ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року Кривий Ріг

31.03.2025р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.02.2025р., якою підозрюваній у кримінальному провадженні № 0000356 від 01.05.2024р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 303 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту

за участю прокурора (в режимі ВКЗ) ОСОБА_6

захисника (в режимі ВКЗ) ОСОБА_8

підозрюваної ОСОБА_7

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді залишено без задоволення клопотання прокурора про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та застосованого щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Із ухвалою слідчого судді не погодилися прокурор у кримінальному провадженні, оскаржив її в апеляційному порядку та в апеляційній скарзі:

- вважає, що оскаржувана ухвалу слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, підлягає скасуванню із постановленням нової ухвали;

- зазначає, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину передбаченому ч. 3 ст. 303 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до десяти років, кримінальне правопорушення вчиняла у складі організованої групи та забезпечувала реалізацію її злочинного умислу;

- наголошує, що з боку підозрюваної існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме переховування від органу досудового розслідування та суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення;

- вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не здатен запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної;

- прохає оскаржувану ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваної запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді доповідача, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, позицію захисника та підозрюваної, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги прокурора без задоволення за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що слідчим суддею залишено без задоволення клопотання слідчого, погоджене з прокурором про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 303 КК України ОСОБА_7 , та у рамках кримінального провадження № 0000356 від 01.05.2024р. застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці із покладенням на неї певних обов`язків.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя послався на те, що відповідно до матеріалів клопотання зазначено, що 26.02.2025р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 303 КК України, на підставі зібраних під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності.

Слідчим суддею було встановлено, що вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 303 КК карається позбавленням волі строком від п`яти до десяти років та відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, у зв`язку з чим, до підозрюваної, відповідно до ст. 183 КПК України, може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Слідчим суддею після дослідження обґрунтованості оголошеної ОСОБА_7 підозри у сукупності із аналізом практики ЄСПЛ, викладеної у численних рішеннях, вимог ст. 5 ЄКПЛ, та вимог ст.ст. 177, 178, 194 КПК України дійшов висновку про можливу причетність підозрюваної ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 303 КК України, що в свою чергу виправдовує застосування заходів забезпечення кримінального провадження для забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобіганням ризиків, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому слідчий суддя вважав, що враховуючи ймовірність можливого покарання, яке може загрожувати підозрюваній у виді позбавлення волі строком від п`яти до десяти років, існує ризик її переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання. Також на переконання слідчого судді, підтвердженим є ризик впливу на свідків та перешкоджання іншим чином кримінальному провадженню, а також підтвердженим є ризик продовження вчинення кримінального правопорушення.

Крім того відповідно до вимог ст.178 КПК України слідчим суддею було досліджено відомості про особу підозрюваної, а саме її молодий вік, стан здоров`я, наявність у підозрюваної ОСОБА_7 постійного місця мешкання, той факт, що вона є раніше не судимою, підозрюється у вчиненні одного кримінального правопорушення.

З урахуванням наведеного вище, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором не було доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної, а також не буде запобігати настанню ризику або ризиків, зазначених у клопотанні, та дійшов висновку, що відсутні вагомі підстави для застосування щодо підозрюваної виняткового виду запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та забезпечення кримінального провадження та запобігання ризиків з боку підозрюваної можливе при застосуванні до неї запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Суд апеляційної інстанції дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши висновки слідчого судді про застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту погоджується з таким рішенням слідчого судді з урахуванням наступного.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.ч. 6, 8 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Враховуючи наведене вище суд апеляційної інстанції вважає, що висновки слідчого судді, викладені в оскаржуваній ухвалі, відповідають вимогам діючого КПК України, а застосований щодо підозрюваної запобіжний захід не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства.

При цьому суд апеляційної інстанції наголошує, що порушення умов домашнього арешту має наслідком можливість застосування більш суворої міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Доводи клопотання прокурора щодо необхідності застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою обґрунтовані потенційними ризиками, які є підтвердженими, та на переконання суду апеляційної інстанції запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту здатен забезпечити їх запобігання з урахуванням наслідків порушення підозрюваною такого запобіжного заходу.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що до моменту розгляду судом апеляційної інстанції апеляційної скарги прокурора відносно застосованого щодо підозрюваної запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту минуло понад 30 днів, та за цей час орган досудового розслідування не надав доказів порушення підозрюваною обраного запобіжного заходу.

Таким чином суд апеляційної інстанції вважає неспроможними доводи апеляційної скарги прокурора , що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, підлягає скасуванню із постановленням нової ухвали.

Доводи апеляційної скарги прокурора, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченому ч. 3 ст. 303 КК України, що з боку підозрюваної існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме переховування від органу досудового розслідування та суду, впливу на свідків у кримінальному провадженні, перешкоди кримінальному провадженню, та продовження вчинення кримінальне правопорушення, є слушними, та при цьому належним чином враховані слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, та не є переконливими для застосування більш суворого запобіжного заходу.

З урахуванням викладеного вище є безпідставними доводи апеляційної скарги прокурора, що інший більш м`який запобіжний захід не здатен запобігти ризикам, передбачении ст. 177 КПК України, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

За таких підстав, суд апеляційної інстанції вважає законним та обґрунтованим рішення слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваної, та не вбачає підстав для його скасування або зміні, а доводи апеляційної скарги прокурора про скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, та постановлення нової ухвали, не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст.ст. 405, 407 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.02.2025р., якою підозрюваній у кримінальному провадженні № 0000356 від 01.05.2024р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 303 КК України ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.02.2025р., якою підозрюваній у кримінальному провадженні № 0000356 від 01.05.2024р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 303 КК України ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді