Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/8084/23
Провадження № 1-кп/490/387/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2025 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Добра Криниця Баштанського району Миколаївської області, є українцем, громадянином України, здобув середню освіту, не є одруженим, неповнолітніх дітей не має, наразі відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, раніше засуджувався:

-18 грудня 2009 року Ленінським районним судом міста Миколаєва за частиною 2 статті 150, частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України до позбавлення волі строком на 03 роки; судом ухвалювалось про його звільнення від відбування покарання на підставі статті 75 Кримінального Кодексу України з випробуванням, з встановленням іспитового строку тривалістю в 01 рік;

-22 грудня 2010 року Ленінським районним судом міста Миколаєва за частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 289 Кримінального Кодексу України за сукупністю цих злочинів та злочинів, за які був засудженим попереднім вироком - до позбавлення волі строком на 05 років; судом ухвалювалось про його звільнення від відбування покарання на підставі статті 75 Кримінального Кодексу України з випробуванням, з встановленням іспитового строку тривалістю в 02 роки;

-10 листопада 2011 року Ленінським районним судом міста Миколаєва за частиною 2 статті 296 Кримінального Кодексу України за сукупністю цього та попередніх вироків остаточно /в редакції ухвали Миколаївського апеляційного суду від 31 січня 2012 року/ - до позбавлення волі строком на 03 роки 01 місяць; був звільненим 10 червня 2013 року по відбуттю строку покарання

-06 листопада 2014 року Ленінським районним судом міста Миколаєва за частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 187 Кримінального Кодексу України до позбавлення волі строком на 09 років з конфіскацією майна; був звільненим 03 лютого 2023 року по відбуттю строку покарання

а також

-24 квітня 2024 року Ленінським районним судом міста Миколаєва за частиною 4 статті 185 Кримінального Кодексу України до позбавлення волі строком на 05 років.

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Відповідно до статті 1 Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року (затвердженого Законом України № 2102- ІХ від 24 лютого 2022 року) /із змінами, внесеними Указами: від 14 березня 2022 року № 133/2022 (затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ); від 18 квітня 2022 року № 259/2022 (затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), від 17 травня 2022 року № 341/2022 (затвердженим Законом України від 23 травня 2022 року № 2263-ІХ), від 12 серпня 2022 року № 573/2022 (затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ), від 07 листопада 2022 року № 757/2022 (затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738 - ІХ), від 06 лютого 2023 року № 58/2023 (затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року № 2915-ІХ), від 01 травня 2023 року (затвердженим Законом України від 02 травня 2023 року № 3057-ІХ), від 26 липня 2023 року № 451/2023 (затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-ІХ), від 06 листопада 2023 року № 734/2023 (затвердженим Законом України від 07 листопада 2023 року № 3429-IX), від 05 лютого 2024 року № 49/2024 (затвердженим Законом України від 06 лютого 2024 року № 3564-ІХ), від 06 травня 2024 року № 271/2024 (затвердженим Законом України від 08 травня 2024 року № 3684-ІХ), від 23 липня 2024 року № 469/2024 (затвердженим Законом України від 23 липня 2024 року № 3891-ІХ), від 28 жовтня 2024 року (затвердженим Законом України від 29 жовтня 2024 року № 4024-ІХ)/ з 24 лютого 2022 року й до теперішнього часу в Україні безперервно діє військовий стан..

У цей період ОСОБА_4 , будучи засудженим за вчинення злочинів, передбачених частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 187 Кримінального Кодексу України та маючи не зняті та не погашені судимості за їх вчинення, вчинив новий злочин проти власності за таких обставин

11 липня 2023 року в період часу з 14:09 години до 14:27 години він, перебуваючи у приміщенні Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг», розташованого у будинку 113 по проспекту Героїв України у місті Миколаєві, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно вилучив зі столу розташованого на другому поверсі приміщення конференц-зали належний ТОВ «Техноторг» проектор марки «Epson» моделі ЕВ-1795F (V11H796040) s/n X3TK9100620 вартістю 40.254 грн..

