ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3760/23
провадження № 1-кп/753/735/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю:

секретаря судового засіданні ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

Дарницьким районним судом м. Києва розглядається вказане кримінальне провадження.

Прокурор в судовому засіданні звернувся з клопотанням щодо оголошення розшуку обвинуваченого ОСОБА_2 та надання дозволу на затримання останнього з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивував тим, що ОСОБА_2 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні у тому числі тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено найсуворіше покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, тому останній розуміючи тяжкість ймовірного покарання може чинити спробу переховуватись від суду. Порушення процесуальних обов`язків також доводить ризик переховування від суду, адже таке переховування вже має місце. Крім того, з метою ухилення від відповідальності, ОСОБА_2 може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином Також існує ризик того, що ОСОБА_2 може вчинити інше кримінальне правопорушення, який підтверджується тим, що останній не має постійного місця роботи та стабільного джерела доходів. Крім того, зважаючи на порушення обвинуваченим порядку відбуття тримання під вартою із визначенням застави, що виявилося у його ухилення від суду, шляхом ігнорування викликів до суду, прокурор просив суд вирішити питання про звернення застави в дохід держави.

Також, прокурор просив врахувати, що ухвали про примусовий привід обвинуваченого для участі в судовому засіданні не виконані, оскільки не вдалося встановити місце його знаходження.

За наведених обставин прокурор уважав, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Заставодавець в судове засідання не з`явився, але його неявка не перешкоджає розгляду клопотань.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши наявні в розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступного висновку.

Так, в провадженні Дарницького районного суду м. Києва надійшло кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000297, за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України. В ході досудового слідства відносно обвинуваченого ОСОБА_2 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 53680 грн., після внесення якої 30 січня 2023 року ОСОБА_2 було звільнено з-під варти.

У відповідності до ч. 2 ст. 318 КПК України участь обвинуваченого в судовому розгляді кримінального провадження є обов`язковою.

В свою чергу, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Однак, суд тривалий час позбавлений можливості розглянути вказане кримінальне провадження, оскільки обвинувачений в судові засідання систематично не з`являється, про поважність причини неявки суд не повідомляє, у зв`язку з чим судом було винесено ухвали про привід, проте ухвали про привід залишились не виконаними, оскільки місцезнаходження обвинуваченого встановлено не було.

Так, ухвалами Дарницького районного суду м. Києва від 20 грудня 2023 року та 10 січня 2024 року до обвинуваченої ОСОБА_2 застосовано привід. Згідно матеріалів відпрацювання зазначених ухвал, співробітниками поліції здійснено виїзд за місцем проживання останнього, однак він був відсутній. В ході опитування мешканців було встановлено, що ОСОБА_2 раніше проживав у даному селі в прийомній родині, але після 2024 року вони його там не бачили і взагалі він там з`являвся рідко останні 2 роки.

Таким чином, прийнятими судом заходами, встановити фактичне місце перебування обвинуваченого ОСОБА_2 не представилося можливим. Суд уважає, що обвинувачений, будучи достовірно обізнаним, що відносно нього в провадженні суду на розгляді знаходиться кримінальне провадження, не повідомляючи про поважність причин своїх неявок, умисно ухиляється від явки до суду.

При цьому, приймаючи до уваги наявність підстав для розумної підозри щодо причетності обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень в сукупності з даними, що характеризують особу останнього, з огляду на ступінь тяжкості правопорушень та вид і розмір покарання, яке може загрожувати в разі визнання його винуватим, вчинення кримінальних правопорушень в період іспитового строку, вважає доведеним наявність ризику переховування ОСОБА_2 від суду.

Крім того, наявність обґрунтованого ризику вважати, що обвинувачений ОСОБА_2 може незаконно впливати на свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується тим, що на даний час судове провадження триває, свідки не допитані, що, на думку суду, свідчить про можливість незаконного впливу з боку обвинуваченого на вказаних осіб.

Також суд уважає, що ризик вчинення нових кримінальних правопорушень з боку обвинуваченого є реальним, що підтверджується тим, що останній немає постійного місця роботи та стабільного джерела доходів.

Ураховуючи викладене суд уважає, що зазначені в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обставини вказують на наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою, та підтверджують факт його переховування від суду та намагання перешкодити кримінальному провадженню.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність оголошення ОСОБА_2 у розшук, з наданням дозволу на його затримання з метою приводу до суду для вирішення питання про застосування запобіжного заходу, у зв`язку з чим судове провадження за обвинуваченням останнього підлягає зупиненню, відповідно до вимог ст. 335 КПК України.

Обговорюючи необхідність звернення застави, внесеної за обвинуваченого, суд керується наступними вимогами закону.

Відповідно до ч. 8 ст. 182 КПК України якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Відповідно до ч. 10 ст. 182 КПК України у разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року за № 15 затверджено Порядок внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу. Цим Порядком визначено механізм внесення, повернення та звернення у дохід держави коштів у разі застосування запобіжного заходу у вигляді застави, який обраний з метою забезпечення належної поведінки особи, щодо якої застосовано запобіжний захід, її явки за викликом до органу дізнання, слідчого, прокурора або суду, а також виконання інших покладених на неї обов`язків, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про необхідність звернення застави в дохід держави, оскільки обвинувачений порушив покладені на нього обов`язки прибувати до суду за його першою вимогою. Також при вирішенні питання про першочерговість звернення застави в дохід держави, суд ураховує, що на території України запроваджено військовий стан, що зумовлює потребу у фінансуванні Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 183, 191, 335, 350 КПК України, суд

у х в а л и в:

Оголосити розшук ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дати дозвіл на затримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Сумської області, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та доставку його до Дарницького районного суду м. Києва для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виконання ухвали доручити СВ Дарницького УП ГУ НП України у м. Києві.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту приводу обвинуваченого ОСОБА_2 до суду.

Судове провадження з розгляду кримінального провадження, внесеного ЄРДР за № 0000297, за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України - зупинити до розшуку обвинуваченого.

Суму застави у розмірі 53680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, внесену 30 січня 2023 року ОСОБА_5 за обвинуваченого ОСОБА_2 - звернути в дохід держави та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1