Справа № 513/701/18
Номер провадження 1-кп/495/214/2020
УХВАЛА

про продовження запобіжного заходу

12 лютого 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області колегіально у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

провівши у залі суду м. Білгород-Дністровський відкрите судове засідання в режимі відео конференції по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 0000167 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ст. 125 ч. 2, ст. 115 ч. 2 п.9, ст. 185 ч. 2 КК України, ОСОБА_6 , обвинуваченої у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 125 ч. 1, ст. 185 ч. 1, ст. 185 ч. 2 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7

обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6

захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

У провадження Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні у відношенні ОСОБА_5 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ст. 125 ч. 2, ст. 115 ч. 2 п.9, ст. 185 ч. 2 КК України, ОСОБА_6 , обвинуваченої у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 125 ч. 1, ст. 185 ч. 1, ст. 185 ч. 2 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 просив продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а строк тримання під вартою відносно обвинуваченого спливає 15.02.2020 року. Він обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років, або довічним позбавленням волі, у зв`язку з чим може переховуватись від суду. Також заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченої ОСОБА_6 , оскільки вона обвинувачується у вчиненні середньої тяжкості кримінального правопорушення. за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, раніше переховувалась від суду.

ОбвинуваченийОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 підтримала позицію свого підзахисного, звернула увагу на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, просила суд змінити її підзахисному міру запобіжного заходу на більш м`який.

Обвинувачена ОСОБА_6 просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора та змінити їй запобіжний захід на домашній арешт.

Захисник ОСОБА_8 підтримав позицію своєї підзахисної та також просив суд змінити його підзахисній запобіжний захід на домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного обвинуваченого постійного місця роботи чи навчання, репутацію підозрюваного, обвинуваченого, майновий стан, наявність судимостей, дотримання умов застосованих запобіжних заходів, наявність повідомлення особи про підозру у вчинені іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди у завдані якої обвинувачується особа.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

На підставі викладеного та враховуючи наявність обвинувачення у ОСОБА_5 , тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, а саме те, що досудове розслідування інкримінує обвинувачення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років або довічним позбавленням волі, враховуючи його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, а також те, що на даний час по кримінальному провадженню не допитані обвинувачений, потерпіла, свідки, колегія суддів дійшла висновку про те, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює запобігання ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Крім тогобудь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Також, враховуючи наявність обвинувачення у ОСОБА_6 , тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій у разі визнання її винуватою, а саме те, що досудове розслідування інкримінує обвинувачення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, враховуючи її вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність у обвинуваченої постійного місця проживання, а також те, що на даний час по кримінальному провадженню не допитані обвинувачені, потерпіла, свідки, те, що обвинувачена переховувалась від суду, змінила місце проживання без повідомлення про це суд, чим порушила раніше обраний у відношенні неї запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, у зв`язку з чим була оголошена у розшук, колегія суддів дійшла висновку про те, що обвинувачена знов може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює запобігання ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Крім тогобудь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 369-372, 392-395 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Задовольнити клопотання прокурора Білгород-Дністровської міської прокуратури Одеської області ОСОБА_7 щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Державній установі «Ізмаїльській слідчій ізолятор» строком на 60 днів, який діє включно по 11.04.2020 року.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у Державній установі «Ізмаїльській слідчій ізолятор», строком на 60 днів, який діє до 11.04.2020 року включно

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3