Після цього з місця вчинення злочину ОСОБА_4 , утримуючи викрадене при собі, зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши ТОВ «Техноторг» матеріальну шкоду у загальному розмірі 40.254 грн.

Статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Дії обвинуваченого слід кваліфікувати за частиною 4 статті 185 Кримінального Кодексу України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Позиції сторін.

1. Прокурор під час судового розгляду кримінального провадження вважав вину ОСОБА_4 у вчиненні злочину за встановлених судом обставин доведеною, його дії - кваліфікованими вірно.

З огляду на таке, просив призначити обвинуваченому покарання за вчинення злочину, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження в межах санкції частини 4 статті 185 Кримінального Кодексу України та призначити йому остаточне покарання за сукупністю цього злочину та злочинів, за які той є засудженим вироком від 24 квітня 2024 року шляхом часткового складання призначених покарань.

2. Обвинувачений свою вину у вчиненні злочину за вказаних вище обставин визнав повністю та зазначив, що у содіяному кається.

3. Потерпілий у судове засідання свого представника не надіслав, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, до суду надіслав заяву, у якій просив про розгляд справи за відсутності потерпілого.

Враховуючи, що в цьому випадку за відсутності потерпілого можливо з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, суд на підставі статті 325 Кримінального Процесуального Кодексу України розглянув справу за відсутності потерпілого.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

А......З залучених до матеріалів кримінального провадження довідки ІЦ № 17-03082023/48001 та копії вироку Ленінського районного суду міста Миколаєва від 06 листопада 2014 року вбачається, що ОСОБА_4 раніше засуджувався:

-18 грудня 2009 року Ленінським районним судом міста Миколаєва зокрема, за частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України;

-22 грудня 2010 року Ленінським районним судом міста Миколаєва зокрема, за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України;

-06 листопада 2014 року Ленінським районним судом міста Миколаєва за частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 187 Кримінального Кодексу України

вказані судимості не є ані знятими, ані погашеними у встановленому законом порядку.

Б……Обставини злочину, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, є доведеними таким.

І......Про обставини заволодіння ОСОБА_4 проектором ТОВ «Техноторг» свідчить таке.

1. Обвинувачений під час судового розгляду кримінального провадження підтвердив, що 11 липня 2023 рок вдень зайшов у приміщення ТОВ «Техноторг», де побачив проектор у чохлі, забрав його та здав до ломбарду.

Свої дії пояснив тим, що нещодавно звільнився з місць позбавлення волі, не мав роботи або інших належних джерел доходу, з огляду на що почав вчиняти крадіжки.

2. Враховуючи, що показання обвинуваченого повністю узгоджуються з пред`явленим обвинуваченням, суд, з урахуванням думки учасників судового провадження про можливість такого та керуючись частиною 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин вилучення ОСОБА_4 проектору, оскільки ці обставини ніким не оспорюються.

Отже, обставини вилучення чужого майна ОСОБА_4 суд вважає встановленими.

ІІ......З залученого до матеріалів кримінального провадження висновку експерта № СЕ-19/115-23/10215-ТВ від 25 липня 2023 року вбачається, що вартість викраденого проектору становить 40.254 грн. 00 коп.

Таку вартість викраденого майна сторони кримінального провадження та потерпіла не оспорюють.

Отже, вартість вилученого ОСОБА_4 майна суд вважає встановленими.

Отже, вину ОСОБА_4 за встановлених судом обставин суд вважає доведеною.

Обставини, які пом`якшують покарання

ОСОБА_6 …Як обставину, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд, керуючись частиною 2 статті 66 Кримінального Кодексу України, враховує активне сприяння ним у судовому розгляду кримінального провадження, адже він, не зважаючи на очевидні технічні складнощі у забезпеченні його участі у судовому засіданні у режимі відео конференції, вжив усіх залежних від нього заходів із тим, щоб взяти участь у кримінальному провадженні, під час якого свою вину визнав.

ІІ……Окрім того, сам факт визнання обвинуваченим своєї вини суд, керуючись частиною 2 статті 66 Кримінального Кодексу України, також враховує, як обставину, що пом`якшує його покарання.

