Справа № 461/8806/24
Провадження № 1-кс/461/7671/24
У Х В А Л А
про арешт майна
16.12.2024 року. м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого групи слідчих слідчий слідчого відділення відділу поліції №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна, -

в с т а н о в и в :
Подане клопотання мотивує тим, що вилучений в ході проведення обшуку, телефон має доказове значення у даному кримінальному провадженні, оскільки може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегти на собі його сліди та містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження а також містити інформацію про обставини вчинення кримінального правопорушення та причетних осіб, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому є необхідним долучення такого телефону до матеріалів кримінального провадження з метою використання його у доказуванні, отримання постійного безперешкодного доступу до нього, недопущення його відчуження, зміни або знищення.
На підставі ч.2 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без виклику представника власника майна, та у відсутності прокурора.
На підставі ч.4 ст.107 КПК України, фіксування судового засідання з допомогою технічних засобів не здійснювалося.
Дослідивши та перевіривши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, всупереч вимог Законів України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, який вподальшому неодноразово продовжено, усвідомлюючи, що виїзд за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років забороняється, маючи умисел на організацію незаконного переправлення громадянина України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця, який проходить військову службу у військовій частині № НОМЕР_4 , що дислокується на одній території з військовою частиною № НОМЕР_5 , через державний кордон України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в період часу з 28-29.11.2024 організував незаконне переправлення ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 через державний кордон України, шляхом сприяння його вчиненню порадами, вказівками, наданням транспортного засобу, усуненням перешкод, безпосереднього супроводження та забезпечення супроводу іншими особами під час перетину ним державного кордону України, за що отримав від ОСОБА_11 грошові кошти в розмірі 11 000 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 29.11.2024 становило 457 820 грн, що мало місце за наступних обставин.
27.11.2024 ОСОБА_9 діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, маючи умисел на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, переслідуючи мету незаконного збагачення, достовірно знаючи, що в умовах воєнного стану чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років обмежено виїзд за межі України, з корисливих мотивів, вирішили незаконно переправити військовослужбовця через державний кордон України.
Так, в ході досудового розслідування встановлено, що 27.11.2024 під час телефонної розмови ОСОБА_9 з ОСОБА_11 , який звернувся до нього з метою отримання консультації щодо подальшого проходження військової служби військовослужбовцем ОСОБА_10 , ОСОБА_9 запропонував ОСОБА_11 можливий спосіб організації незаконного переправлення через державний кордон України ОСОБА_10 .
З метою реалізації свого злочинного умислу спрямованого на незаконне переправлення через державний кордон України ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливим мотивом , у невстановлений на даний час досудовим розслідуванням спосіб, місце та час вступив у злочинну змову з ОСОБА_7 , який обіймає посаду т.в.о. командира НОМЕР_6 окремої механізованої бригади військової частини № НОМЕР_5 , що дислокується на одній території з військовою частиною НОМЕР_4 , та уповноважений віддавати накази та розпорядження іншим підлеглим йому військовослужбовцям, а ті у свою чергу зобов`язані сумлінно такі виконувати, ОСОБА_8 який являється військовослужбовцем військової частини № НОМЕР_5 та перебуває у довірливих відносинах з іншими особами, які проходять військову службу у ній, які повинні організувати та забезпечити незаконне залишення ОСОБА_10 військової частини № НОМЕР_4 , що дислокується на одній території з військовою частиною № НОМЕР_5 , ОСОБА_6 , який являється працівником ІНФОРМАЦІЯ_3 та який повинен забезпечити доїзд ОСОБА_10 транспортним засобом до державного кордону України та забезпечити його незаконне переправлення через державний кордон України поза межами контрольованих пунктів пропуску у Закарпатській області, а також іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами.
Вподальшому ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, будучи обізнаним про наміри ОСОБА_10 , реалізовуючи спільний злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення останнього через державний кордон України, переслідуючи злочинну мету протиправного збагачення, достовірно знаючи, що у ОСОБА_10 відсутні законні підстави для виїзду за межі території України в умовах воєнного стану та водночас усвідомлюючи, що такий являється військовослужбовцем військової частини № НОМЕР_4 , де проходить військову підготовку, 27.11.2024 в ході телефонної розмови, запевнив ОСОБА_11 , що за грошову винагороду організує незаконне вивезення за межі військової частини № НОМЕР_4 ОСОБА_10 для подальшого незаконного переправлення через державний кордон України поза межами контрольованих пунктів пропуску у Закарпатській області.
