Справа № 308/2024/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород кримінальне провадження №0000146 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.02.2022 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, громадянина України, українця, непрацюючого, з вищою освітою, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 - ч.3 ст.185, ч.1 ст. 360 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000146 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.02.2022 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.1 ст. 360 КК України.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.02.2022 року призначено підготовче судове засідання по даному кримінальному провадженні, а ухвалою суду від 04.05.2022 вказане кримінальне провадження призначено до судового розгляду.

Згідно обвинувального акту близько 03 години 30 хвилин 03 лютого 2022 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та суспільно-небезпечні наслідки, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок викраденого майна, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій умисел на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, діючи таємно, відкривши кришку люка кабельної каналізації зв`язку проник в середину даної споруди, призначеної для прокладення, монтажу та експлуатаційного обслуговування кабелів телекомунікацій «АТ Укртелеком» шляхом розрізання пошкодив та намагався викрасти кабель зв`язку ОКЛБГ -8/0.

Згідно довідки начальника дільниці ДТМ №116/1 м. Ужгорода Закарпатської філії АТ «Укртелеком» від 03.02.2022 року загальна вартість нанесених прямих збитків складає 1065 грн. 00 коп.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, а саме незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення.

Крім цього близько 03 години 30 хвилин 03 лютого 2022 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та суспільно-небезпечні наслідки, знаходячись за адресою: м. Ужгород, вул. Тімірязева, 17, відкрив кришку люка кабельної каналізації зв`язку, проник в середину даної споруди, призначеної для прокладення, монтажу та експлуатаційного обслуговування кабелів телекомунікацій АТ «Укртелеком» та шляхом розрізання пошкодив кабель зв`язку ОКЛБГ -8/0, що призвело до відсутності міського та міжміського телефонного зв`язку загального користування 300 абонентів, широкосмугового доступу (Інтернет) 97 абонентів та 2 VPN.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.360 КК України, а саме умисне пошкодження кабельної лінії зв`язку, що спричинило тимчасове припинення зв`язку.

20.03.2025 року захисником обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_5 в судовому засіданні подано клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння та за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 360 КК України, у зв`язку із закінченням встановлених ч.1 ст.49 КК України строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В клопотанні, серед іншого зазначає, що 09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» яким підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, а вартість майна замах на викрадення якого вчинив ОСОБА_3 03.02.2022 є меншою встановленої вказаним законом межі, тому вказані обставини є підставою для закриття кримінального провадження за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Крім того зазначено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 360 КК України, згідно обвинувального акту подія мала місце 03 лютого 2022 року, відтак на момент розгляду кримінального провадження судом минуло більше трьох років, відтак передбачений законом строк давності притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності минув. Враховуючи наведене, та згоду підзахисного на звільнення за вказаної підстави та закриття кримінального провадження, просить звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 360 КК України та закрити в цій частині кримінальне провадження відносно неї на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 подане захисником клопотання підтримав в повному обсязі. Вказав, що суть обвинувачення йому зрозуміло, просив закрити кримінальне провадження відносно нього за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Також, просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 Кримінального кодексу України за ч.1 ст. 360 КК України. Зазначив, що підстави звільнення від кримінальної відповідальності, наслідки звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження йому роз`яснені та зрозумілі. Не заперечує проти закриття кримінального провадження щодо нього за вказаних підстав, розуміє що таке закриття з нереабілітуючих підстав.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого підтримав подане клопотання з підстав викладених у ньому та попросив задовольнити.

Прокурор не заперечив щодо задоволення поданого захисником клопотання, вказав, що враховуючи згоду обвинуваченого на закриття наявні підстави для закриття кримінального провадження за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_3 на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння та за ч.1 ст. 360 КК України, у зв`язку із закінченням встановлених ч.1 ст.49 КК України строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Просив вирішити питання щодо речових доказів.

Потерпілий АЦ «Укртелеком» в судове засідання 20.03.2025 не забезпечив повноважного представника, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. При цьому, в матеріалах справи наявна заява представника АТ «Укртелеком» - ОСОБА_6 , в якій просить розгляд справи проводити без представника АТ «Укртелеком», повністю підтримують позицію прокурора. За наведеного, враховуючи положення ст.325 КПК України, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечили щодо проведення судового засідання, суд вважає за можливе провести дане судове засідання щодо розгляду поданого захисником клопотання без участі потерпілого.

Суд, розглянувши клопотання захисника, заслухавши думку учасників провадження, роз`яснивши обвинуваченому наслідки закриття провадження за вказаних обставин, приходить до наступного висновку.

Щодо закриття провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст. 248 КПК України.

Частина 1 ст.2 КК України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів про декриміналізацію крадіжок».

