Справа № 740/5583/24
Провадження № 1-кп/740/135/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2025 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

- прокурор ОСОБА_3 ,

- обвинувачений ОСОБА_4 ,

- захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині кримінальне провадження № 0000221 від 11.03.2024

за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Ніжині Чернігівської області, є громадянином України, має середню спеціальну освіту, неодружений, зі слів перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має двох малолітніх дітей (2021 та 2024 року народження), не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 30 грудня 2024 року до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України,

установив:

ОСОБА_4 у невстановлені час, місці та спосіб, з метою подальшого збуту, повторно, незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пантан-1-он), та став її зберігати за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

10.06.2024 близько 16 год. 25 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , переслідуючи мету особистого збагачення, з корисливого мотиву, за грошові кошти в сумі 500,00 грн, умисно, повторно, незаконно збув ОСОБА_6 (особа зі зміненими анкетними даними), який був залучений для проведення оперативної закупки наркотичних засобів та психотропних речовин, кристалоподібну речовину білого кольору, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пантан-1-он), масою 0,225 г.

У подальшому ОСОБА_4 у невстановлені час, місці та спосіб, з метою подальшого збуту, повторно, незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пантан-1-он), та став її зберігати за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

20.06.2024 близько 16 год. 35 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , переслідуючи мету особистого збагачення, з корисливого мотиву, за грошові кошти в сумі 400,00 грн, умисно, повторно, незаконно збув ОСОБА_6 (особа зі зміненими анкетними даними), який був залучений для проведення оперативної закупки наркотичних засобів та психотропних речовин, кристалоподібну речовину білого кольору, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пантан-1-он), масою 0,2092 г.

Указаними діями ОСОБА_4 учинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання психотропної речовини з метою збуту, а також незаконний збут психотропної речовини, вчинені повторно.

Крім того, весною 2024 року, більш точної дати та часу не встановлено, у лісосмузі неподалік вул. Прилуцької в м. Ніжині Чернігівської області ОСОБА_4 незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пантан-1-он), та став її зберігати за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без мети збуту.

20.06.2024 під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській виявлено та вилучено паперовий згорток, в якому знаходилася кристалоподібна речовина білого кольору, яка відповідно до висновку експерта містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), загальною масою 0,252 г.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 6 травня 2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» PVP віднесено до таблиці І Списку 2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено».

Указаними діями ОСОБА_4 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Також весною 2024 року, точних часу, місця та способу не встановлено, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, без передбаченого законом дозволу придбав набої калібром 5,45 мм (5,45х39) у кількості 15 шт., які приніс до місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та став їх зберігати без передбаченого законом дозволу.

Так, 20.06.2024 у період часу з 20 год. 45 хв. по 21 год. 12 хв. під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками поліції виявлено та вилучено 15 патронів 5,45 мм (5,45х39), які згідно з висновком експерта є боєприпасами, та які ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, на порушення вимог Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 за № 622, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, придбав та зберігав за місцем свого проживання за вищевказаною адресою без передбаченого законом дозволу.

Указаними діями ОСОБА_4 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, а саме придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, не оспорював обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Надав показання, що 10 червня 2024 року він продав своєму знайомому, який заїхав до нього, психотропну речовину за 500,00 грн. Пізніше 20 червня 2024 року так само він продав своєму знайомому психотропну речовину за 400,00 грн. Точного часу не пам`ятає, але збував психотропні речовини 10 та 20 червня 2024 року в другій половині дня. Також пояснив, що в лісосмузі по вул. Прилуцькій у м. Ніжині знайшов психотропну речовину, приніс її додому та зберігав у коморі, та яку пізніше працівники поліції виявили та вилучили під час обшуку. Набої він знайшов 19 червня 2024 року, вони лише день пролежали в нього вдома, а саме на вулиці в літньому душі. Набої також виявили та вилучили працівники поліції під час обшуку. Негативно оцінював свої дії, розкаявся, шкодував у вчиненому, засуджував свої дії.

Ураховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів у справі стосовно обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Оцінивши встановлені у справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, а саме в незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини з метою збуту, а також незаконному збуті психотропної речовини, вчинених повторно, та ч. 1 ст. 309 КК України, а саме в незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, а також ч. 1 ст. 263 КК України, а саме в придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, вчинені ОСОБА_4 кримінальні правопорушення є тяжкими злочинами (ч. 1 ст. 263 КК України та ч. 2 ст. 307 КК України) і кримінальним проступком (ч. 1 ст. 309 КК України).

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлено.

При призначенні покарання суд також ураховує відомості про особу обвинуваченого, а саме те, що він має середню спеціальну освіту, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має двох малолітніх дітей (2021 та 2024 року народження), не працевлаштований, хоча працездатного віку, має постійне місце проживання та реєстрації, за яким характеризується задовільно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше судимий. Крім того, має на утриманні батьків пенісіонерів (мати ОСОБА_7 має інвалідність ІІ групи, батько ОСОБА_8 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС).

