Справа № 642/161/25
Провадження № 1-кс/642/101/25
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

17 січня 2025 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000054 від 13.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

16.01.2025 на адресу суду поштою надійшло клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна, в якому просить накласти арешт на майно, яке було вилучено 14.01.2025 року під час проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Зброярська, 1, у свідка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: - мобільний телефон марки «REDMI», моделі «13», IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , з сім картою з номерами - НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , в корпусі чорного кольору, який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження та/або користування, оскільки вказаний предмет матиме суттєве значення у кримінальному провадженні як речовий доказ та для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна. Місцем зберігання арештованого майна, визначити після проведення відповідних судових експертиз камеру схову речових доказів ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. вул. Зброярська, 1.

Як вбачається з наданого клопотання та додатків до нього, що СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000054 від 13.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до ВП № 2 ХРУП № 3 надійшло повідомлення про те що, 13.01.2025 року, близько 19 год. 47 хв., за адресою м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд. № 4 два авто (TESLA чорного кольору на червоних номерах та авто Volkswagen b4 чорного кольору) перегородили дорогу автомобілю працівників РТЦК та СП, саме Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_6 , в якому знаходились два працівники РТЦК: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які везли на відправку двох військовозобов`язаних, а саме громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з авто вишли чоловіки та жінка з собакою на руках в одного чоловіка був предмет схожий на пістолет які розбили скло в авто працівників РТЦК та забрали вищевказаних громадян, при цьому поклали працівників РТЦК на землю. (ІПНП 950)

Так, 14.01.2025 року, час фактичного затримання 00 год. 15 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 було затримано в порядку ст.208, 615 КПК України за підозрою у вчиненні ним кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

14.01.2024 року в період часу з 02 год. 48 хв. по 03 год. 10 хв., за адресою: м.Харків, вулиця Зброярська, буд.№ 1, було проведено огляд місця події за участю свідка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході огляду останній видав мобільний телефон марки «REDMI», моделі «13», IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , з сім картою з номерами - НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , в корпусі чорного кольору, який було поміщено до паперового конверту з пояснювальним написом «Національна поліція України ГУНП в Харківській області Слідче Управління».

Вищевказаний мобільний телефон, вилучений в ході огляду місця події належить свідку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Накладення арешту на мобільний телефон марки «REDMI», моделі «13», IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , з сім картою з номерами - НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , в корпусі чорного кольору, який було поміщено до паперового конверту з пояснювальним написом «Національна поліція України ГУНП в Харківській області Слідче Управління», необхідно тому, що вказаний мобільний телефон може містити відомості, які можуть бути використані для доказу фактів чи обставин, які встановлюються у кримінальному провадженні, та на ньому можуть міститись зображення, листування, які стосуються кримінального провадження та можуть бути використані як докази. Крім того є необхідність у дослідження вказаного мобільного телефону співробітниками УОТЗ ГУНП в Харківській області, в рамках проведення негласної слідчої розшукової дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем.

Вилучений мобільний телефон постановою слідчого, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.2 ст.64-2 КПК України прокурор звертається до суду з клопотанням про арешт майна третьої особи.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

З огляду на викладене, на даний час виникла необхідність накласти арешт на мобільний телефон марки «REDMI», моделі «13», IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , з сім картою з номерами - НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , в корпусі чорного кольору, який було поміщено до паперового конверту з пояснювальним написом «Національна поліція України ГУНП в Харківській області Слідче Управління», оскільки вказаний предмет матиме суттєве значення у кримінальному провадженні як речовий доказ та для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

На підставі викладеного, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування тимчасово вилученого майна, виникає необхідність накласти на нього арешт, шляхом встановлення заборони користування, розпорядження та відчуження вказаним майном.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення збереження речових доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно у кримінальному провадженні.

Прокурор у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд клопотання у його відсутності, клопотання підтримує у повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлений належним чином, тому суд вважає можливим розглянути клопотання у його відсутності на підставі ч.1 ст.172 КПК України.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до ч.2 ст.64-2 КПК України прокурор звертається до суду з клопотанням про арешт майна третьої особи.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч.10 ст. 170 КПК України).

Із матеріалів клопотання прокурора вбачається наявність правових підстав для накладання арешту на тимчасово вилучене майно.

Вказані обставини є достатніми підставами, передбаченими ст. 167 ч. 2 п. 1 КПК України, для арешту тимчасово вилученого майна.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 267, 170, 172-173 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000054 від 13.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України- задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 14.01.2025 року під час проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Зброярська, 1, у свідка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: - мобільний телефон марки «REDMI», моделі «13», IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , з сім картою з номерами - НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , в корпусі чорного кольору, який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження та/або користування, оскільки вказаний предмет матиме суттєве значення у кримінальному провадженні як речовий доказ та для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна.

Місцем зберігання арештованого майна відповідно до порядку, визначеного Постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технології переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», визначити після проведення відповідних судових експертиз камеру схову речових доказів ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. вул. Зброярська, 1.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали суду доручити прокурору Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1