Так, згідно з ч.1 ст.51 КУпАП в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч.2 ст.51 КУпАП в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 5 Розділу ХХ Податкового Кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17,00 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV ПКУ передбачено, що така пільга становить 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня звітного податкового року. Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, що станом на 2022 рік становить - 2481,00 грн.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21 зазначено, що із часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Законом N 3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 неоподаткованих мінімумів. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП.

У той же час Суд наголошує, що визначення суми, яка дорівнює 2 неоподаткованим мінімумам, здійснюється виходячи з розміру неоподаткованого мінімуму, що діяв на час вчинення відповідного діяння. Зміни, внесені Законом України № 3886-IX, мають зворотну дію в часі.

Як слідує з обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України, а саме незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) 03.02.2022, на суму 1065 грн. 00 коп. Враховуючи наведене розмір викраденого є меншим двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановлених законом на 1 січня звітного податкового року (у якому вчинено кримінальне правопорушення), тому вказані дії обвинуваченого не тягнуть за собою кримінальну відповідальність і можуть бути лише підставою для адміністративної відповідальності.

Згідно ч.2 ст.4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

У відповідності до п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Згідно абзацу 4 частини 7 ст.284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст.479-2 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно ч. 3 ст. 479-2 КПК, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи імперативність вимог ч.3 ст.479-2 КПК України та позицію обвинуваченого ОСОБА_3 , який надав згоду на закриття кримінального провадження щодо нього з підстав, передбачених п.4-1 ч.1ст.284 КПК України, кримінальне провадження щодо останнього за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Щодо звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст. 49 КК України.

З обвинувального акту слідує, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.360 КК України.

Санкція частини першої статті 360 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до ста двадцяти годин, або обмеженням волі на строк від одного до трьох років, або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Згідно ч. 2 ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 360 КК України відноситься до кримінального проступку.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Застосування норм статті 49 КК України для суду є обов`язковим. Це означає, що зазначені положення кримінального закону про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності носять імперативний характер та у разі надання згоди обвинуваченого є безумовною підставою для закриття кримінального провадження, навіть якщо проти такого звільнення будуть заперечувати інші учасники судового розгляду.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

За частиною третьою статті 285 КПК, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до частини четвертої статті 286 КПК, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно частини третьої статті 288 КПК, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Як роз`яснено в п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 р. № 12 особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Відповідно до пред`явленого обвинувачення, днем вчинення інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 360 КК України вказано 03.02.2025, тобто на час розгляду клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження минуло більше трьох років.

На час розгляду клопотання судом не встановлено та сторонами провадження не надано інформації про ухилення обвинуваченого від досудового слідства або суду, вчинення ним нових злочинів середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Крім цього, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє підстави та наслідки закриття провадження у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності за закінченням строку давності, безумовної можливості продовження судового розгляду провадження з його вирішенням по суті, і остання не заперечував проти закриття провадження з відповідних підстав.

Приймаючи до уваги, що інкриміноване ОСОБА_3 діяння за ч.1 ст. 360 КК України відносяться до категорії проступку за класифікацією ст. 12 КК України, враховуючи, що відповідно до п.2 ч.1 ст. 49 КК України строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за скоєння вказаного кримінального правопорушення становить три роки, відтак закінчилися строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності. Обвинуваченому роз`яснено, що його звільнення від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 360 КК України, на підставі положень ст. 49 КК України є звільненням від кримінальної відповідальності за нереабілітуючою підставою, та останній погодився на таке звільненні, а тому обвинувачений ОСОБА_3 підлягає звільненню за ч.1 ст. 360 КК України від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження в цій частині підлягає закриттю.

Крім того, суд бере до уваги, що згідно з вимогами ст. 49 КК України та ч. 4 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є не правом, а обов`язком суду, у разі, коли обвинувачений проти цього не заперечує.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 44, п.3 ч.1 ст.49 КК України, ст. 128, ч.4 ст.174, п.1 ч.2 ст.284, ст.285 , ст.314, ст. 369-372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності, - задовольнити.

Кримінальне провадження №0000146 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.02.2022 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ч.1 ст. 49 КК України

Кримінальне провадження №0000146 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.02.2022 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 360 КК України, - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Самсунг», який отримано на зберігання ОСОБА_3 згідно заяви від 03.02.2022, - вважати повернутим за належністю;

- металевий предмет зовні схожий на пильник, який упаковано в спец пакет «Експертна Служба 3983349», пара рукавичок чорного кольору, які упаковано в спец пакет НПУ №ЕХРТ0208971, - знищити.

Копію ухвали та обвинувального акту направити начальнику Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП, у зв`язку із закриттям кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1