Справа № 462/7635/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/245/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 25 лютого 2025 року щодо

ОСОБА_7 (далі ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9

представника потерпілого адвоката ОСОБА_10

ВСТАНОВИЛА:

Оскарженою ухвалою клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим задоволено. Звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням із потерпілим. Кримінальне провадження № 0000726 від 22.07.2024 року щодо ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрито.

Судові витрати у сумі 13 252 (тринадцять тисяч двісті п`ятдесят дві) грн. 40 коп. за проведення експертиз: № СЕ-19/114-24/17077-ІТ від 20.08.2024 року, № СЕ-19/114-24/17064-ІТ від 19.08.2024 року, № СЕ-19/114-24/19584-ІТ від 29.08.2024 року віднесено на користь держави.

Вирішено питання речових доказів та арештованого майна.

Згідно ухвали суду, ОСОБА_7 , 21.07.2024 року близько 22 год. 50 хв., керуючи автомобілем марки «Seat» моделі «Toledo», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним, по вул. Любінській у напрямку до вул. Окружної, неподалік перехрестя вул. Любінська - Зоряна у м. Львові, всупереч ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», згідно якої учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху грубо порушив вимоги чинних правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року зі змінами та доповненнями, а саме: Р 1 п. 1.5; Р 2 п. 2.3 б), д); п. 18.1 чинних правил дорожнього руху.

Вказані порушення виявились у тому, що ОСОБА_7 проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не відреагував на пішохода ОСОБА_11 хоча мав об`єктивну можливість виявити те, що пішохід вийшов справа на ліво по нерегульованому пішохідному переході відносно руху керованого ОСОБА_7 автомобіля, не зменшив швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу для того, щоб надати перевагу пішоходу в русі, в свою чергу продовжив рух та вчинив наїзд на потерпілого ОСОБА_11 .

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_7 . Правил безпеки дорожнього руху потерпілий ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження: закритий багатофрагментарний перелом крила тіла лівої клубової кістки з переходом на вертлюгову западину зі зміщенням кісткових фрагментів, уламковий перелом верхньої гілки лобкової кістки зі зміщенням кісткових фрагментів, лінійний перелом сідничної кістки зі зміщенням кісткових фрагментів, закритий багатофрагментарний перелом лівої плечової кістки зі зміщенням кісткових фрагментів, закритий перелом дистального матаепіфізу правої променевої кістки зі зміщенням кісткових фрагментів та відривом шиловидного відростка правої ліктьової кістки, перелом верхньої стінки орбіти, гематома надбрівної та зовнішньо-орбітальної ділянки зліва, забійна рана бровної ділянки зліва, які, відносяться до середнього ступеня тяжкості по ознаці довготривалого розладу здоров`я.

ОСОБА_7 , обвинувачується у порушенні Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому, середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні заявив усне клопотання, яке у тому числі подав письмово 21.11.2024 року (вх. № 26153) про звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України та закриття відносно нього кримінального провадження, на підставі ст. 46 КК України (а.с. 27-28).

Клопотання обґрунтоване тим, що 22.09.2024 року потерпілим ОСОБА_11 було складено письмову розписку, яка підтверджує, що останній отримав кошти від обвинуваченого ОСОБА_7 у сумі 230 000 грн. 00 коп., в якості відшкодування шкоди, що була завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилася 21.07.2024 року приблизно о 22 год. 50 хв. у м. Львові по вул. Любінській у напрямку до вул. Окружної, неподалік перехрестя вул. Любінська-Зоряна (а.с. 29). У письмовій розписці зазначено, що потерпілий жодних претензій щодо завданої шкоди до ОСОБА_7 не має. Таким чином, підтверджується повне примирення обвинуваченого із потерпілим.

На вказану ухвалу прокурор у кримінальному проваджені подав апеляційну скаргу, у якій просив ухвалу Залізчничного районного суду м. Львова від 25.02.2025 щодо ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою ОСОБА_7 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Кримінальне провадження, внесене 22.07.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000726 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, - закрити.

Процесуальні витрати у справі, а саме витрати за проведення експертиз: № СЕ- 19/114-24/17077-ITвід 20.08.2024року, № СЕ-19/114-24/17064-ІТвід 19.08.2024року, № СЕ-19/114-24/19584-ІТ від 29.08.2024 року у сумі 13 252 (тринадцять тисяч двісті п`ятдесят дві) грн. 40 коп. стягнути з ОСОБА_7 на користь держави.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що стягнення процесуальних витрат з обвинуваченого можливе за наявності таких підстав: визнання особи винною у вчиненні злочину (обвинувальний вирок суду), факт понесення процесуальних витрат (документально підтверджені витрати), залучення спеціаліста/експерта саме стороною захисту.

Проте, у висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 17.06.2020 (справа № 598/1781/17), зазначено, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Тобто Великою Палатою Верховного Суду вказано на необхідність вирішення питання щодо процесуальних витрат у різних за процесуальною формою судових рішеннях, однак не визначено які саме витрати необхідно стягувати з особи, кримінальне провадження відносно якої закрито у зв`язку зі звільненням її від кримінальної відповідальності, а які відносити на рахунок держави.

Залізничний районний суд м. Львова у резолютивній частині ухвали зазначив, що судові витрати у сумі 13 252 (тринадцять тисяч двісті п`ятдесят дві) гри. 40 коп. за проведення експертиз: № СЕ-19/114-24/17077-ІТ від 20.08.2024року, № СЕ-19/114-24/17064-ІТвід 19.08.2024року, № СЕ-19/114-24/19584-ІТвід 29.08.2024 року віднести на користь держави.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності та закриття справи відповідно до ст. 46 КК України можливе тільки в разі примирення з потерпілим, відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди, тобто особа визнає себе винною та в учасників не виникає сумнівів щодо її винуватості у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь головуючого, виступ прокурора ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_9 представника потерпілого ОСОБА_10 , які не заперечили проти апеляційних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_7 дотримано не у повному обсязі.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_7 подав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим на підставі ст. 46 КК України.

Установивши, що обвинувачений примирився з потерпілим та відшкодував завдані збитки, суд задовольнив подане клопотання, звільнив ОСОБА_7 на підставі ст. 46 КК від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 цього Кодексу та закрив кримінальне провадження.

Окрім того, Залізничний районний суд м. Львова у резолютивній частині ухвали зазначив, що судові витрати у сумі 13 252 (тринадцять тисяч двісті п`ятдесят дві) гри. 40 коп. за проведення експертиз: № СЕ-19/114-24/17077-ІТ від 20.08.2024року, № СЕ-19/114-24/17064-ІТвід 19.08.2024року, № СЕ-19/114-24/19584-ІТвід 29.08.2024 року віднести на користь держави.

Так, процесуальні витрати - це передбачені кримінальним процесуальним законом затрати, які виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, понесені органами досудового розслідування, прокуратури і суду та іншими учасниками кримінального провадження. Умовно їх можна поділити на: витрати, які учасник кримінального провадження несе самостійно та витрати, які здійснюються за рахунок Державного бюджету України.

Компенсація процесуальних витрат особам, які залучаються у кримінальне провадження, перш за все є важливою гарантією повноти встановлення обставин справи, забезпечує реалізацію принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів, захищає права осіб, що здійснюють у кримінальному судочинстві покладені на них процесуальні обов`язки.

В основі механізму відшкодування процесуальних витрат лежать правовідносини між суб`єктами, що в різних процесуальних статусах залучаються у провадження та несуть у зв`язку з цим витрати, і посадовими особами та органами, які зобов`язані компенсувати зазначені витрати за рахунок публічних або приватних коштів.

Приписами ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються із 1) витрат на правову допомогу; 2) витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; 3) витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; 4) витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 122 КПК України, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом

З аналізу положень кримінального процесуального закону, які регулюють питання розподілу та стягнення процесуальних витрат, слідує, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати, а на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. При цьому суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою (ч. 1 ст. 124, ч. 1 ст. 126, п. 13 ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 374 КПК України).

Виходячи з викладеного, стягнення процесуальних витрат з обвинуваченого можливе за наявності таких підстав: визнання особи винною у вчиненні злочину (обвинувальний вирок суду), факт понесення процесуальних витрат (документально підтверджені витрати), залучення спеціаліста/експерта саме стороною захисту.

Проте, у висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 17.06.2020 (справа № 598/1781/17), зазначено, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Тобто Великою Палатою Верховного Суду вказано на необхідність вирішення питання щодо процесуальних витрат у різних за процесуальною формою судових рішеннях, однак не визначено, які саме витрати необхідно стягувати з особи, кримінальне провадження відносно якої закрито у зв`язку зі звільненням її від кримінальної відповідальності, а які відносити на рахунок держави.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 слід задоволити частково. Ухвалу Залізчничного районного суду м. Львова від 25.02.2025 щодо ОСОБА_7 змінити, процесуальні витрати у справі, а саме витрати за проведення експертиз: № СЕ- 19/114-24/17077-ITвід 20.08.2024року, № СЕ-19/114-24/17064-ІТвід 19.08.2024року, № СЕ-19/114-24/19584-ІТ від 29.08.2024 року у сумі 13 252 (тринадцять тисяч двісті п`ятдесят дві) грн. 40 коп. стягнути з ОСОБА_7 на користь держави.

У решті ухвалу суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задоволити частково.

Ухвалу Залізчничного районного суду м. Львова від 25.02.2025 щодо ОСОБА_7 змінити.

Процесуальні витрати у справі, а саме витрати за проведення експертиз: № СЕ- 19/114-24/17077-ITвід 20.08.2024року, № СЕ-19/114-24/17064-ІТвід 19.08.2024року, № СЕ-19/114-24/19584-ІТ від 29.08.2024 року у сумі 13 252 (тринадцять тисяч двісті п`ятдесят дві) грн. 40 коп. стягнути з ОСОБА_7 на користь держави.

У решті ухвалу суду залишити без змін.

Касаційна скарга на рішення суду може бути подана до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4