Справа №522/7032/17
Провадження №1-кс/522/156/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

07 січня 2025 року Місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , особи, яка подала скаргу - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_5 в порядку п.9-1 ч.1 ст.303 КПК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст.303 КПК України на щодо недотримання розумних строків під час досудового розслідування кримінального провадження №0000092 від 17.02.2016 та клопотав встановлення процесуальних строків.

В обґрунтування скарги та клопотання ОСОБА_5 посилається на наступне.

29.10.2024 на адресу прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , який є старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000092 від 17.02.2016, щодо недотримання розумних строків досудового розслідування та прийняття стосовно нього рішення, передбаченого ч.1 ст.283 КПК України в даному кримінальному провадженні.

Згідно відповіді Одеської обласної прокуратури від 09.01.2024 за №27-24ВИХ-24 повідомлено, що у кримінальному провадженні №0000092 від 17.02.2016 ОСОБА_5 повідомлено про підозру 06.06.2016 та 27.11.2016, однак 02.12.2016 на підставі акту прокурорського реагування їх було скасовано. Разом з тим у відповіді зазначено, що відповідно до інформації УІАП ГУНП в Одеській області від 09.01.2024, 12.12.2016 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні №0000092 від 17.02.2016, яку до теперішнього часу не скасовано, у зв`язку з чим ОСОБА_5 має статус підозрюваного.

06.06.2016 органом досудового розслідування прокуратури Одеської області ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.2 ст.364, ч.4 ст.358 КК України.

17.11.2016 органом досудового розслідування прокуратури Одеської області ОСОБА_5 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.368, ч.4 ст.358 КК України.

Строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні було продовжено до 06.12.2016 та в подальшому не був продовженим у визначений законом спосіб, а тому строк досудового розслідування завершився саме 06.12.2016.

Надалі 12.12.2016 прокурором Одеської області ОСОБА_5 було повідомлено про підозру вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.368, ч.4 ст.358 КК України та в цей же день направлено в Генеральну прокуратуру Україні клопотання про продовження строку досудового розслідування до дев`яти місяців, проте в його задоволенні було відмовлено.

23.03.2017 заступником прокурора прокуратури Миколаївської області винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000092 від 17.02.2016 стосовно ОСОБА_5 на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПІ України, яку судом було скасовано.

30.12.2017 прокурором прокуратури Миколаївської області винесені постанову про закриття кримінального провадження №0000092 від 17.02.2016 стосовно ОСОБА_5 на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України, яку судом було скасовано.

25.04.2018 прокурором прокуратури Миколаївської області винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000092 від 17.02.2016 стосовно ОСОБА_5 на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України, яку судом було скасовано.

16.09.2020 прокурором Офісу Генерального прокурора винесено постано про закриття кримінального провадження за №0000092 17.02.2016 стосовно ОСОБА_5 на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України, яку 17.11.2020 Заводським районним судом м. Миколаєва було скасовано.

Надалі 27.02.2022 слідчим ТУ ДБР, розташованим у м. Миколаєві прийнято рішення про закриття даного кримінального провадження за ч.1 ст.152, ч.3 ст.190, ч.2 ст.364, ч.ч.3, 4 ст.358, ч.4 ст.368 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, проте прокурором офісу Генерального прокурора 20.03.2023 вказану постанову скасовано та процесуальне керівництво досудовим розслідуванням доручено здійснювати прокурорам Одеської обласної прокуратури.

24.01.2024 слідчим ТУ ДБР, розташованим у м. Миколаєві, прийнято рішення про закриття даного кримінального провадження ч.1 ст.152, ч.3 ст.190, ч.2 ст.364, ч.ч.3, 4 ст.358, ч.4 ст.368 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, яку 26.07.2024 заступником керівника Одеської обласної прокуратури скасовано.