ІІІ……Сторони пропонують визнати за обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, також його щире каяття.

Стосовно цих посилань сторін від відзначає таке.

1. Верховний Суд у своїй послідовній практиці сформулював правову позицію, відповідно до якої

щире каяття "передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження"

/див, окрім іншого, постанову від 15 листопада 2021 року у справі № 199/6365/19/

2. В цьому ж випадку обвинувачений після вчинення крадіжок, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, вчинив ще чотири крадіжки під час дії воєнного стану, за вчинення яких є засудженим вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 24 квітня 2024 року.

Таке свідчить, що поведінку, змістом якої є протиправне вилучення чужого майна, ОСОБА_4 не засуджує, що з "щирим каяттям" не сумісне.

3. До того ж, після вчинення крадіжки жодних дій щодо відшкодування завданої його діями шкоди обвинувачений не вживав.

4. Відзначає суд й те, що обвинувачений, визнаючи свою провину у вчиненні злочину, жалю із приводу вчиненого не висловлює, свої дії не засуджує, але намагається відшукати їм виправдання.

Отже, щире каяття в діях ОСОБА_4 є відсутнім, його ставлення до скоєного повністю охоплюється визнанням ним своєї вини.

ІV……Відомості про наявність інших обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, матеріали кримінального провадження не містять; сторони про наявність таких обставин не посилаються.

Обставини, які обтяжують покарання

ОСОБА_6 …З залучених до матеріалів кримінального провадження довідки ІЦ № 17-03082023/48001 та копії вироку Ленінського районного суду міста Миколаєва від 06 листопада 2014 року вбачається, що ОСОБА_4 раніше засуджувався також:

-18 грудня 2009 року Ленінським районним судом міста Миколаєва зокрема, за частиною 2 статті 150 Кримінального Кодексу України;

-22 грудня 2010 року Ленінським районним судом міста Миколаєва зокрема, за частиною 2 статті 289 Кримінального Кодексу України;

-10 листопада 2011 року Ленінським районним судом міста Миколаєва за частиною 2 статті 296 Кримінального Кодексу України

За такого злочин, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, як вчинений умисно, відповідно до приписів статті 34 Кримінального Кодексу України, має ознаку рецидиву.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 67 Кримінального Кодексу України ця обставина може враховуватись при призначенні покарання, як така, що обтяжує покарання.

Вирішуючи питання про наявність підстав для врахування цієї обставини, як такої, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд відзначає таке.

1. Злочин, передбачений частиною 2 статті 289 Кримінального Кодексу України, є максимально подібним до злочину, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження.

1.1. Так, різниця між складами цих злочинів фактично полягає в лише в об`єкті злочинного посягання (відповідно до статті 289 Кримінального Кодексу України таким предметом є транспортний засіб, а відповідно до статті 185 цього Кодексу інше майно).

1.2. Більше того, відповідно до примітки до статті 289 Кримінального Кодексу України при вчиненні такого злочину ознаку повторності утворює також попереднє вчинення злочину, передбаченого статтею 185 цього Кодексу.

Наведене доводить, що почергове вчинення злочинів, передбачених статтями 185 та 289 Кримінального Кодексу України слід визнавати обставиною, що підвищує суспільну небезпеку як особи винного, так й вчиненого ним злочину.

2. Що ж стосується інших умисних злочинів, судимості ОСОБА_4 за вчинення яких наразі не є знятими або погашеними, то факт їх вчинення, сукупно з іншими відомостями про судимості обвинуваченого, в обставинах цього кримінального провадження вказує про те, що вчинення злочинів є результатом свідомо обраного тим способу життя.

Наведене доводить підвищену суспільну небезпеку особи ОСОБА_4 .

Отже, в обставинах цього кримінального провадження рецидив злочину має враховуватись, як обставина, що обтяжує покарання обвинуваченого.

ІІ……Відомості про наявність інших обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, матеріали кримінального провадження не містять; сторони про наявність таких обставин не посилаються.

Мотиви призначення покарання

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно ОСОБА_4 , суд, керуючись приписами статті 65 Кримінального Кодексу України, виходе з санкції частини 4 статті 185 Кримінального Кодексу України, враховує ступень тяжкості вчиненого ним злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також особу винного.