Разом з цим згідно з наданою захисником копією характеристики на ув`язненого ОСОБА_4 , який утримується в Державній установі "Чернігівський слідчий ізолятор" з 24.06.2024, за час тримання в установі зарекомендував себе наступним чином: відкрито порушень режиму тримання не допустив, відповідно дисциплінарні стягнення не застосовувалися, заохочення не оголошувалися, за власним бажанням залучається до виконання робіт по благоустрою території слідчого ізолятора, до праці ставиться сумлінно та відповідально, подає позитивний приклад іншим ув`язненим.

Також суд ураховує ставлення обвинуваченого до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості, засудженні своїх дій.

Щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину є альтернативними, незалежними обставинами, що пом`якшують покарання і можуть існувати відокремлено одна від одної, на що вказано Верховним Судом у постанові від 07.11.2018 у справі № 297/562/17.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Юридична відповідальність особи за ч. 2 ст. 61 Конституції України має індивідуальний характер, позаяк Конституційний Суд України в Рішенні від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004, досліджуючи принцип індивідуалізації юридичної відповідальності, зазначив, що призначене судом покарання повинно відповідати ступеню суспільної небезпеки злочину, обставинам його вчинення та враховувати особу винного, тобто бути справедливим, бо згідно з вказаним принципом при призначенні покарання суд має враховувати обставини справи (як ті, що обтяжують, так і ті, що пом`якшують покарання) щодо всіх осіб незалежно від ступеня тяжкості вчиненого злочину (абзаци сьомий, восьмий підпункту 4.2 пункту 4 мотивувальної частини).

У Рішенні від 15 червня 2022 № 4-р(II)/2022 року Конституційний Суд України зазначив, що принцип індивідуалізації юридичної відповідальності […] має виявлятись не лише в притягненні до відповідальності особи, винної у вчиненні правопорушення, а й у призначенні їй виду та розміру покарання з обов`язковим урахуванням характеру вчиненого протиправного діяння, форми вини, характеристики цієї особи, можливості відшкодування заподіяної шкоди, […].

Отже, принцип домірності зобов`язує суд у кожному конкретному випадку домірно застосовувати види покарання та (або) інші заходи кримінально-правового характеру з огляду на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та низку інших фактів і обставин (п. 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2022 року № 1-р/2022).

Санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Статтями 51 та 52 КК України встановлено, що одним із додаткових покарань, яке може бути застосовано до осіб, визнаних винними у вчиненні злочинів, є конфіскація майна.

Відповідно до ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині Кримінального кодексу.

З наведеного слідує, що особливістю конфіскації майна є те, що вона: може бути призначена лише у випадках прямо передбачених в Особливій частині Кримінального кодексу України; встановлена за особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику у злочинах проти власності» під корисливими спонуканнями слід розуміти бажання винного одержати внаслідок вчинення злочину матеріальні блага для себе або інших осіб, одержати чи зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат чи обов`язків або досягти іншої матеріальної вигоди.

Таким чином, вирішуючи питання щодо призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна, суд має виходити з наявності чи відсутності у діях винного корисливого мотиву.

Із формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, убачається, що при вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, чітко вбачається корисливий мотив його вчинення, адже, він незаконно придбав та зберігав особливо небезпечну психотропну речовину, повторно, з метою збуту, а також незаконно збув особливо небезпечну психотропну речовину повторно.

Водночас суд ураховує, що у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним. Поширення наркоманії та зростання злочинності, пов`язаної із незаконним обігом наркотичних речовин, набувають все більших масштабів та стають серйозним соціальним чинником, який негативно впливає на життя, здоров`я та благополуччя людей та суспільства в цілому, а отже, злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів становлять підвищену суспільну небезпеку.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових злочинів. При цьому суд ураховує, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 частиною принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного караного діяння такого покарання, котре законодавець вважає пропорційним.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає з урахуванням відомостей про особу винного, який судимий за кримінальні правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

За сукупністю вищенаведених обставин, ураховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної частини статті з конфіскацією майна, за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі в межах санкції вказаної частини статті, за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної частини статті, із застосуванням правил ч. 1 ст. 70 КК України щодо поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання слід призначити у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Суд ураховує, що вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 30 грудня 2024 року, який набрав законної сили 30 січня 2025 року, ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна.

Виходячи з приписів кримінального закону, правила призначення покарання, передбачені ч. 4 ст. 70 КК України, застосовуються в разі, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що особа винна ще й в іншому злочині, вчиненому нею до постановлення попереднього вироку. У такому випадку суд може при призначенні покарання за другим вироком як поглинути покарання за першим вироком, так і приєднати його повністю або частково, однак таким чином, щоб обраний захід примусу не перевищував максимального покарання, встановленого статтею (частиною статті), за якою особу засуджено, і водночас не був меншим строку покарання, визначеного за перший злочин. При цьому суд зобов`язаний в остаточне, призначене за сукупністю злочинів, покарання зарахувати покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

Висновок щодо застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України сформований у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15 лютого 2021 року (справа № 760/26543/17), відповідно до якого у разі встановлення судом, що кримінальні правопорушення за новим вироком були вчинені особою до постановлення декількох попередніх вироків, за які особа засуджена до покарань, що належить відбувати реально, остаточне покарання призначається на підставі частини четвертої статті 70 КК України за правилами, передбаченими частинами 1-3 цієї статті, тобто шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених особі покарань за новим вироком та попередніми вироками.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 учинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, до ухвалення попереднього вироку Носівського районного суду Чернігівської області від 30 грудня 2024 року, за яким він засуджений до покарання, що належить відбувати реально, суд вважає, що остаточне покарання підлягає призначенню на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за новим вироком та попереднім вироком.

