ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 розглянув у спрощеному порядку кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000072 від 08.01.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровська, громадянина України, який має середню освіту, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та такого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 11.04.2024 року вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190 КК України, ст.71 КК України, остаточно призначено покарання у вигляді 1 (одного) року та шести місяців обмеження волі.

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України

ВСТАНОВИВ:

фактичні обставини кримінального правопорушення які суд визнав встановленими :

07.12.2024, приблизно о 13 год. 00 хв., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував за адресою: м. Дніпро, вул. Янтарна, буд. 45М, біля магазину АТБ зі своїм раніше знайомим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Перебуваючи у вищевказаному місці та у зазначений час, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раптово виник конфлікт, під час якого у ОСОБА_2 раптово виник протиправний намір, спрямований на умисне спричинення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень.

Так, ОСОБА_2 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи раптово виниклий кримінально-протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання можливих суспільно-небезпечних наслідків, стоячи навпроти ОСОБА_3 на відстані витягнутої руки, завдав два послідовні удари кулаком правої руки в область лівого ока та лівої брови потерпілому, та один удар лівої руки в область правого ока, чим спричинив ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді двох синців - на повіках правого ока, в лівій брівній ділянці та поверхневої забійної рани - біля зовнішнього краю правої брови.

За своїм характером нанесені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6.

Умисні дії ОСОБА_2 , які виразились в спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, кваліфіковано за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Ухвалою суду від 26.12.2024 обвинувальний акт у кримінальному провадженні призначений до розгляду у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

В направленому обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що, враховуючи те, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також, до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого, яку він підписав в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю № 1185 від 11.11.2003 року, відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст..125 КК України, згоден зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, згоден з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні та без його участі. У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

До обвинувального акту додано письмову заяву потерпілого, відповідно до якої він, згоден зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, згоден з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні та без його участі.

Згідно з матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_2 не оспорює пред`явлене йому обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування.

Як встановлено судом, зазначені в обвинувальному акті обставини встановлені органом досудового розслідування на підставі:

протоколу допиту потерпілого ОСОБА_3 від 11.12.2024 року, в якому зазначено, що 07.12.2024, приблизно о 13 год. 00 хв. він перебував за адресою: м. Дніпро, вул. Янтарна, буд. 45М, біля магазину АТБ зі своїм раніше знайомим ОСОБА_2 .

Між ними виник конфлікт, під час якого ОСОБА_2 завдав йому два послідовні удари кулаком правої руки в область лівого ока та лівої брови та один удар лівої руки в область правого ока, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді двох синців - на повіках правого ока, в лівій брівній ділянці та поверхневої забійної рани - біля зовнішнього краю правої брови;

Протоколу слідчого експерименту від 11.12.2024 року з потерпілим ОСОБА_3 , де зазначено, що ОСОБА_3 на статисті відтворив механізм нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_2 ;

протоколу перегляду відеозапису від 15.12.2024 року на якому зафіксовано нанесення ОСОБА_2 ударів потерпілому;

висновками судово-медичної експертизи від 12.12.2024 року, в якій зазначено, що у ОСОБА_3 виявлено легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминущі наслідки. Локалізація та характер виявлених тілесних ушкоджень відповідає механізму їх утворення, на який вказав потерпілий під час проведення слідчого експерименту.

Суд, перевірив матеріали кримінального провадження, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваній було роз`яснено та дотримано.

Суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, додані до нього матеріали кримінального провадження та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин, оцінив кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку і вважає винуватість ОСОБА_2 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення.

ОСОБА_2 повинен нести кримінальну відповідальність за спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження.

Дії ОСОБА_2 суд кваліфікує як кримінальний проступок передбачений ч.1 ст.125 КК України.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Також, суд ураховує встановлені органом досудового розслідування обставини та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин та особу обвинуваченого.

Так, обвинувачений на утриманні нікого не має, офіційно не працює, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання , судом не встановлено.

Суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді громадських робіт, із застосуванням ст. 71 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, слугуватиме не тільки справедливою карою за вчинене кримінальне правопорушення, але й буде запобігати вчиненню обвинуваченим нових злочинів, внесе корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізує негативні настанови та змусить додержуватись положень закону про кримінальну відповідальність, позбавить можливості вчиняти нові злочини і буде необхідним для попередження нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді 200 годин громадських робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.04.2024 року за ч.2 ст.190, ст..71 КК України, шляхом перерахування призначеного покарання, відповідно до ст. 72 КК України, з розрахунку - одному дню обмеження волі відповідає чотири години громадських робіт,- остаточно визначити покарання у вигляді одного року та семи місяців обмеження волі.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Процесуальні витрати справі відсутні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції,

ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_5