Справа № 650/1614/25
провадження №1-кс/650/427/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2025 року селище Велика Олександрівка

Слідчий суддя Великоолександрівського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 , вивчивши матеріали клопотання поданого прокурором Звенигородської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_2 про заміну запобіжного заходу стосовно ОСОБА_3 у межах кримінального провадження № 0001956 від 21.09.2024 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

Прокурор звернувся до суду із вказаним клопотанням в якому просить змінити запобіжний захід у вигляді застави на тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 діб. Відповідно до вимог ст. 183 КПК України визначити ОСОБА_3 заставу у розмірі - 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Судові засідання у справі були призначене на 24 березня 2025 року о 12.00 год. та 31 березня 2025 року о 16.00 год.

Про місце, час та дату проведення вказаних судових засідань прокурор був належним чином повідомлений, проте до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, будь-яких клопотань щодо розгляду клопотання від нього не надходило.

Вирішуючи питання про можливість розгляду клопотання прокурора суд дійшов таких висновків.

Метою застосування запобіжного заходу (частина перша статті 177 КПК України) є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з частиною другою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищевказаних ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі визначені у частині першій статті 178 КПК України.

Згідно з частиною першою статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 КПК України .

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Згідно з частиною третьою статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до частин першої та другої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до частини першої статті 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до частини першої статті 186 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Відповідно до частини першої статті 187 КПК України слідчий суддя, суд після одержання клопотання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває на свободі, призначає дату судового засідання і здійснює судовий виклик.

Відповідно до частини першої статті 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Системний аналіз вказаних вимог закону свідчить про те, що розгляд клопотання про зміну запобіжного заходу, поданого прокурором, можливий виключно за обов`язкової участі самого прокурора, оскільки саме він є ініціатором цього процесуального питання та несе обов`язок доведення перед судом наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України обставин, які обумовлюють необхідність зміни запобіжного заходу.

Так, згідно з частиною першою статті 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного (обвинуваченого) та його захисника. Ця норма є імперативною, тобто не передбачає виключень у випадках зміни вже обраного запобіжного заходу, оскільки така зміна фактично є повторним обранням нового запобіжного заходу. Відповідно до частини першої статті 200 КПК України, прокурор має право звернутися до суду з таким клопотанням, а отже, є належним суб`єктом його подання і зобов`язаний обґрунтувати відповідне процесуальне прохання.

Відсутність прокурора в судовому засіданні унеможливлює реалізацію змагальності сторін, що є основоположним принципом кримінального провадження (стаття 22 КПК України), та порушує право обвинуваченого на ефективний захист, оскільки суд не має змоги перевірити надані прокурором докази та оцінити доведеність наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, та недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Таким чином, відсутність прокурора без поважних причин у судових засіданнях, призначених для розгляду поданого ним же клопотання, та неподання ним будь-яких процесуальних документів (у тому числі клопотання про відкладення розгляду), свідчить про фактичне ухилення сторони обвинувачення від підтримання свого ж клопотання. Це, у свою чергу, унеможливлює його розгляд по суті та прийняття законного і обґрунтованого рішення.

У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу не підлягає розгляду по суті та має бути повернуте без розгляду, як таке, що залишене без підтримання належною процесуальною стороною у встановленому законом порядку.

На підставі викладеного, керуючись вказаними положеннями КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Звенигородської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_2 про заміну запобіжного заходу стосовно ОСОБА_3 у межах кримінального провадження № 0001956 від 21.09.2024 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 185 КК України залишити без розгляду.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя __________________ ОСОБА_1