прокурором не мотивовано та об`єктивно ним необгрунтована необхідність у визначенні громадських робіт саме на максимальний строк. Судом апеляційної інстанції не встановлено обставин, які б свідчили про неможливість досягнення мети покарання при призначенні обвинуваченому покарання у виді громадських робіт на менший строк, аніж просить в апеляційній скарзі прокурор. Відповідно до частини 2 статті 56 КК України громадські роботи встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більш як чотири години на день. Підстав, які перешкоджають призначенню обвинуваченому такого виду покарання, не встановлено та матеріали провадження таких даних не містять. Суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що ОСОБА_8 вчинив кримінальний проступок, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, та вважає, що в даному випадку достатнім буде призначення обвинуваченому покарання у виді громадських робіт на строк 60 годин, у зв`язку із чим апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду в частині призначеного покарання слід змінити.

Керуючись статтями 405, пунктом 2 частини 1 статті 407, 409, 413, 418, 419 КПК України,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Харківського районного суду Харківської області від 30 вересня 2024 року в частині призначення покарання змінити.

Призначити ОСОБА_8 за частиною 1 статті 125 КК України покарання у виді громадських робіт на строк 60 годин. Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: