Справа № 200/9646/17
Провадження № 1-кс/932/1834/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участь секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду в м. Дніпро скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Центральної окружної прокуратури міста Дніпра в порядку ст. 303 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій останній просить скасувати постанову прокурора Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 від 21.06.2024 року про відмову в задоволенні клопотання в частині допиту ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також винесення постанов про оцінку копії договору від 02.12.2010 та постанови про визнання речових доказів від 20.06.2024 року.

В обґрунтування скарги зазначає, що в провадженні СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000040.

20.06.2024 року потерпілий ОСОБА_3 звернувся до процесуального керівника у зазначеному кримінальному провадженні, а саме до прокурора Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 із відповідним клопотанням, в якому просив надати слідчому, який проводить досудове розслідування вказаного кримінального провадження вказівки на виконання слідчих (розшукових) дій та 26.06.2024 року нарочно отримав в канцелярії Центральної окружної прокуратури міста Дніпра постанову прокурора ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000040 від 28.11.2012 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України від 21.06.2024 року. Зазначає, що з даною постановою не згоден та вважає, що вона має бути скасована.

В судове засідання заявник не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через канцелярію суду надав заяву, в якій просить розглянути скаргу за його відсутності та задовольнити.

Прокурор Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляд скарги повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, неявка суб`єкта оскарження не перешкоджає розгляду провадження, з урахуванням строків розгляду таких скарг, тому слідчий суддя вважає за можливе, у даному конкретному випадку, перейти до розгляду скарги по суті у їх відсутність.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Вивчивши матеріали скарги та долучені до неї докази, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь - якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 14.12.2011 року № 19-рп/2011 по справі про оскарження бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо заяв про злочини завданнями кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть у ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний (стаття 2 КПК України). Положення КПК України регламентують діяльність органів державної влади та їх посадових осіб, яка стосується сфери публічно-правових відносин, що виникають внаслідок злочинних посягань, відповідальність за які встановлено в нормах кримінального права.

Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Так, ч. 1 ст. 303 КПК України визначено перелік рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Згідно із положеннями п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому проваджені можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

В порядку, визначеному ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Таким чином, при розгляді клопотання потерпілого слідчий, згідно чинного процесуального законодавства, зобов`язаний або задовольнити клопотання, або винести вмотивовану постанову про відмову в задоволенні такого клопотання.

Так, слідчим суддею встановлено, що 20.06.2024 року до прокурора Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 звернувся потерпілий ОСОБА_3 із клопотанням щодо надання вказівок слідчому щодо допиту ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , винесення постанови про оцінку копії договору від 02.12.2010 та постанови про визнання речових доказів.

Зазначене клопотання отримано прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 20.06.2024 року, про що мається відповідна відмітка.

Згідно постанови прокурора Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 від 21.06.2024 року про відмову в задоволенні клопотання щодо надання вказівок слідчому щодо допиту ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , винесення постанови про оцінку копії договору від 02.12.2010 та постанови про визнання речових доказів, вбачається, що прокурор розглянув клопотання заявника від 20.06.2024 року в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000040, яку особисто отримав ОСОБА_3 26.06.2024 р.

Частиною 3 ст. 110 КПК України встановлено, рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Частиною 5 ст. 110 КПК України встановлені вимоги до постанови слідчого, дізнавача, прокурора, зокрема, мотивувальна частина повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України (п.2 ч.5 ст.110 КПК України).

Статтею 303 КПК України передбачено можливість оскарження дій (бездіяльності) уповноважених осіб у здійсненні досудового розслідування (слідчого, дізнавача, прокурора).

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Пунктом 7 ч. 1ст. 303 КПК України передбачена можливість особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, оскарження на досудовому провадженні рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Дану скаргу подано належною особою, у строки, передбачені КПК України.

Статтею 220 КПК України передбачено, що «клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Згідно із ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як вбачається з матеріалів скарги, прокурором було дотримано вимоги ст. 220 КПК України, а саме розглянуто та винесено вмотивовану постанову про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 в трьох денний строк після його тримання.

Слідчий суддя погоджується з позицією та процесуальним рішенням прокурора про відмову в задоволенні клопотання щодо надання вказівок слідчому щодо допиту ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , винесення постанови про оцінку копії договору від 02.12.2010 та постанови про визнання речових доказів, оскільки в ході досудового розслідування, 31.07.2013 слідчим було допитано як свідка ОСОБА_5 та 06.05.2014 також було допитано як свідка ОСОБА_6 , а тому необхідності у повторному їх допиті з одного й того ж питання не має. Крім того, процесуальним керівником у вказаному кримінальному провадженні надано письмові вказівки слідчому, в яких прокурором встановлено обов`язкові до виконання слідчим строку щодо виконання ухвал слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська про проведення слідчих дій, а також прийняття остаточного рішення у вказаному кримінальному провадженні. Крім того; відповідно до матеріалів вказаного кримінального провадження встановлено, що слідчим в ході досудового розслідування до матеріалів кримінального провадження долучено копію договору від 02.12.2010 та винесено постанову про визнання вказаної копії речовим доказом, яка зберігається як речовий доказ, а тому повторно виносити постанову про визнання речового доказу не має необхідності. Окремо необхідно звернути увагу, що чинним законодавством не передбачено та жодним чином не вмотивовано винесення постанови про оцінку доказів, а протоколи процесуальних дій, хоча і вважаються різновидом речового доказу - документами, не потребують окремого винесення постанови про визнання речовим доказом, оскільки разом із додатками (у випадку їх наявності) вони є процесуальним джерелом доказів. Крім того, за умов належності та допустимості оформлених таким протоколом доказів, суд прийме їх до уваги, здійснює дослідження і належну оцінку при вирішенні питання про винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити за безпідставністю вимог.

Керуючись ст. 220, 303, 305, 306, 307, 309, 532, 533 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Центральної окружної прокуратури міста Дніпра в порядку ст. 303 КПК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1