Справа № 333/7521/24
Провадження № 1-кс/333/311/25
УХВАЛА

28 січня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя в режимі відеоконференції скаргу представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Мелітополі щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

ВСТАНОВИВ:

30.08.2024 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Мелітополі щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно відповіді керівника першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Мелітополі ОСОБА_4 від 13.09.2024 року заява командира військової частини НОМЕР_1 від 12.08.2024 року надійшла до управління 20.08.2024 року та розглядалася уповноваженими особами другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) у зв`язку з тим, що подія мала місце на території Херсонської області. За результатами розгляду зазначене повідомлення було долучено до матеріалів кримінального провадження №0001014, відомості про яке були внесені до ЄРДР 14.05.2024 року за ч.4 ст.410 КК України, про що було письмово проінформовано військову частину НОМЕР_1 .

Таким чином, слідчим суддею під час вирішення питання про відкриття провадження по вказаній скарзі було встановлено, що фактично повідомлення командира військової частини НОМЕР_1 від 12.08.20204 року про скоєння кримінального правопорушення на території населеного пункту Мала Олександрівка, Херсонської області розглянула уповноважена особа другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР, розташоване у м. Мелітополі і повідомлення долучене до кримінального провадження, що перебуває у провадженні вказаного відділу (з дислокацією у м. Херсоні), тому скарга останнього не підлягає розгляду в Комунарському районному суді м. Запоріжжя.

За таких обставин, 30.09.2024 року слідчий суддя постановив ухвалу про повернення скарги ОСОБА_3 заявнику.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду від 20.11.2024 року ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30.09.2024 року було скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції.

Підставою для скасування вказаного рішення слідчого судді став факт звернення із повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення представником військової частини саме до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, а не до другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Мелітополі.

Матеріали скарги ОСОБА_3 із Запорізького апеляційного суду до Комунарського районного суду м. Запоріжжя повернулися 14.01.2025 року.

У своїй скарзі ОСОБА_3 посилається на те, що керівництвом військової частини НОМЕР_1 було проведено службове розслідування з метою уточнення причин та умов втрати майна служби РАО та автомобільної служби вказаної військової частини командиром зенітної кулеметної роти ОСОБА_5 . За результатами службового розслідування встановлено, що 13.05.2024 року, приблизно о 21 год. 30 хв., ОСОБА_5 на військовому транспортному засобі «Ford Ranger», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить військовій частині НОМЕР_1 , самовільно покинув дислокацію вогневої групи. Під час руху поблизу н.п. Мала Олександрівка Херсонської області ОСОБА_5 при розвороті автомобіля загруз на узбіччі дороги.

13.05.2024 року, близько 22 год. 30 хв., на вимогу ОСОБА_5 зупинився автомобіль «Mitsubishi», з якого вийшов чоловік у цивільному одязі та вирішив допомогти останньому. Після цього, вказаний чоловік кудись поїхав та приїхав з тросом і ще з двома чоловіками у цивільній одежі. Останні приєднали трос до автомобіля «Ford Ranger» та сіли в нього, зачинивши двері, а третій невідомий чоловік сів за кермо в автомобіль «Mitsubishi».

Після того, як автомобіль «Ford Ranger» витягнули з узбіччя дороги, невідомі чоловіки на двох автомобілях поїхали у бік населеного пункту Мала Олександрівка Херсонської області, а ОСОБА_5 залишився на дорозі і не зміг перешкодити таким діям невідомих. В автомобілі «Ford Ranger» залишилася особиста зброя ОСОБА_5 пістолет ПМ та набої до нього, а також особисті документи та мобільний телефон.

За фактом вчинення злочину, передбаченого ст.410 КК України (викрадення, привласнення зброї) були внесені відомості до ЄРДР Бериславським РВП ГУНП в Херсонській області (кримінальне провадження №0001014).

Водночас, на думку ОСОБА_3 в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.413 КК України.

12.08.2024 року повідомлення про вчинення злочину ОСОБА_5 , а також засвідчені матеріали службового розслідування були направлені до ТУ ДБР, розташоване у м. Мелітополі, які були отримані уповноваженою особою 19.08.2024 року.

Водночас, станом на подачу скарги уповноважені особи вказаного правоохоронного органу не внесли відповідні відомості до ЄРДР, хоча у матеріалах, доданих до повідомлення про вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень достатньо даних.

На думку ОСОБА_3 працівники Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Мелітополі, допустили бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Враховуючи вимоги ст.303 КПК України ОСОБА_3 просить слідчого суддю зобов`язати уповноважених осіб ТУ ДБР, розташоване у м. Мелітополі внести відомості до ЄРДР за повідомленням командира військової частини НОМЕР_1 від 12.08.2024 року.