Вказане вище ОСОБА_5 вважає свідчить про недотримання розумних строків під час досудового розслідування, у зв`язку з чим, на підставі ст.303 КПК України просить зобов`язати посадових осіб Одеської обласної прокуратури встановити строк 10 днів з дня проголошення ухвали для прийняття прокурором-процесуальним керівником в рамках кримінального провадження №0000092 від 17.02.2016 за підозрою ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.358, ч.4 ст.368 КК України, одного із рішень, передбачених ч.1 ст.283 КПК України.

ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав вимоги, викладені в скарзі та просив задовольнити її в повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги ОСОБА_5 , зазнчивши, що станом на теперішній час у вказаному кримінальному провадженні дійсно закінчився строк досудового розслідування, утім він позбавлений можливості ухвалити рішення про його закриття, оскільки матеріали справи витребувалися судом у зв`язку із розглядом позовної заяви ОСОБА_5 .

Розглянувши скаргу, заслухавши учасників судового розгляд та перевіривши надані матеріали, приходжу до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З поданої скарги слідчим суддею вбачається, що 29.10.2024 на адресу прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , який є старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000092 від 17.02.2016, щодо недотримання розумних строків досудового розслідування та прийняття стосовно нього рішення, передбаченого ч.1 ст.283 КПК України в даному кримінальному провадженні.

Згідно відповіді Одеської обласної прокуратури від 09.01.2024 за №27-24ВИХ-24 повідомлено, що у кримінальному провадженні №0000092 від 17.02.2016 ОСОБА_5 повідомлено про підозру 06.06.2016 та 27.11.2016, однак 02.12.2016 на підставі акту прокурорського реагування їх було скасовано. Разом з тим у відповіді зазначено, що відповідно до інформації УІАП ГУНП в Одеській області від 09.01.2024, 12.12.2016 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні №0000092 від 17.02.2016, яку до теперішнього часу не скасовано, у зв`язку з чим ОСОБА_5 має статус підозрюваного.

06.06.2016 органом досудового розслідування прокуратури Одеської області ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.2 ст.364, ч.4 ст.358 КК України.

17.11.2016 органом досудового розслідування прокуратури Одеської області ОСОБА_5 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.368, ч.4 ст.358 КК України.

Строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні було продовжено до 06.12.2016 та в подальшому не був продовженим у визначений законом спосіб, а тому строк досудового розслідування завершився саме 06.12.2016.

Надалі 12.12.2016 прокурором Одеської області ОСОБА_5 було повідомлено про підозру вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.368, ч.4 ст.358 КК України та в цей же день направлено в Генеральну прокуратуру Україні клопотання про продовження строку досудового розслідування до дев`яти місяців, проте в його задоволенні було відмовлено.

23.03.2017 заступником прокурора прокуратури Миколаївської області винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000092 від 17.02.2016 стосовно ОСОБА_5 на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПІ України, яку судом було скасовано.

30.12.2017 прокурором прокуратури Миколаївської області винесені постанову про закриття кримінального провадження №0000092 від 17.02.2016 стосовно ОСОБА_5 на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України, яку судом було скасовано.

25.04.2018 прокурором прокуратури Миколаївської області винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000092 від 17.02.2016 стосовно ОСОБА_5 на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України, яку судом було скасовано.

16.09.2020 прокурором Офісу Генерального прокурора винесено постано про закриття кримінального провадження за №0000092 17.02.2016 стосовно ОСОБА_5 на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України, яку 17.11.2020 Заводським районним судом м. Миколаєва було скасовано.

Надалі 27.02.2022 слідчим ТУ ДБР, розташованим у м. Миколаєві прийнято рішення про закриття даного кримінального провадження за ч.1 ст.152, ч.3 ст.190, ч.2 ст.364, ч.ч.3, 4 ст.358, ч.4 ст.368 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, проте прокурором офісу Генерального прокурора 20.03.2023 вказану постанову скасовано та процесуальне керівництво досудовим розслідуванням доручено здійснювати прокурорам Одеської обласної прокуратури.

24.01.2024 слідчим ТУ ДБР, розташованим у м. Миколаєві, прийнято рішення про закриття даного кримінального провадження ч.1 ст.152, ч.3 ст.190, ч.2 ст.364, ч.ч.3, 4 ст.358, ч.4 ст.368 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, яку 26.07.2024 заступником керівника Одеської обласної прокуратури скасовано.