На підставі ст. 72 КК України слід зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 20 червня 2024 року (20:01 год.) до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченого слід залишити без змін до набрання цим вироком законної сили.

Процесуальні витрати на залучення експертів становлять 14 766,96 грн та підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави відповідно до ст. 122, 124 КПК України.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України та згідно зі ст. 174 КПК України слід скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 червня 2024 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не подавався.

Керуючись ст. 100, 122, 124, 174, ч. 3 ст. 349, ст. 369 - 371 КПК України, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки;

- за ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк шість років з конфіскацією майна;

- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк три роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк шість років з конфіскацією майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та покарання за попереднім вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 30 грудня 2024 року, остаточне покарання ОСОБА_4 призначити у виді позбавлення волі на строк шість років шість місяців з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши в строк відбування покарання попереднє ув`язнення з 20 червня 2024 року до дня набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 14 766 (чотирнадцять тисяч сімсот шістдесят шість) гривень 96 копійок процесуальних витрат на залучення експертів для проведення експертиз.

Речові докази:

-особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою 0,225 г, яка поміщена до спецпакета № 5463651; психотропну речовину PVP, масою 0,2092 г, яка поміщена до спецпакета № 5462235; ніж, який поміщено до спецпакета № 1697085; фрагмент полімерної пляшки бездонної частини, в горловину якої вставлений металевий предмет, на яких міститься особливо небезпечна психотропна речовина PVP, масою 0,0001 г; екстракт канабісу, масою 0,0425 г; паперовий згорток з особливо небезпечною психотропною речовиною PVP, масою 0,252 г; пластикова картка з логотипом «Аврора» та фрагмент полімерної трубки, на яких міститься особливо небезпечна психотропна речовина PVP, масами 0,0002 г та 0,0003 г, які поміщено до спецпакета № 0011317; 12 патронів та 3 демонтовані патрони, які поміщено до спецпакета № 1403123; дві банківські карти № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , які поміщено до спецпакета № 7159886, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області, знищити;

- грошові кошти, які використані для проведення оперативної закупки, в сумі 600 грн номіналами, а саме дві банкноти по 200 грн (ЄЕ3808134, КЗ1874401), дві банкноти по 100 грн (УЦ0043148, УЛ4571027), які поміщено до спецпакета № WAR1157153, повернути до фонду спеціального призначення ГУ НП в Чернігівській області;

- грошові кошти у сумі 100 грн, а саме одна банкнота номіналом 100 грн (ЯБ4010252), яку поміщено до спецпакета № WAR1167094; два мобільні телефони, а саме: марки NOKIA C5, який обладнаний сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», марки S-TELL S3-02, який обладнаний двома сім-картами операторів мобільного зв`язку «Київстар», які поміщено до спецпакета № 237066 та належать ОСОБА_4 , конфіскувати в дохід держави.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 червня 2024 року на майно: прозорий полімерний пакет з пазовим замком (зіп-пакет), в якому знаходиться кристалоподібна речовина білого кольору, який поміщено до спецпакета № WAR1157152; грошові кошти, використані для проведення оперативної закупки у сумі 600 грн номіналами: дві банкноти по 200 грн (ЄЕ3808134, КЗ1874401), дві банкноти по 100 грн (УЦ0043148, УЛ4571027), які поміщено до спецпакета № WAR1157153; предмет схожий на ніж, який поміщено до спецпакета № WAR1005417; частково розрізану пластикову пляшку із нашаруванням речовини темно-коричневого кольору, металеву головку з набору автомобільних ключів, яка використовувалась як «наперсток» для куріння, із нашаруванням речовини темного кольору, які поміщено до спецпакета № 7159885; 15 патронів, які поміщені до спецпакета № 7159888; паперовий згорток з кристалоподібною речовиною білого кольору, який поміщено до спецпакета № WAR1167093; грошові кошти у сумі 100 грн, а саме одна банкнота номіналом 100 грн (ЯБ4010252), які поміщено до спецпакета № WAR1167094; дві банківські карти № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , які поміщено до спецпакета № 7159886; пластикову карту із логотипом «Аврора», трубку від ручки, на яких маються нашарування речовини білого кольору, які поміщено до спецпакета № 7159887; два мобільні телефони, а саме марки NOKIA C5, який обладнаний сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», та марки S-TELL S3-02, який обладнаний двома сім-картами операторів мобільного зв`язку «Київстар», які поміщено до спецпакета № 7159884.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1