ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/922/25 Справа № 181/1662/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. ДніпроК

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 , подану на вирок Межівського районного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2024 року, яким

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Сухарева Балка Межівського району Дніпропетровської області, має громадянство України, в силу ст.89 КК України раніше не засудженого, фактично мешкає у АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, із призначенням покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, із визначенням початку строку відбування покарання з моменту виконання цього вироку.

встановила:

У оскаржуваному вироку зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до довідки військово-лікарської комісії №643 від 25.06.2024, виданої головою військово-лікарської комісії ОСОБА_9 , за результатами проходження медичного огляду ОСОБА_8 визнано придатним до військової служби.

25 червня 2024 року ОСОБА_8 , відповідно до ч.5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (зі змінами та доповненнями станом на 18.05.2024), «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», що затверджений постановою Кабінету міністрів України № 560 від 16.05.2024, співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_2 роз`яснено про його подальший призов до Збройних Сил України на військову службу під час мобілізації на особливий період та вручено повістку про необхідність явки на 7 год. 00 хв. 26 червня 2024 року до вказаного відділу, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з метою відправлення до місця проходження військової служби у складі військової команди до військової частини НОМЕР_1 , а також попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ст.336 КК України, за ухилення від призову за мобілізацією.

Від отримання повістки ОСОБА_8 відмовився, про що був складений акт № 91 від 25.06.2024 та всупереч ст. 65 Конституції України, п.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України №2105-ІХ від 03.03.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», п.1 додатку 2 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022, усвідомлюючи небезпечний і протиправний характер своїх дій, маючи умисел і бажання так діяти, а саме досягти мети - уникнути самого призову за мобілізацією, у вказаний у повістці день, тобто 26 червня 2024 року о 07 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_3 без поважних на те причин не прибув та жодних обставин неприбуття не повідомив, чим ухиляється від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, тобто порушив порядок комплектування Збройних Сил України та не виконав загального обов`язку щодо відбування військової служби під час мобілізації на особливий період.

У подальшому, 16.09.2024 військовозобов`язаному ОСОБА_8 співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно роз`яснено про його подальший призов до Збройних Сил України на військову службу під час мобілізації на особливий період та запропоновано отримати повістку про необхідність явки 17 вересня 2024 року до вказаного відділу, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з метою відправлення до місця проходження військової служби в складі військової команди до військової частини НОМЕР_2 , а також попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ст.336 КК України, за ухилення від призову за мобілізацією.

Однак ОСОБА_8 відмовився отримувати вказану повістку і з`являтися до ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку з тим, що служити не бажає, чим порушив вимоги ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», про що 16.09.2024 посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 складений акт.

У подальшому ОСОБА_8 у вказаний в повістці день, тобто 17 вересня 2024 року о 07 год.00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_3 без поважних на те причин повторно не прибув та жодних обставин неприбуття не повідомив, чим ухиляється від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, тобто порушив порядок комплектування Збройних Сил України та не виконав загального обов`язку щодо відбування військової служб під час мобілізації на особливий період.

Тобто, військовозобов`язаний ОСОБА_8 , діючи умисно, не маючи на підставі ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» поважних причин неприбуття, звільнення чи відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, в особливий період, переслідуючи мету ухилення від її проходження, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи належним чином ознайомлений про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, від проходження військової служби відмовляється, чим ухиляється від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, в подальшому у визначений в повістці день та час до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився, від проходження військової служби відмовився, чим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Таким чином ОСОБА_8 обвинувачується органами досудового розслідування в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

У поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду із призначенням нового судового розгляду матеріалів кримінального провадження.

Зазначає, що мотивувальна частина вироку повинна відповідати вимогам п.2 ч.3 ст.374 КПК України , але, суд першої інстанції у даному випадку вимоги закону не виконав, пославшись на встановлені органом досудового розслідування обставини вчинення ОСОБА_8 зазначеного кримінального правопорушення. Суд також навів правову кваліфікацію дій обвинуваченого, встановлену під час досудового розслідування.

Зазначені обставини, на думку прокурора, позбавляють суд апеляційної інстанції можливості перевірити усі обставини, оскільки вони не встановлені судом, та ухвалити рішення.

Під час апеляційного перегляду:

-прокурор відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 підтримала апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_10 у повному обсязі викладених у ній доводів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника державного обвинувачення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно із положеннями ч.3 ст.374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, зокрема, у разі визнання особи винуватою: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Натомість, у мотивувальній частині оскарженого вироку таке формулювання обвинувачення, яке б встановив суд щодо ОСОБА_8 , із наданням правової кваліфікації, відсутнє. Суд першої інстанції лише послався на ті обставини, які встановлені органом досудового розслідування і прямо про це зазначив.

Такий зміст вироку протирічить вимогам діючого КПК, є істотним порушенням закону та підставою для скасування вироку на підставі п.3 ч.1 ст.409, п.1 ч.1 ст.413 КПК України.

Доводи апеляційної скарги прокурора є слушними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.405,407,409,413,418,419 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити у повному обсязі.

Вирок Межівського районного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2024 року щодо ОСОБА_8 за ст.336 КК України скасувати із призначенням нового судового розгляду.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4