Справа № 203/6619/24
Провадження № 1-кп/0203/840/2025
В И Р О К

іменем України

29 січня 2025 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000252 від 15 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, Рівненської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період на посаді оператор відділення управління командир 2 мінометної батареї 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , проходячи військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24.02.2022, у військовій частині НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», в посаді оператор відділення управління командир 2 мінометної батареї НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , відповідно до вимог ст.ст. 9,11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та Законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народу, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо додержуватись Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, в порушення положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року за №576, та Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року діючи умисно, в жовтні 2024 року (більш точний час під час досудового розслідування не було встановлено), перебуваючи в Донецькій області та виконуючи бойові завдання, в окопах, знайшов два корпуси гранати типу DM61А1 з маркуванням: «HGR-SPLIT DM61A1 LOT 02-DNM-03» два запали типу DM 82 з маркуванням «TENNMEK DM 82A3 LOT 02-DNM-03», після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на придбання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу з метою їх подальшого використання.

Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на незаконне придбання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що знайдені предмети - два корпуси гранати типу DМ61А1 з маркуванням: «HGR-SPLIT DM61A1 LOT 02-DNM-03» два запали типу DM 82 з маркуванням «TENNMEK DM 82A3 LOT 02-DNM-03» відносяться до категорії бойових припасів, привласнив їх та почав носити їх безпосередньо при собі, чим скоїв незаконне придбання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Далі, ОСОБА_4 , в жовтні 2024 року, у невстановлену досудовим слідством дату та час, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу, що знаходились особисто при ньому та у належних йому речах, виїхав у відпустку з території Покровського району Донецької області до м. Дніпро, здійснивши таким чином носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

В період часу з 16 години 55 хвилин до 17 години 05 хвилини 15.10.2024 року, працівниками поліції на території залізничного вокзалу станції Дніпро-Головний, розташованого за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, 11 у ОСОБА_4 виявлено та вилучено наступні предмети в зборі: два корпуси гранати типу DМ61А1 з маркуванням: «HGR-SPLIT DM61A1 LOT 02-DNM-03» два запали типу DM 82 з маркуванням «TENNMEK DM 82A3 LOT 02-DNM-03», які відносяться до категорії бойових припасів, придатні для здійснення вибуху, які ОСОБА_4 придбав та носив без передбаченого законом дозволу.

ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

При цьому суд встановив, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст викладених в обвинувальному акті обставин, їх позиція є добровільною, а також роз`яснив учасникам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у придбанні та носінні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Згідно зі ст.ст.50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи зі вказаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно відповідати характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, має двох малолітніх дітей, під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем несення військової служби - позитивно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що необхідним і достатнім для перевиховання та попередження нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання за ч.1 ст.263 КК України у вигляді позбавлення волі на мінімальний строк із застосуванням ст.75 КК України та звільненням його від відбування призначеного покарання з іспитовим строком та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз у відповідності до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. ст. 369-371,373,374,376,392-395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання зі встановленням іспитового строку 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на проведення судової вибухово- технічної експертизи, висновок експерта від 04.11.2024 №СЕ-19/104-24/42111 - ВТХ, які складають 1591 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одну) гривню 80 копійок.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його оголошення негайно вручається засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1