Справа №: 343/2563/24
Провадження №: 1-кп/343/3/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2025 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Калуського району Івано-Франківської області матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000234 від 02.07.2024 року, про обвинувачення

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, працюючого лісорубом у фізичної особи-підприємця ОСОБА_10 , розлученого, який має на утриманні 5 неповнолітніх дітей, несудимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125 та ст. 128 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_9 наніс умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження потерпілій ОСОБА_6 , тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 Кримінального Кодексу України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я; наніс потерпілому ОСОБА_5 умисне легке тілесне ушкодження, а також спричинив останньому необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Кримінальні правопорушення вчинено за таких обставин.

01 липня 2024 року близько 06:30 год. ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння і знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_1 , наздогнав свою колишню дружину ОСОБА_6 , яка мала намір поїхати від нього до місця свого тимчасового проживання в с.Гошів Калуського району Івано-Франківської області. В цей час між ними на ґрунті особистих тривалих неприязних відносин виникла сварка, під час якої у ОСОБА_9 виник протиправний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та свідомо бажаючи їх настання, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи настання таких негативних наслідків для здоров`я потерпілої, в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», наніс ОСОБА_6 один удар правою ногою по лівій руці, яким спричинив потерпілій косий перелом лівої ліктьової кістки у нижній третині без зміщення відламків, який відноситься до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення. Від нанесеного удару потерпіла ОСОБА_6 присіла, а ОСОБА_9 , продовжуючи свою злочину діяльність, спрямовану на умисне спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, наніс їй ще декілька ударів руками та ногами по голові й тулубу, чим заподіяв потерпілій тілесні ушкодження у вигляді крововиливу під кон`юктиву лівого ока, синців в ділянках лівого передпліччя та лівого стегна, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Продовжуючи свою злочину діяльність, ОСОБА_9 того ж дня 01.07.2024 року близько 12:00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля магазину «Лілія», що по вул. Тараса Шевченка, 54-А в с.Гошів Калуського району Івано-Франківської області, разом з ОСОБА_5 , з яким розпивали спиртні напої. Під час розмови між ними виник словесний конфлікт з приводу побиття ОСОБА_6 , в ході якого у ОСОБА_9 виник протиправний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . Відтак, ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та свідомо бажаючи їх настання, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи настання таких негативних наслідків для здоров`я потерпілого, наніс один удар кулаком правої руки по обличчю ОСОБА_5 , від якого останній впав на лівий бік. Після цього, ОСОБА_9 продовжив наносити удари по обличчю ОСОБА_5 , в результаті чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянках обличчя, що згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім того, ОСОБА_9 , діючи самовпевнено, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, проте, легковажно розраховуючи на їх відвернення, хоча повинен був і міг передбачити та попередити їх настання, наніс ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки в ділянку лоба, від якого потерпілий впав на лівий бік та під час падіння підвивихнув стопу, у результаті чого в нього утворилася закрита травма лівого гомілково-ступневого суглоба з переломами присередньої кісточки без зміщення та бічної кісточки з незначним зміщенням, які відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав частково, а саме: в тому, що штовхнув ОСОБА_11 , внаслідок чого той отримав тілесні ушкодження, щодо заподіяння ОСОБА_12 будь-яких тілесних ушкоджень заперечив та пояснив, що з останньою вони були одружені і мають 5 неповнолітніх дітей. ОСОБА_6 зловживає спиртними напоями, покинула сім`ю і діти живуть з ним та перебувають на його утриманні. В червні 2024 року ОСОБА_6 проживала в нього вдома кілька днів, приходила до дітей. Однак, коли він пішов на роботу, вона взяла його банківську картку, яку він залишив дітям для купівлі продуктів харчування, зняла з неї біля 20 титсяч гривень, за які оплатила своєму співмешканцю ОСОБА_5 комунальні послуги, а решту разом з ним пропили. 01 липня 2024 року він з нею сварився, але не бив, за волосся не тягав, будь-яких тілесних ушкоджень їй не спричинював. В той же день він поїхав в с.Гошів, де зустрівся з ОСОБА_5 , щоб поговорити за найменшу дитину ОСОБА_13 , яку вони довели до того, що вона майже втратила зір, через що в нього накипіла злість і між ними виникла сварка. ОСОБА_5 почав перший простягати до нього руки, тому він його штовхнув, той впав, тоді він сів в машину і поїхав геть. Розкаюється в тому, що спричинив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5 , просить суворо його не карати, оскільки має на утриманні 5 неповнолітніх дітей.