Норми КПК України, якими суд керується при ухвалені рішення.

За змістом ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із ч.1 ст.24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, зокрема, слідчого та прокурора в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В силу свої прав та обов`язків, що визначені ст.42 КПК України, з метою охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Виходячи із зазначеного, здійснення швидкого досудового розслідування та судового розгляду у межах визначеного строку давності, у разі винуватості особи, забезпечує досягнення мети покарання, виконання завдань загальної і спеціальної превенції. З іншої сторони, якщо кримінальне провадження здійснюється стосовно невинуватої особи, тривале розслідування та судовий розгляд піддає її зайвому процесуальному примусу.

Строки проведення досудового розслідування встановлені ст.219 КПК України та залежать від часу пред`явленні особі підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

На час розгляду клопотання досудове розслідування триває майже десять років, ОСОБА_5 повідомлено про підозру, кримінальне провадження неодноразово закривалося, а обвинувальний акт до суду не направляється.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України зазначено, що головним обов`язком слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженню.

Згідно ч.ч.1-3 ст.28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Згідно з ч.6 ст.28 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Стаття 113 КПК України зазначає, що будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Закріплення у ч.6 ст.28 КПК України права підозрюваного, обвинуваченого, потерпілого на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені КПК, втілює міжнародно- правовий стандарт, на необхідність якого неодноразово звертав увагу Європейський суд з прав людини.

Більш цього, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція ратифікована Законом України N475/97-ВР від 17.07.1997) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Дотримання розумних строків є основоположним завданням оперативного розслідування будь-якого злочину, закріпленим у ст.2 КПК України, що відображає вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до позиції ЄСПЛ, у кримінальних справах «розумний строк», про який йдеться у ч.1 ст.6, може починати відлік не тільки з моменту висунення офіційного обвинувачення. Це може відбутися раніше, ніж справа потрапить до суду (справа «Девеєр проти Бельгії» від 27.02.1980); з дня, коли виписано ордер на арешт; з дати, коли зацікавлену особу було офіційно повідомлено, що проти неї порушено кримінальну справу; з дати, коли було почато досудове слідство (справи «Вемхов проти ФРН» від 25.06.1968, «Ноймастер проти Австрії» від 27.06.1968, «Рингейзен проти Австрії» від 16.07.1971). «Обвинувачення» для цілей ч.1 ст.6 КЗПЛ можна визначити як офіційне повідомлення компетентною владою особи, що є підстави стверджувати про вчинення нею кримінального злочину.

Відповідно до практики ЄСПЛ обчислення строку провадження у кримінальній справі розпочинається з моменту винесення постанови про притягнення особи як обвинуваченого, затримання особи за підозрою у вчиненні злочину чи допиту її як підозрюваного (навіть допиту особи як свідка, якщо з протоколу допиту вбачається, що на момент допиту слідчий вже підозрював допитуваного у причетності до конкретного злочину) залежно від того, яка із зазначених подій сталася раніше, і закінчується винесенням остаточного рішення у кримінальній справі. У п.253 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" зазначено, що "момент, з якого ст. 6 Конвенції починає застосовуватись до "кримінальних" питань, залежить від обставин справи. Провідне місце, яке займає в демократичному суспільстві право на справедливий судовий розгляд, спонукає Суд віддавати перевагу "сутнісній", а не "формальній" концепції "обвинувачення", про яке йдеться у п.1 ст.6 (п.62 рішення ЄСПЛ від 18.01.2007 у справі "Шубінський проти Словенії" Subinski v. Slovenia)".

У п.97 рішення ЄСПЛ від 16.09.2010 у справі "Вітрук проти України" зазначено, що "в кримінальних справах "розумний строк", передбачений п.1 ст.6 Конвенції, починається з того часу, коли особі було "пред`явлено обвинувачення", тобто, іншими словами, з моменту офіційного повідомлення заявника компетентним органом про те, що він обвинувачується у вчиненні злочину. Це визначення також застосовується до питання, чи мало місце "суттєве погіршення становища (підозрюваного), чи ні. Щодо закінчення "відповідного строку", то в кримінальних справах період, передбачений п.1 ст.6 Конвенції, включає весь строк провадження у справі, у тому числі перегляд рішення в апеляції (п.70 рішення ЄСПЛ у справі "Меріт проти України" (Merit v. Ukraine)".

