Справа № 691/1231/23
Номер провадження 1-в/699/13/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання

12.03.2025 м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області подання Звенигородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Петрушки Корсунь-Шевченківського (нині Звенигородського) району Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, працюючого водієм у ФОП ОСОБА_4 ,

про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання,

УСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшло подання Звенигородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 від покарання у виді виправних робіт.

Подання аргументовано тим, що вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 23.05.2024 ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст.309 КК України до покарання у виді одного року виправних робіт, із відрахуванням 10 відсотків у дохід держави із суми заробітку засудженого.

З 28.04.2022 по теперішній час ОСОБА_5 працює водієм у ФОП ОСОБА_4 . З 01.08.2024 з його заробітної плати проводяться відрахування коштів. За місцем роботи ОСОБА_5 зарекомендував себе позитивно: привітний, відповідальний і дисциплінований працівник, вміє організувати робочий процес і проконтролювати якість виконаної роботи відповідно до поставлених завдань. Завдання керівництва виконує якісно і в установлений строк. У непередбачуваних ситуаціях може самостійно прийняти правильне рішення. Має такі важливі для працівника риси як пунктуальність і можливість одночасно тримати під контролем велику кількість справ і завдань. У колективі з усіма підтримує рівні, дружні відносини і користується повагою і авторитетом у керівництва.

За час відбування покарання засуджений порядок та умови відбування покарання не порушував.

На цей час ОСОБА_5 відбув більше 1/2 частини покарання, тому ураховуючи його належну поведінку і сумлінне ставлення до праці, орган пробації звернувся до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання.

Учасники справи належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду подання.

Представник органу пробації подання підтримав.

Засуджений ОСОБА_5 також висловив свою позицію про підтримання подання.

Прокурор ОСОБА_6 зазначила, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи суд встановив таке.

Вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 23.05.2024 ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст.309 КК України до покарання у виді одного року виправних робіт, із відрахуванням 10 відсотків у дохід держави із суми заробітку засудженого.

Указаний вирок набрав законної сили 23.05.2024.

23.07.2024 засудженого взято на облік Звенигородським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області. 26.07.2024 ОСОБА_5 було роз`яснено зміст покладених на нього судом обов`язків, відібрано підписку, анкету та письмові пояснення.

З 28.04.2022 ОСОБА_5 працює водієм у ФОП ОСОБА_4 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ), де з 01.08.2024 проводилися відрахування із заробітку засудженого у розмірі 10 %.

У судовому засіданні під час дослідження матеріалів справи встановлено, що засуджений ОСОБА_5 не допускав порушень обов`язків, покладених на нього судом.

За період роботи на підприємстві ОСОБА_5 характеризується виключно позитивно: привітний, відповідальний і дисциплінований працівник, вміє організувати робочий процес і проконтролювати якість виконаної роботи відповідно до поставлених завдань. Завдання керівництва виконує якісно і в установлений строк. У непередбачуваних ситуаціях може самостійно прийняти правильне рішення. Має такі важливі для працівника риси як пунктуальність і можливість одночасно тримати під контролем велику кількість справ і завдань. У колективі з усіма підтримує рівні, дружні відносини і користується повагою і авторитетом у керівництва.

За місцем проживання та роботи ОСОБА_5 характеризується позитивно, бере активну участь у громадському житті села.

Відповідно до наявної інформації за час відбування покарання у виді виправних робіт не виявлено фактів вчинення ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень.

За цей же час засуджений не притягався до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

Положеннями ч.ч. 1-3 ст. 46 КВК України установлено, що власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган щодо засуджених до покарання у виді виправних робіт може застосовувати заходи заохочення і стягнення, передбачені законодавством про працю.

Уповноважений орган з питань пробації за зразкову поведінку і сумлінне ставлення до праці щодо засуджених може застосовувати такі заходи заохочення:

- подання до суду матеріалів про умовно-дострокове звільнення засудженого від покарання;

- зарахування часу щорічної відпустки у строк відбування покарання.

Подання про умовно-дострокове звільнення засудженого від покарання надсилає до суду уповноважений орган з питань пробації з урахуванням характеристики засудженого, підготовленої власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом за місцем роботи засудженого.

Водночас, законодавець не надає чітких визначень таких понять як «сумлінна поведінка» та «сумлінне ставлення до праці».

Проте за змістом Науково-практичного коментаря до Кримінального кодексу України за загальною редакцією ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 2018 року «сумлінна поведінка» означає зразкове дотримання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку; додержанні дисципліни; виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації пенітенціарної установи; наявності заохочень і відсутності стягнень; участі у самодіяльних організаціях засуджених; товариському ставленні до інших засуджених.

Крім того, сумлінна поведінка передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, застосованих у порядку, визначеному законодавством, а і те, що він подає позитивний приклад для поведінки інших засуджених.

Під «сумлінним ставленням до праці» слід розуміти добропорядне, відповідальне та чесне ставлення до покладених на особу трудових обов`язків; працьовитість, додержання правил трудового розпорядку, вимог трудового законодавства, правил охорони праці та техніки безпеки; бережливе використання певного обладнання, інструментів, матеріалів тощо.

При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого. Відомості про це повинні отримуватися з матеріалів, що характеризують поведінку засудженого, не лише за період, що безпосередньо передує поданню його до умовно-дострокового звільнення, а за весь час відбування ним покарання або, принаймні, за значний період цього терміну.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішити питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Пунктом першим частини другої статті 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 7-1, 13-1, 13-4, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 539 КПК України у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор.

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

За наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку. Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, умовно-дострокового звільнення від відбування покарання для проходження військової служби або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким зупиняє її виконання.

Під час судового розгляду даного подання встановлено, що засуджений ОСОБА_5 перебуває на обліку в Звенигородському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області з 23.07.2024 щодо виконання покарання у виді 1 (одного) року виправних робіт з відрахуванням 10 % заробітку щомісячно в дохід держави.

ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України, що класифікується за тяжкістю як кримінальний проступок.

Станом на день розгляду подання він відбув більше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальне правопорушення. Фактично відбуття покарання, зокрема відрахування коштів, розпочато з 01.08.2024, тому на день розгляду справи не відбутим залишилося покарання строком 4 (чотири) місяці 20 днів виправних робіт.

Як вбачається з матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_5 працює на посаді водія, за час відбування покарання нових кримінальних правопорушень не вчиняв, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, стягнень до нього не застосовувалося, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, тобто засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Ураховуючи всі обставини справи та беручи до уваги наведене, суд вважає, що до ОСОБА_5 може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Таким чином, під час судового розгляду даного подання встановлені підстави, передбачені ст. 81 КК України для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 на не відбутий строк виправних робіт. Перешкод для такого умовно-дострокового звільнення судом не встановлено.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 46 КВК України, ст.ст. 369, 372, 395, 532, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання Звенигородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області задовольнити.

ОСОБА_5 , засудженого вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 23.05.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді одного року виправних робіт з відрахуванням 10 % заробітку щомісячно в дохід держави на підставі п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-достроково звільнити від відбування заміненого основного покарання у виді виправних робіт з не відбутим строком виправних робіт 4 (чотири) місяці 20 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області.

Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання зупиняє її виконання.

Повна ухвала складена 12.03.2025.

СуддяОСОБА_1