Незважаючи на тільки часткове визнання самим обвинуваченим, його вина у вчиненні інкримінованих йому правопорушень доведена дослідженими в судовому засіданні доказами: показаннями потерпілих, свідків, висновками експертів, письмовими доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає в с.Гошів Калуського району Івано-Франківської області разом з ОСОБА_5 . В червні 2024 року вона поїхала в с.Новий Мізунь провідати дітей, які проживають з обвинуваченим. Раніше 3 дітей проживали з нею, але пішли до батька, бо вона їх нікуди не пускала. Коли в найменшої дитини виявила педикульоз, то придбала спеціальний засіб, який під час обробки волосся потрапив дитині в очі. Вона подзвонила ОСОБА_14 , він приїхав і відвіз дитину до лікарні, а після лікуванння забрав до себе додому. Тоді в с.Новий ОСОБА_15 вона пробула 2 тижні. ОСОБА_9 дав їй свою банківську картку, оскільки був на роботі в лісі, казав, що вона може знімати кошти і купляти продукти. За цей час ОСОБА_9 неодноразово бив її при дітях, тягав за волосся. Діти просили його, щоб не бив її. Разом з ОСОБА_16 вони випивали, був 1 літр спирту, який він привіз з лісу. В ніч на 01.07.2024 року обвинувачений знову бив її, однак згодом вони помирилися і вранці близько 06:30 год. ОСОБА_16 проводжав її на автобус. По дорозі ОСОБА_9 просив її залишитися з ним, а коли вона відмовилася, копнув ногою по руці, від болю вона присіла, тоді він продовжив її бити. Вона втекла, побігла до сестри ОСОБА_9 , яка сказала, що не хоче вмішуватися і порадила їй іти на дорогу та тікати чим далі. Проте, ОСОБА_16 наздогнав її і знову копав, бив по нирках. Того ж дня 01.07.2024 року близько 13:30 год. ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, приїхав до них в с.Гошів Калуського району Івано-Франківської області, де шукав її, але вона сховалася і він її не знайшов. Тоді він покликав ОСОБА_5 разом випити, розповідав, що вона вкарала в нього 20 000,00 грн. Згодом їй сказали, що біля магазину «Лілія» побитий ОСОБА_17 . Вона пішла туди і побачила, що в нього розбите лице, чобіт повний крові, нога розпухла, був п`яний. Як казали люди, ОСОБА_9 побив ОСОБА_18 через те, що останній питався в ОСОБА_16 , навіщо той б`є її. В подальшому, вона поїхала в лікарню в м.Болехів, оскільки в неї була зламана рука, там їй наклали гіпс. Рука була в гіпсі близько 2 місяців, але на даний час з рукою все добре.