У судовому засіданні представник військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 підтримав свою скаргу, посилаючись на обставини, викладеній у ній. Додатково пояснив, що повідомлення про вчинений ОСОБА_5 злочин було надано до ТУ ДБР, розташоване у м. Мелітополі як документ із назвою «Супровідний лист», але у ньому зазначені усі обставини кримінального правопорушення та кваліфікація дій ОСОБА_5 . Зазначив, що по сталій практиці ТУ ДБР по таким документам останні вносять відомості до ЄРДР. Крім того, до «Супровідного листа» додані матеріали службової перевірки, в яких більш детально все зазначено.

Також, після того як слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя постановив ухвалу, якою повернув йому матеріали скарги, посилаючись на порушення підсудності, він з аналогічною скаргою звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області, який його скаргу прийняв до провадження, розглянув по суті і залишив її без задоволення. У подальшому вказане рішення Херсонського міського суду Херсонської області було залишено без змін ухвалою Херсонського апеляційного суду.

Представник ТУ ДБР, розташоване у м. Мелітополі, у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду скарги. До суду надійшов лист від керівника першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташоване у м. Мелітополі ОСОБА_4 , в якому останній зазначив, що здійснення розгляду за повідомленням військової частини НОМЕР_3 про вчинення кримінального правопорушення від 12.08.2024 року було доручено уповноваженій особі другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР у м. Мелітополі (в межах визначених повноважень за територіальним принципом), якою і приймалося відповідне рішення за вказаним повідомленням в межах чинного законодавства. Слідчим першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР у м. Мелітополі вказане повідомлення не розглядалося та, відповідно, рішень не приймалося.

Слідчий суддя, розглянувши скаргу ОСОБА_3 , вивчивши матеріали, додані до неї, дійшов до такого.

30.08.2024 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Мелітополі щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначено частиною 1 статті 303 КПК України. Зокрема, відповідно до пункту 1 вказаних частини та статті КПК України на стадії досудового розслідування можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

При цьому, системний аналіз змісту норми частини 1 статті 214 КПК України свідчить про те, що бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, яка є предметом оскарження в порядку статті 303 КПК України, полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарга на бездіяльність слідчого може бути подана особою протягом десяти днів з моменту вчинення бездіяльності.

Приймаючи до уваги положення ч.1 ст.214 КПК України, згідно з якою внесення відомостей до ЄРДР здійснюється не пізніше 24 годин після подання заяви, а також положення ч.5 ст.115 КПК України, відповідно до якої при обчисленні строків днями не береться до уваги той день, від якого починається строк, десятиденний строк для подання скарги на оскаржуваний ОСОБА_3 вид бездіяльності починається з дня, наступного за тим, у який закінчився перебіг 24-годинного строку для реєстрації відомостей.

ОСОБА_3 у своїй скарзі вказує, що повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення було отримано ТУ ДБР у м. Мелітополі 19.08.2024 року, відповідно перебіг строку оскарження дій органа досудового розслідування розпочався з 21.08.2024 року.

Скарга ОСОБА_3 до Комунарського районного суду м. Запоріжжя електронною поштою надійшла 30.08.2024 року, тобто у передбачений ч.1 ст.304 КПК України строк.

Таким чином, враховуючи дату подачі скарги до суду, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_3 є особою, яка має право подавати таку скаргу у порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України і він своєчасно, без порушень процесуальних строків реалізував своє таке право.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (частина 2 статті 214 КПК України).

Згідно з частиною 4 статті 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань. У Єдиному реєстрі досудових розслідувань автоматично фіксується дата внесення інформації та присвоюється номер кримінального провадження (частина 5 статті 214 КПК України).

Згідно з частиною 1 статті 2 Кримінального кодексу України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим кодексом.

Отже, кримінально-процесуальне законодавство передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, але не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень, а лише тих, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Тобто, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення такого кримінального правопорушення.

Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 (справа № 556/450/18), у якій зазначено: «...слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР...».

Відповідно до п.п.2 п.3 розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298 відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні повинні відповідати вимогам ч.5 ст.214 КПК, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Частина 5 ст.214 КПК опосередковано містить вимогу наявності у заяві, повідомленні відомостей про кримінальне правопорушення, а саме наявність ознак кримінального правопорушення. Для початку досудового розслідування достатньою є мінімально необхідна кількість таких ознак: суспільна небезпечність і протиправність (ознаки правопорушення) та об`єкт і об`єктивна сторона (ознаки складу правопорушення).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З матеріалів, долучених до скарги вбачається, що 12.08.2024 року за вих. № 1/2984/24 командир військової частини НОМЕР_1 на адресу Директора ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі направив документ із назвою «Супровідний лист» (з пояснень ОСОБА_3 це і повідомлення про скоєний злочин), в якому вказав, що військовою частиною НОМЕР_1 закінчено проведення службового розслідування за фактом втрати військового майна у населеному пункті Мала Олександрівка, Херсонської області, за результатами якого встановлено, що в діях капітана ОСОБА_5 наявні ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.413 КК України. Зазначив, що надсилає належним чином завірену копії матеріалів службового розслідування для відкриття кримінального провадження та проведення подальших слідчих дій.

Слідчий суддя враховує, що особа, яка звертається із заявою про вчинення кримінального правопорушення, може не володіти докладною інформацією про його обставини, втім, таке повідомлення має містити відомості про існування обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчиненого кримінального правопорушення. Заявник не має обов`язку доводити факт вчинення кримінального правопорушення, однак наведення фактичних обставин, які спонукають його вважати, що кримінальне правопорушення було вчинене, є ознакою обґрунтованості повідомлення та надає можливість їх перевірити.

В даному випадку командиру військової частини НОМЕР_1 , який звернувся із повідомленням про вчинення кримінального провадження було достеменно відомо про усі обставини події, так як саме він затверджував акт службового розслідування за обставинами втрати військового майна, копія якого була одним із додатків до «Супровідного листа» (повідомлення про скоєне кримінальне правопорушення).

Водночас, аналіз «Супровідного листа», свідчить, що вказаний документ не містить взагалі викладення відомостей, фактичних даних, які є мінімально достатніми для внесення до ЄРДР відомостей за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.413 КК України.

Крім того, під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 з аналогічною скаргою звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області, який своєю ухвалою від 04.11.2024 року відмовив у її задоволенні.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 26.11.2024 року ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області залишено без змін і вказаним рішенням встановлено таке.

У провадженні Другого слідчого відділу ДБР (із дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0001014 від 14.05.2024 року за заявою командира 2 зенітного кулеметного взводу 4 зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 за фактом викрадення зброї, бойових припасів, засобів пересування та іншого військового майна за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК .

В межах досудового розслідування даного кримінального провадження на запит слідчого командир військової частини НОМЕР_1 направив 20.08.2024 року для долучення до матеріалів кримінального провадження витребувані слідчим письмові матеріали, зокрема копію акту службового розслідування, копію книги видачі зброї та боєприпасів, копію технічного талону на транспортний засіб, копію довідки-розрахунку, копію відомості залишкової вартості тощо.

Тобто за фактом викрадення 13.05.2024 року військового майна військової частини НОМЕР_1 відомості вже внесені до ЄРДР 14.05.2024 року та проводиться досудове розслідування, в ході якого, мають бути встановлені всі обставини, що відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, встановлені особи, які причетні до скоєння злочину та надана їх діям остаточна правова кваліфікація.

Таким чином, встановлено, що командир військової частини НОМЕР_1 у своєму «Супровідному листі» прохав внести відомості до ЄРДР про вчинення капітаном ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 413 КК України за фактом втрати транспортного засобу та особистої зброї, хоча до ЄРДР фактично за цим фактом вже внесені відомості і на цей час здійснюється досудове розслідування 0001014).

За правилами п.п. 2 п.4 розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298 на етапі внесення даних та створення (збереження) Реєстратором електронної форми «Правопорушення» здійснюється автоматичний контроль наявності в Реєстрі вже існуючого правопорушення з дублюючими даними.

Слідчий суддя звертає увагу, що визначення попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення під час внесення до ЄРДР є виключною дискрецією слідчого/прокурора, який визначає її на підставі зазначених у заяві відомостей, фактів про вчинення кримінального правопорушення (п. 5 ч. 5ст. 214 КПК України)

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність ознак бездіяльності у діях уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого у місті Мелітополі, в частині не внесення відомостей, зазначених у «Супровідному листі» командира військової частини НОМЕР_1 від 12.08.2024 року до ЄРДР, а тому не вбачаю підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 .

Згідно з частиною 3 статтею 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Водночас, положення вказаної частини статті 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р (ІІ)/2020 у справі № 3-180/2018(1644/18). Тому, ОСОБА_3 має право оскаржити це рішення слідчого судді у порядку ст.395 КПК України.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 306, 307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Мелітополі щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 30.01.2025 року.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1