При цьому суд враховує таке.

І……Стосовно ступеню тяжкості вчиненого ним злочину суд відзначає таке.

1.Відповідно до статті 12 Кримінального Кодексу України вчинений ним злочин наразі відноситься до категорії тяжких.

2. При цьому суд відзначає такі обставини

2.1. Запроваджуючи Законом № 2117-IX від 03 березня 2022 року підвищену кримінальну відповідальність за злочини проти власності, законодавець виходив з того, що: "військові дії агресора [що зумовили необхідність запровадження військового стану] в багатьох випадках спрямовані на мирне населення, об`єкти цивільної інфраструктури, що породжує страх за своє життя та здоров`я, змушує людей полишати свої домівки та майно. Нерідко такі обставини використовуються зловмисниками з метою фактично безперешкодного заволодіння цим майном шляхом проникнення до квартир, житлових будинків, офісів чи закладів торгівлі під час запровадження військового стану"1

В той же час, вчинений ОСОБА_4 злочин вочевидь не є пов`язаним із використанням зловмисником таких обставин.

2.2. Враховує суд й те, що, запроваджуючи Законом № 2117-IX від 03 березня 2022 року підвищену кримінальну відповідальність за крадіжки в період військового стану, законодавець виходив з того, що у цей період громадян зокрема - в матеріальному плані стають особливо вразливими.

Та з огляду на таке суд констатує, що вчинений обвинуваченим злочини майна громадян не стосується взагалі.

Ці обставини у їх сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину порівняно з іншими злочинами цієї категорії, що вчинюються під час військового стану, майже до рівня звичайної крадіжки, вчиненої повторно.

ІІ……Вивченням відомостей про особу ОСОБА_7 встановлено таке.

1. Як доведено вище, вчинення ним злочинів є проявом свідомо обраного ним способу життя.

При цьому суд відзначає, що такий висновок узгоджується:

-з поясненнями обвинуваченого під час судового розгляду, адже ці пояснення зводяться до того, що після звільнення з місць позбавлення волі шляхом забезпечення свого існування той обрав вчинення злочинів;

-з його підтвердженої вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 24 квітня 2024 року поведінки після вчинення злочину, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, яка зводиться до систематичного вчинення ним крадіжок.

2. Суд також враховує, що на обліках в лікарів психіатра та нарколога ОСОБА_7 не перебуває, за місцем проживання негативної характеристики не має.

Призначення покарання за вчинення злочину, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження.

1. Санкція частини 4 статті 185 Кримінального Кодексу України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від 05 до 08 років.

Принагідно суд відзначає, що за вчинення повторної крадіжки законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 05 років.

2. Стосовно обставин, що підлягають врахуванню при призначенні покарання обвинуваченому, суд відзначає:

-з одного боку те, що, як доведено вище, суспільна небезпека вчиненого обвинуваченим злочину є істотно зниженою;

-з іншого ж те, що, як доведено вище, суспільна небезпека його особи є підвищеною.

3. Враховує суд також те, що, як доведено вище, в обставинах цього кримінального провадження є наявними дві обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченого.

З огляду на таке суд вважає, що за вчинення злочину, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, слід призначити покарання, що є наближеним до мінімальної передбаченої законом міри у вигляді позбавлення волі строком на 05 років 06 місяців.

Призначення остаточного покарання.

І……Після вчинення злочину, за який обвинувачений засуджується цим вироком, він був засуджений вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 24 квітня 2024 року за вчинення 01 та 07 серпня 2023 року, а також 11 та 15 січня 2024 року ще чотирьох крадіжок, тобто - злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального Кодексу України - до позбавлення волі строком на 05 років.

ІІ……Відповідно до частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України за такого йому слід призначити остаточне покарання із застосуванням принципів поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного або часткового складання призначених покарань.

При вирішенні питання про те, який з цих принципів необхідно застосувати при призначення покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до приписів пункту 21 Постанови № 7 Пленуму від 24 жовтня 2003 року Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" /надалі - Постанови/ враховує данні про його особу, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.

В зв`язку із цим суд враховує наступне.

1. Перш за все, суд відзначає, що за кожен з злочинів, що входять до складу сукупності, обвинуваченому призначене покарання, що є необхідним та достатнім для його виправлення.

2. Далі суд відзначає, що злочин, який є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, та злочин, за вчинення якого обвинувачений є засудженим вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 24 квітня 2024 року, поза розумним сумнівом є проявами одного й того ж явища обраного ОСОБА_4 способу життя.

Таке дає підстави для твердження про те, що найбільше з призначених йому покарань є таким, що купіює усі прояви такого явища.

Таке доводить, що в цьому випадку до ОСОБА_4 має бути застосований принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим.

IІІ......Прокурор просив про застосування під час призначення обвинуваченому остаточного покарання принципу часткового складання призначених покарань.

Але з таким підходом в цьому випадку погодитись неможливо.

1. Так, відповідно до частини 2 статті 50 Кримінального Кодексу України покарання має на меті, зокрема, виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами

Відповідно до цього, Пленум Верховного Суду України у згаданій вище Постанові зазначив, що покарання має бути: "необхідним і достатнім для виправлення

засудженого та попередження нових злочинів"

Конституційний Суд України ж у своєму рішенні № 15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року, окрім іншого, зазначив, що справедливе застосування норм права означає, зокрема, те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

2. З огляду на наведені приписи законодавства та настанови судової практики суд, повертаючись до обставин цього кримінального провадження, відзначає, що запропонований прокурором принцип не враховує обставини вчинення злочинів, що входять до складу сукупності, а саме - те, що вони є проявом одного явище - обраного обвинуваченим способу життя.

3. За такого в цьому випадку запропонований прокурором принцип за своєю суттю передбачає призначення частково подвійного покарання за один й той же прояв злочинної поведінки, що неминуче тягне за собою призначення у покарання у розмірі, що є більшим за необхідний для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Отже, за сукупністю злочинів ОСОБА_4 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 05 років 06 місяців.

Порядок застосування покарання.

1. Строк відбуття основного покарання обвинуваченому слід рахувати з моменту набрання чинності цим вироком.

2. При цьому відповідно до частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України у строк відбуття покарання обвинуваченим слід зарахувати часткове відбуте покарання за попереднім вироком період з 23 лютого 2024 року до моменту набрання чинності цим вироком - з розрахунку 01 день відбутого покарання за 01 день позбавлення волі.

Вирішення питання про розподіл судових витрат

Матеріали справи свідчать, що під час досудового розслідування цього кримінального провадження на залучення експертів Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного Центру МВС України було витрачено 1.132 грн. 68 коп.

Відповідно до частини 2 статті 124 Кримінального Процесуального Кодексу України ці кошти слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Відомості про речові докази на момент ухвалення цього вироку в розпорядженні суду відсутні.

Запобіжний захід під час здійснення цього кримінального провадження не обирався.

Цивільний позов в межах цього кримінального провадження не заявлялся.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального Кодексу України, та призначити йому покарання за вчинення цього злочину у вигляді позбавлення волі строком на 05 років 06 місяців.

На підставі частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України за сукупністю цього злочину та злочину, за вчинення якого обвинувачений був засудженим вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 24 квітня 2024 року шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 05 /п`ять/ років 06 /шість/ місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту набрання чинності цим вироком.

На підставі частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбуття покарання часткове відбуте покарання за попереднім вироком - період з 23 лютого 2024 року до момент набрання чинності цим вироком - з розрахунку 01 день відбутого покарання за 01 день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 у прибуток держави 1.132 грн. 68 коп. /одну тисячу сто тридцять дві гривні шістдесят вісім копійок/ витрат на проведення експертизи.

Вирок може бути оскарженим до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів, а засудженим - у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

СУДДЯ = ОСОБА_9

23.01.2025

1 - пояснювальна записка до проекту закону № 2117-ІХ /https://itd.rada.gov.ua/billInfo/Bills/pubFile/1243626/