25.02.2025 року потерпіла ОСОБА_6 подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд даної справи за її відсутності, вказавши, що позов підтримує та просить стягнути з обвинуваченого на її користь завдану моральну шкоду та витрати за надання їй адвокатом правової допомоги.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 вказав, що 01.07.2024 року близько 09:00 год. до нього в с.Гошів приїхала ОСОБА_6 , яка разом з ним проживає. До цього вона 2 тижні була в дітей в с.Новий Мізунь, приїхала побита, зі зламаною рукою та синцями на обличчі. ОСОБА_6 сказала, що її побив ОСОБА_9 . Того ж дня близько 12:00 год. до них прийшов сам ОСОБА_9 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, запропонував йому піти з ним випити і він розкаже, навіщо її побив. Вони приїхали в магазин «Лілія», взяли чвертку горілки, до них підійшов ОСОБА_19 . Коли він спитався ОСОБА_9 , за що той побив ОСОБА_6 , останній вдарив його кулаком в обличчя, вд чого він впав зі стільця. Тоді ОСОБА_9 сів на нього та почав бити по обличчю, вдарив разів з 10. Він повернувся і відчув сильний біль в нозі. Прийшла прибиральця і сказала, що в магазині є камери відеоспостереження, тоді ОСОБА_9 злякався і втік, сів у автомобіль, який його чекав. ОСОБА_19 теж втік. ОСОБА_20 викликав швидку медичну допомогу і його забрали в лікарню, де наклали на ногу гіпс, який зняли аж через пів року. В лікарню також приїжджали працівники поліції. Вважає, що ОСОБА_9 має на нього злість за те, що він прийняв на проживання ОСОБА_6 . При призначенні обвинуваченому покарання покладається на розсуд суду та просить його позов задоволити, стягнути з обвинуваченого на його користь відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди, а також витрати за надання йому правничої допомоги адвокатом ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_19 суду пояснив, що 01.07.2024 року десь перед обідом на велосипеді приїхав по хліб в магазин «Лілія», де був свідком бійки між ОСОБА_5 та невідомим чоловіком. Той чоловік сказав ОСОБА_18 , що він забрав жінку від п`ятьох дітей і вдарив його в обличчя кілька разів, також перекинув стіл, ОСОБА_18 впав і чоловік почав його копати, сів верхи на ОСОБА_18 і почав бити кулаками по голові. Він кричав, щоб не бив ОСОБА_18 , однак чоловік не реагував, встав і почав копати ОСОБА_18 з розбігу, прицільно. Він пішов з магазину, подзвонив до невістки і сказав їй, що ОСОБА_18 вбивають, а коли повернувся, то в магазині вже нікого не було. ОСОБА_18 був дуже побитий, а ввечері того ж дня в останнього нога була в гіпсі. ОСОБА_6 теж була побита.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні вказала, що влітку 2024 року працювала прибиральницею в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». 01 липня 2024 року до магазину прийшли ОСОБА_5 та незнайомий їй чоловік, присіли за столик на вулиці і почали випивати. Вона була в приміщенні магазину, коли зайшла жінка і сказала, що на вулиці б`ються чоловіки. Тоді вона вийшла на двір і побачила, що ОСОБА_5 побитий, на обличчі кров. ОСОБА_9 , якого вона раніше не бачила, висловлювався нецензурно та казав до ОСОБА_18 , що той забрав в дітей маму. Все тривало близько 30 хвилин.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснив, що того дня працював біля сільради у родичів, яким робив ремонт. Навпроти знаходиться магазин «Лілія». Десь біля обіду прибігла жінка і сказала, що побили ОСОБА_5 . Вона викликала з його телефону швидку медичну допомогу і поліцію. ОСОБА_18 лежав на лавці у сусідньому подвір`ї, обличчя було розбите, поцарапане, казав, що зламана нога, не може встати. Також ОСОБА_18 казав, що його побив колишній чоловік ОСОБА_6 . Тілесних ушкоджень в останньої він не бачив.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_22 вказав, що самої бійки він не бачив. ОСОБА_18 його брат, прийшов, накульгуючи, нога в гіпсі. Сказав, що чоловік ОСОБА_6 зламав йому ногу. Йому відомо, що ОСОБА_23 їздила до дітей в с.Новий Мізунь, де пробула близько тижня. Повернулася побита, казала, що її побив ОСОБА_9 . За ОСОБА_24 приїхав ОСОБА_9 , хотів її забрати, побити.

Свідок ОСОБА_25 суду пояснив, що в той час працював лікарем-рентгенологом в Болехівській міській лікарні. 01.07.2024 року лікар ОСОБА_26 направив ОСОБА_6 на рентген променевого зап`ясткового суглоба, останній зробили знімок в прямій і боковій проекції, було діагностовано косий перелом ліктьової кістки.

Допитані в судовому засіданні неповнолітні свідки ОСОБА_27 та ОСОБА_28 вказали, що вони проживають разом з батьком ОСОБА_9 в с.Новий Мізунь. Влітку 2024 року до них приїхала мати ОСОБА_6 , яка близько 2 тижнів проживала разом з ними. За цей час батьки сварилися, тато бив маму.

З рапорту старшого інспектора чергового відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_29 (а.с. 100) вбачається, що 03.07.2024 року о 09:51 год. зі служби 102 надійшло повідомлення від працівника закладу охорони здоров`я лікаря ОСОБА_30 про те, що до КНП «Болехівська центральна міська лікарня» за медичною допомогою звернулася ОСОБА_6 з переломом ліктьової кістки без зміщення, крововиливом під ліве око, яку, з її слів, побив співмешканець ОСОБА_9 .

Згідно протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 03.07.2024 року (а.с. 101), від ОСОБА_6 прийнято усну заяву про те, що 01.07.2024 року близько 06:30 год. поблизу будинку АДРЕСА_1 , її колишній чоловік ОСОБА_9 спричинив їй тілесні ушкодження.

