Провадження № 1-кс/461/7849/24
УХВАЛА

24.12.2024 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старий Вишнівець, Збаразького району, Тернопільської області, громадянина України, українця, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000533 від 22.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді Галицького районного суду м. Львова із вказаним клопотанням, яке мотивує тим, що ОСОБА_4 , будучи заступником директора ТзОВ «АГРО-ЗАГОТЗБУТ» та відповідальною особою за екологічний та санітарний стан на підприємстві в цілому, здійснюючи контроль за додержанням на підприємстві чинного екологічного законодавства, інструкцій, стандартів і нормативів з охорони довкілля, сприяння зниженню шкідливого впливу виробничих факторів на життя і здоров`я працівників, здійснюючи контроль за додержанням технологічних режимів природоохоронних об`єктів, аналізом їх роботи, контролем за додержанням екологічних стандартів і нормативів, за станом довкілля в районі розташування підприємства, допустив забруднення земель, що створило небезпеку для довкілля за наступних обставин.

В невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 09.08.2024, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння створив загрозу довкіллю, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, внаслідок порушення спеціальних правил обробки, переробки та утилізації продуктів тваринного походження, допустив неодноразове розміщення працівниками ТзОВ «АГРО-ЗАГОТЗБУТ», продуктів тваринного походження на земельній ділянці котра розташована та належить Підкамінській територіальній громаді Золочівського району Львівської області, що за адресою Львівська область, Золочівський район, с. Літовище, вул. Гай Ревегів, 7, їх захоронення без спеціального обладнання та скидання залишків відходів від виробництва на суміжні ділянки, а саме на земельні ділянки з кадастровими номерами :05:007:0002 (площа забруднення якої становить 0,0132 га.), :05:007:0003 (площа забруднення 0,1329 га.), :05:007:0004 (площа забруднення 0,0433 га.), що призвело до забруднення значної площі земель внаслідок перевищення граничнодопустимих концентрацій забруднюючих речовин, що створило небезпеку для довкілля.

Відповідно до висновку судової інженерно-екологічної експертизи встановлено, що за результатами інструментально-лабораторного контролю Державної екологічної інспекції у Львівській області мало місце перевищення граничнодопустимих концентрацій забруднюючих речовин (амоній, фосфор, нітрати, хлориди), що спричинило забруднення земель дотичних до адреси: Львівська область, Золочівський район, с. Літовище, вул. Гай Ревегів, 7, тим самим створило небезпеку для довкілля та загальний розмір шкоди, завданої внаслідок вказаних порушень, становить 30 971,47 грн.

19 грудня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків як підозрюваного, слідчий просить застосувати щодо останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про слухання клопотання без застосування аудіо та відео фіксації. Клопотання підтримав та просив задовольнити повністю.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про слухання клопотання без його участі. Проти задоволення клопотання не заперечував.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, з урахуванням позиції підозрюваного, слідчий суддя вважає таке підставним, з огляду на наступне.

Слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000533 від 22.05.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.

19 грудня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.

Згідно з ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри і вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті.

Особисте зобов`язання полягає у покладені на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання є найбільш м`яким із існуючих запобіжних заходів.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

За такого, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Отже, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність останнього до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування відносно нього запобіжного заходу.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема:

- рапортом про вчинення кримінального правопорушення від 22.05.2024;

- протоколом огляду місця події від 09.08.2024;

- листом щодо залучення спеціалістів у кримінальному провадженні №02-3085 від 06.09.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 27.08.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 17.08.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 27.08.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 27.08.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 27.08.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 13.11.2024;

- висновком експерта за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи №3769-Е від 15.10.2024;

- повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 від 19.12.2024;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 19.12.2024;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку.

Вказані обставини у їх сукупності дають підстави дійти до висновку, що ОСОБА_4 може бути причетний до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Разом з тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявності в діях підозрюваного. вини у вчиненні злочину. Так, на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акта, а не під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Крім того, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведене існування ризиків, а саме:

-ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Даний ризик підтверджується тим, що у разі доведення винуватості ОСОБА_4 йому може бути призначено покарання у виді штрафу від однієї до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років. Будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує, підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, у тому числі за межами території України.

-ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Даний ризик підтверджується тим, що підозрюваний підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом погодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Обираючи запобіжний захід у відношенні підозрюваного, суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні правопорушень, дані про особу підозрюваного.

З урахуванням викладеного та обставин справи, суд вважає за необхідне обрати запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання, що буде достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 176, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого,- задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього строком на 60 діб, тобто до 22 лютого 2025 року включно, наступних обов`язків:

- прибувати до слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 або іншого слідчого, у провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, прокурора, який визначений постановою про визначення групи прокурорів та суду за першим викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1