Визначення розумного строку досудового слідства залежить від багатьох факторів, включаючи обсяг і складність справи, кількість слідчих дій, число потерпілих та свідків, необхідності проведення експертиз та отримання висновків тощо. Але за будь-яких обставин строк досудового слідства не повинен перевищувати меж необхідності. Досудове слідство повинно бути закінчено у кожній справі без порушення права на справедливий судовий розгляді права на ефективний засіб захисту, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

Викладені вище обставини свідчать про необхідність встановлення органу досудового розслідування процесуальних строків для прийняття прокурором-процесуальним керівником в рамках кримінального провадження №0000092 від 17.02.2016 за підозрою ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.358, ч.4 ст.368 КК України, одного із рішень, передбачених ч.1 ст.283 КПК України, оскільки кримінальне провадження триває занадто тривалий час і водночас у ньому спливли строки досудового розслідування.

Пунктом 9-1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків прокурором, слідчим, дізнавачем під час досудового розслідування.

Частиною 1 ст.308 КПК України встановлено право підозрюваного, обвинуваченого, потерпілого, інших осіб, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором, дізнавачем під час досудового розслідування.

Відповідно до ч.2 ст.308 КПК України прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.

Водночас, чинний КПК України не містить будь-яких вимог щодо змісту рішення прокурора вищого рівня, яким відмовлено у задоволенні скарги, поданої у порядку ст.308 КПК України.

Однак, з огляду на ст.110 КПК України, якою визначається вид та зміст процесуальних рішень, у тому числі прокурора, слідчий суддя вважає, що у будь-якому разі рішення за результатами розгляду скарги має містити зміст обставин та обґрунтування мотивів для прийняття того чи іншого рішення.

Зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_5 є підозрюваним в рамках кримінального провадження №0000092, досудове розслідування в якому здійснюється з 17.02.2016, тобто майже десять років, постанови про закриття якого неодноразово виносилися та скасовувалися.

Частиною першою статті 28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені КПК України строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Засада розумних строків у кримінальному провадженні має на меті встановити межу невизначеності та гарантувати право кожному учаснику кримінального провадження (підозрюваному, потерпілому, тощо) від необґрунтованого і надмірного затягування кримінального провадження. Розумними прийнято вважати строки, що є об`єктивно необхідними для вчинення процесуальних дій та ухвалення відповідних рішень. Такі дії і рішення мають бути виконані без невиправданої затримки. Забезпечення дотримання розумних строків на досудовому розслідуванні покладається на прокурора та слідчого суддю (щодо питань віднесених до його компетенції). Визначення розумного строку досудового слідства залежить бід багатьох факторів, але за будь-яких обставин строк досудового розслідування не повинен перевищувати меж необхідності.

З огляду на встановлені обставини, слідчий суддя вважає, що досудове розслідування здійснюється занадто тривалий час, що свідчить про недотримання розумних строків.

Окрім того, суд звертає увагу, що строк досудового розслідування кримінального провадження №0000092 від 17.02.2016 на теперішній час фактично закінчився, а стороною обвинувачення не виконано вимоги ст.284 КПК України.

За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги (ч. 1-2 ст.307 КПК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.28, 303-310, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_5 в порядку ст.28, п.9-1, ч.1 ст.303 КПК України - задовольнити.

Встановити строк 10 днів з дня проголошення ухвали для прийняття прокурором-процесуальним керівником в рамках кримінального провадження №0000092 від 17.02.2016 за підозрою ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.358, ч.4 ст.368 КК України, одного із рішень, передбачених ч.1 ст.283 КПК України.

Ухвалу направити для виконання до Одеської обласної прокуратури.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

07.01.2025