Відповідно до висновків експерта № 65 від 28.08.2024 року та № 79/65-Д від 25.09.2024 року (а.с. 107-112), у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді крововиливу під кон`юктиву лівого ока, синців в ділянках лівого передпліччя та лівого стегна, що утворилися під дією тупих твердих предметів та відносяться до легких тілесних ушкоджень; косого перелому лівої ліктьової кістки у нижній третині без зміщення відламків, що утворилося під дією тупого твердого предмета та відноситься до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

З рапорту старшого інспектора чергового відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_31 (а.с. 67) вбачається, що 01.07.2024 року о 13:17 год. зі служби 102 надійшло повідомлення від працівника закладу охорони здоров`я Корпан про те, що потерпілий ОСОБА_5 , який направляється каретою швидкої медичної допомоги до КНП «Долинська багатопрофільна лікарня», має тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, гематоми обличчя, травми лівого гомілко-ступневого суглобу.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 01.07.2024 року та протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 19.11.2024 року (а.с. 68,113), від ОСОБА_5 прийнято усні заяви про те, що 01.07.2024 року близько 11:30 год. в магазині «Лілія», що в с.Гошів по вул. Шевченка Калуського району Івано-Франківської області, він разом з ОСОБА_9 розпивали спиртні напої, під час чого між ними виник словесний конфлікт, в результаті якого ОСОБА_9 заподіяв йому тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку експерта № 57 від 03.08.2024 року (а.с. 74-77), у ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді рани в ділянці лівого ліктьового суглоба; синців в ділянках обличчя, що утворилися під дією тупих твердих предметів та відносяться до легких тілесних ушкоджень; закритої травми лівого гомілково-ступневого суглоба з переломами присередньої кісточки без зміщення та бічної кісточки з незначним зміщенням, що утворилася в результаті підвивиху стопи до середини та відноситься до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

З висновку експерта № 78/57-Д від 20.09.2024 року (а.с. 82-84) вбачається, що тілесні ушкодження ОСОБА_5 в ділянці лівого гомілково-ступневого суглоба у вигляді переломів присередньої кісточки без зміщення та бічної кісточки з незначним зміщенням характерні для підвивиху стопи до середини і не могли утворитися в результаті нанесення ударів тупими твердими предметами.

Як вбачається з протоколу проведення слідчого експерименту від 08.11.2024 року та доданих до нього фототаблиць (а.с. 86-95), в ході слідчого експерименту, проведеного з метою перевірки і уточнення відомостей по факту спричинення потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, останній в присутності понятих показав та розповідав, як 01.07.2024 року він разом з ОСОБА_9 сиділи на терасі поблизу магазину «Лілія», що в с.Гошів Калуського району Івано-Франківської області. ОСОБА_9 замовив у магазині каву та по 100 грам горілки. На запитання, чому ОСОБА_9 побив ОСОБА_6 , останній розгнівався та наніс йому один удар кулаком у міжбрів`я, від чого він впав на землю, можливо на лівий бік, а ОСОБА_9 наніс йому ще близько 8-10 ударів ногами по плечах, грудях та обличчю.

Відповідно до висновку експерта № 91/57/78/57-Д-Д від 11.11.2024 року (а.с. 96-99), спричинені ОСОБА_5 ушкодження в ділянці лівого гомілково-ступневого суглоба у вигляді переломів присередньої кісточки без зміщення та бічної кісточки з незначним зміщенням характерні для підвивиху стопи до середини і могли утворитися при падінні на лівий бік, як вказує підекспертний у протоколі проведення слідчого експерименту.

Оцінюючи зібрані в даному кримінальному провадженні докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125 та ст. 128 КК України, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та підтверджується, поза розумним сумнівом, комплексом достатньо переконливих, чітких, неспростовних і узгоджених між собою доказів.

Дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125 та ст. 128 КК України, оскільки він наніс умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження потерпілій ОСОБА_6 , тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 Кримінального Кодексу України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я; а також наніс потерпілому ОСОБА_5 умисне легке тілесне ушкодження та спричинив останньому необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При цьому суд вважає способом захисту та не примає до уваги показання ОСОБА_9 про те, що ОСОБА_5 він тільки штовхнув, а ОСОБА_6 взагалі жодних тілесних ушкоджень не наносив, оскільки вони є голослівними, нічим не підтверджені та повністю спростовуються вищенаведеними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Обираючи покарання ОСОБА_9 , суд враховує тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують покарання, оскільки пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставин судом не встановлено.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , суд відносить вчинення кримінальних правопорушень у стані алкогольного сп`яніння та щодо особи, з якою обвинувачений перебував у сімейних відносинах.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_9 встановлено, що він розлучений, працює лісорубом у ФОП ОСОБА_10 , має на утриманні 5 неповнолітніх дітей: ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , під спостереженням в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра консультативно-діагностичного центру КНП «Долинська багатопрофільна лікарня» не знаходиться (а.с. 121-122), позитивно характеризується за місцем проживання (а.с. 118), раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с. 115).

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. 65 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Також у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року) та «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відносяться до кримінальних проступків та нетяжких злочинів, наявність обтяжуючих та відсутність пом`якшуючих покарання обставин, особу обвинуваченого, його суб`єктивне відношення до вчиненого, те, що до кримінальної відповідальності він ранішен не притягувався. думки потерпілих і прокурора, та вважає, що ОСОБА_9 слід призначити остаточне покарання у вигляді виправних робіт на максимальний передбачений законом термін 2 роки з відрахуванням щомісячно в дохід держави 20 відсотків від суми його заробітку.

Дане покарання, на думку суду, відповідає скоєному та буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

В даному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про відшкодування завданої йому злочином майнової шкоди в розмірі 754,60 грн., яка складається з витрат на придбання ліків, а також 30 000,00 грн. моральної шкоди та витрат на правову допомогу. Даний позов належить до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Долучені ОСОБА_5 до позовної заяви копії фіскальних чеків (а.с. 51) підтверджують, що потерпілий витратив на купівлю медичних препаратів 754,60 грн., а тому вказану суму слід стягнути на його користь з обвинуваченого ОСОБА_9 як відшкодування завданої злочином майнової шкоди.

Позовні вимоги ОСОБА_5 про стягнення на його користь відшкодування завданої злочином моральної шкоди слід задоволити частково, оскільки судом встановлено, що внаслідок вчиненого злочину він переніс моральні страждання: змушений був терпіти фізичний біль, пережив емоційний стрес, тривалий час через травму ноги було обмежено його працездатність, що внесло негативні зміни в його звичний розпорядок життя та вимагало додаткових зусиль для організації свого побуту.

Визнаючи розмір відшкодування завданої моральної шкоди, суд враховує характер та тривалість моральних страждань потерпілого, ступінь вини та матеріальний стан обвинуваченого і встановлює його в розмірі 8 000,00 грн.

Одночасно з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_5 слід стягнути 4 000,00 грн. відшкодування понесених ним випрат на правову допомогу, оскільки ці витрати підтверджуються квитанцією до прибуткового касового ордера № 19 адвоката ОСОБА_7 від 03.04.2025 року.

Потерпілою ОСОБА_6 також заявлено цивільний позов про відшкодування завданої їй злочином моральної шкоди, яку вона оцінює в розмірі 20 000,00 грн. та витрат на правову допомогу. Даний позов в частині стягнення моральної шкоди належить до часткового задоволення, оскільки судом встановлено, що внаслідок вчиненого злочину вона перенесла моральні страждання: змушена була терпіти фізичний біль, пережила емоційний стрес, тривалий час через перелом руки було обмежено її працездатність, що внесло негативні зміни в її звичний розпорядок життя та вимагало додаткових зусиль для організації свого побуту.

Визнаючи розмір відшкодування завданої моральної шкоди, суд враховує характер та тривалість моральних страждань потерпілої, ступінь вини та матеріальний стан обвинуваченого і встановлює його в розмірі 5 000,00 грн.

Також з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_6 слід стягнути 4 000,00 грн. відшкодування понесених нею випрат на правову допомогу, оскільки ці витрати підтверджуються квитанцією до прибуткового касового ордера № 18 адвоката ОСОБА_7 від 03.04.2025 року.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_9 не обирався.

Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,373,374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 122 КК України у вигляді виправних робіт на строк 2 (два) роки з відрахуванням щомісячно із суми заробітку в дохід держави 20 (двадцяти) відсотків;

- за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді виправних робіт на строк 3 (три) місяці з відрахуванням щомісячно із суми заробітку в дохід держави 20 (двадцяти) відсотків;

- за ст. 128 КК України у вигляді виправних робіт на строк 1 (один) рік з відрахуванням щомісячно із суми заробітку в дохід держави 20 (двадцяти) відсотків.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_9 остаточне покарання у вигляді виправних робіт на строк 2 (два) роки з відрахуванням щомісячно із суми заробітку в дохід держави 20 (двадцяти) відсотків.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задоволити частково та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на його користь 754,60 грн. (сімсот п`ятдесят чотири гривні та 60 копійок) відшкодування завданої злочином майнової шкоди, 8 000,00 грн. (вісім тисяч гривень) моральної шкоди та 4 000,00 грн. (чотири тисячі гривень) відшкодування витрат на правову допомогу.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задоволити частково та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на її користь 5 000,00 грн. (п`ять тисяч гривень) моральної шкоди та 4 000,00 грн. (чотири тисячі гривень) відшкодування витрат на правову допомогу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: