Справа № 571/244/25
Провадження № 1-кп/571/108/2025
УХВАЛА

04 лютого 2025 року с-ще Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), захисника обвинуваченого-адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), представника потерпілої ОСОБА_6 -адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції), розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0000667 від 28.09.2024 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту,

в с т а н о в и в:

27 січня 2025 року до Рокитнівського районного суду Рівненської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000667 від 28.09.2024 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Ухвалою суду від 29 січня 2025 року призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні на 16.00 год. 04 лютого 2025 року, про що повідомлено учасників судового провадження та викликано в судове засідання.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 28 січня 2025 року.

29 січня 2025 року на електронну адресу суду надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 про обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч.5 ст.191 КПК України.

Прокурор вказує, що існують ризики, передбачені п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від суду; ризик незаконного впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження; ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В обґрунтування зазначених ризиків прокурор вказує, що санкцією статті злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_4 передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років, що відповідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до постанови Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 12.05.2009 (справа № 1-542/09) ОСОБА_4 притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Справу закрито внаслідок акта амністії від 19.04.2007.

Відтак, спосіб та характер вчинення даного злочину являють підвищену суспільну небезпеку. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії», Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Усвідомлюючи наявність доказів його вини у вчиненні тяжкого злочину, невідворотності настання покарання, маючи документи для виїзду за межі території України, а також матеріальні можливості для залишення її території сторона обвинувачення обґрунтовано припускає, що ОСОБА_4 в подальшому може переховуватися від суду. Крім того, у зв`язку з тим, що на даний час частина території України окупована не виключено, що з метою уникнення відповідальності в майбутньому обвинувачений може переховуватися на непідконтрольних органам державної влади територіях.

Також, беручи до уваги той факт, що свідками у кримінальному провадженні надано показання відносно ОСОБА_4 , судом не допитані, існує обгрунтована необхідність в недопущенні спілкування обвинуваченого з ними з метою недопущення будь-якого впливу або погроз відносно них, їхнього вмовляння, що в подальшому може негативно відобразитися на встановленні об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Також обвинувачений ОСОБА_4 може протиправно перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема, негативно впливати на хід судового розгляду, перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради із урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході судового розгляду, з метою уникнення покарання, виїжджати за межі державного кордону України, не з`являтися до суду, оскільки є жителем значно віддаленої територіально області, тим самим перешкоджати дотриманню вимог ст. 28 КПК України

При обранні запобіжного заходу, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, просить врахувати: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи, зокрема ОСОБА_4 вчинив злочин під час виконання ним своїх обов`язків, як водія транспортного засобу; тяжкі наслідки що настали.

Враховуючи те, що більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані з обмеженням волі, не зможуть гарантувати виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, просить обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 строком на два місяці та покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки передбачені ч. 5 ст. 191 КПК України, а саме:

-утримуватись від спілкування зі свідками, також з будь-якими іншими особами, щодо обставин кримінального провадження, крім своїх захисників, прокурорів, слідчого судді (суду);

-прибувати до прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатися із м. Кременчука Полтавської обл. без дозволу прокурора або суду крім випадків надання медичної допомоги та з метою захисту у випадку повітряної тривоги;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

В підготовчому судовому засіданні прокурор підтримала своє клопотання та просила задовольнити, з підстав наведених у клопотанні.

03 лютого 2025 року на електронну пошту суду від захисника обвинуваченого-адвокат ОСОБА_5 подала заперечення на клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Захисник вказує, що наведені прокурором ризики є надуманими. Починаючи з 27 грудня 2024 року і по даний час у обвинуваченого була можливість втечі, однак він не скористався цим і самостійно дістався до м.Кременчук, здав на зберігання закордонні паспорти та беззаперечно виконував ухвалу суду. 22 січня 2025 року самостійно прибув до слідчого на відкриття матеріалів згідно ст.290 КПК та повернувся в м.Кременчук.

Обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце проживання, де проживає разом з дружиною. По місцю проживання характеризується позитивно, що свідчить про його місці соціальні зв`язки. Крім того, обвинувачений має ряд захворювань: цукровий діабет другого типу, кардіоскрелоз, атеросклероз, гіпертонічну хворобу, ризик 3, високий кардіоскулярний ризик, що обумовлює належного лікування. Щиро розкаюється у скоєному, тісно співпрацював з органом досудового розслідування на встановлення істини у даному кримінальному провадженні.

Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 не може бути безумовною підставою для обрання запобіжного заходу, оскільки позбавлення волі не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

При обранні запобіжного заходу просить взяти до уваги вік та стан здоров`я обвинуваченого, а також його належну процесуальну поведінку, наявність на утриманні дружини, яка потребує постійного стороннього догляду.

Посилаючись на норми КПК України, практику ЄСПЛ просить клопотання прокурора задовольнити частково та обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту з 21:00 до 07:00 за адресою проживання: АДРЕСА_1 та покласти на обвинуваченого обов`язки передбачені ч. 5 ст. 191 КПК України, а саме:

-утримуватись від спілкування з особами, визначеними слідчим та прокурором у кримінальному провадженні;

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатися із м.Кременчука Полтавської області без дозволу слідчого,прокурора або суду, крім випадків надання необхідної медичної допомоги;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Під час розгляду клопотання захисник обвинуваченого свої заперечення підтримала та просила клопотання прокурора задовольнити частково, обравши до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту та покласти обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, що зазначені у запереченнях.

Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він проживає з дружиною та донькою. Дружина хворіє, потребує догляду. Донька працює, не має можливості постійно здійснювати догляд за матір`ю. Підтримує позицію захисника щодо обрання відносно нього нічного домашнього арешту.

Заслухавши сторони кримінального провадження, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За приписами ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини справи.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого і його поведінки.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Разом з тим, сама по собі тяжкість кримінальних правопорушень не може бути підставою для тримання особи під вартою, що слідує із усталеної практики Європейського суду з прав людини. Оцінка ризику переховування від органів досудового розслідування та суду має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику, або вказати, що втеча маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватись в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бакчиєв проти Молдови).

Щодо висновку прокурора про наявність ризику переховування від суду встановлено, що підчас досудового розслідування обвинувачений належним чином виконував покладені на нього процесуальні обов`язки, що підтверджується рапортами дільничного офіцера поліції ОСОБА_8 та відомістю про здійснення контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом.

Також на думку суду є необґрунтованим ризик можливого впливу на свідків у кримінальному провадженні, оскільки прокурором у клопотанні не наведено достатніх та обґрунтованих доказів про необхідність ОСОБА_4 чинити на них будь який вплив чи схиляти до дачі неправдивих показань.

Під час розгляду клопотання встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 має постійне місце проживання, проживає з дружиною та дочкою, за місцем роботи характеризується позитивно, відомості, які б характеризували його з негативної сторони відсутні, має ряд захворювань: ішемічна хвороба серці, стенокардія напруги ФК11, атеросклеротичний кардіоскрелоз, атеросклероз аорти, високий кардіоскулярний ризик, цукровий діабет другого типу.

Поряд з цим, прокурором не наведено переконливих доказів у підтвердження того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

За таких обставин суд вважає, що процесуальна поведінка обвинуваченого ОСОБА_4 може бути дотримана із застосуванням менш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до ст.181 КПК України, домашній арешт полягає у забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Суд вважає, що забезпечити належну поведінку обвинуваченого можливо шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, а в разі недотримання ним умов такого запобіжного заходу, прокурор не позбавлений права звернутися до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обгрунтування клопотання.

Зважаючи на обставини, встановлені у судовому засіданні, даних про особу обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявності постійного місця проживання, обставин досудового розслідування, та беручи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, що передбачені ст. 177 КПК України, суд дійшов висновку про можливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби з покладенням декількох обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст.177,178,181,194,196,315,372,395 КПК України,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити частково.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк два місяці, у період з 22 години до 06 години наступної доби, до 04 квітня 2025 року, з покладенням на обвинуваченого обов`язків:

- прибувати до суду за викликом на визначені дату та час;

-не відлучатися з місця постійного проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу суду, крім випадків надання медичної допомоги та у випадку повітряної тривоги;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.

Ухвала діє до 04 квітня 2025 року.

Копію ухвали направити начальнику Кременчуцького РУП Головного управління Національної поліції в Полтавській області - для організації виконання.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено о 14.30 год. 06.02.2025.

Суддя ОСОБА_1