ОСОБА_9 продовжуючи реалізовувати спільний з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами злочинний умисел, переслідуючи злочинну мету протиправного збагачення, достовірно знаючи, що у ОСОБА_10 відсутні законні підстави покинути територію військової частини № НОМЕР_4 та відсутні законні підстави для виїзду за межі території України в умовах воєнного стану, 28.11.2024 в ході телефонної розмови із ОСОБА_11 , повідомив про готовність 28.11.2024 о 19:00 год., організувати та вивезти ОСОБА_10 з військової частини № НОМЕР_5 , що дислокується на одній території з військовою частиною № НОМЕР_4 , під час чого розповів покроковий спосіб та засоби незаконного переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України, зокрема зазначив про етапи такого вивезення шляхом усунення перешкод та залучення інших військовослужбовців військової частини № НОМЕР_5 з метою забезпечення не викриття злочинного наміру іншими особами, наданням транспортного засобу та особистого супроводу ОСОБА_10 до м. Львова для подальшої передачі іншим співучасникам, а саме ОСОБА_6 , який повинен супроводжувати його до сліпої зони лінії державного кордону України у Закарпатській області для його незаконного перетину, при цьому вказавши суму неправомірної вигоди, яку необхідно надати йому та іншим спільникам, тобто для осіб, які будуть сприяти у вчиненні вказаних протиправних дій, у розмірі 15 000 доларів США, частину яких ОСОБА_11 повинен надати ОСОБА_9 під час особистої зустрічі у м. Львові у вигляді завдатку, а повну суму іншим особам після досягнення мети - незаконного перетину державного кордону України ОСОБА_10 .
Так, 28.11.2024 близько 18.00 год., ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, переслідуючи мету незаконного збагачення, перебуваючи на території військової частини № НОМЕР_5 , що за адресою: АДРЕСА_2 , що дислокується на одній території з військовою частиною № НОМЕР_4 з відома ОСОБА_7 , з метою незаконного переправлення через державний кордон України ОСОБА_10 , зустрів останнього та повідомив про необхідність слідування за ним для незаконного залишення вказаної військової частини.
Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_12 супроводив ОСОБА_10 за межі території військової частини № НОМЕР_4 та близько 18:40 год. передав його ОСОБА_9 , для забезпечення особистого супроводу і доїзду на транспортному засобі марки «Audi А6», р.н.з. НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_13 до Львівської області та подальшої передачі ОСОБА_6 для супроводження останнього до державного кордону України та забезпечення його переправлення через державний кордон України поза межами контрольованих пунктів пропуску у Закарпатській області.
В подальшому, 28.11.2024 о 20.25 год. ОСОБА_9 діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами, разом з військовослужбовцем ОСОБА_10 , використовуючи транспортний засіб марки «Audi А6», р.н.з. НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_13 , прибули до с. Запитів, що у Львівській області де залишились на ночівлю у готелі «Гелікон-Запитів», що на вулиці Весела, 25А, з метою передачі ОСОБА_10 ОСОБА_6 , для подальшого супроводу та забезпечення незаконного перетину кордону України поза межами контрольованих пунктів пропуску у Закарпатській області.
29.11.2024 близько 12.00 год. ОСОБА_6 , реалізовуючи спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України, діючи за попередньою змовою групою осіб, на автомобілі марки Wolksvagen Polo днз НОМЕР_8 , прибув в раніше обумовлене місце, а саме до готелю «Гелікон-Запитів», що на вулиці Весела, 25А, з метою подальшого супроводу та забезпечення незаконного переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України поза межами контрольованих пунктів пропуску у Закарпатській області.
Після цього, ОСОБА_9 переслідуючи мету незаконного збагачення, реалізовуючи спільний злочинний умисел спрямований на незаконне переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України, одержав від ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 4000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 29.11.2024 становить 166382,4 гривень, за організацію незаконного переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України, шляхом сприяння його вчиненню порадами, вказівками, наданням транспортного засобу, усуненням перешкод, безпосереднього супроводження та забезпечення супроводу іншими особами під час перетину ним державного кордону України, після чого протиправна діяльність ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 була припинена.
Разом з тим, на виконання окремого доручення слідчого, наданого в порядку ст. 40 КПК України, отримано рапорт оперативного співробітника УСБУ у Львівській області, про те, що до функціоналу каналу причетні наступні громадяни:
- ОСОБА_14 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець: м. Ужгород, зареєстрований: АДРЕСА_3 , фактично проживає: АДРЕСА_4 , перебуває на службі в ІНФОРМАЦІЯ_5 , співорганізатор, контактував з ОСОБА_7 щодо осіб яких потрібно вивезти з території в/ч для подальшого переправлення через державний кордон України;
- ОСОБА_15 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець: смт Середнє Ужгородського р-ну Закарпатської обл., фактично проживає: АДРЕСА_5 , у власності перебуває будинок за адресою: АДРЕСА_6 , користується а/м «Фольксваген Крафтер», д.р.з. НОМЕР_9 (зареєстрована на ТОВ «АВТОБЕРД»), колишній військовослужбовець ЗСУ, демобілізований за станом здоров`я, директор ТОВ «АВТОБЕРД» юридична адреса: Ужгородський р-н, с. Нижнє Солотвино, 150, кв. 9) надавав ОСОБА_6 установчі дані, координати та контакти військовослужбовців ЗСУ, для їх вивезення з території Львівської, Закарпатської та Рівненської областей для подальшого переправлення їх через державний кордон України;
- ОСОБА_16 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 уродженець: м. Ужгород, зареєстрований: АДРЕСА_7 , військовослужбовець ЗСУ) за вказівкою ОСОБА_6 виводив військовослужбовців з територій в/ч Закарпатської та Рівненської областей для подальшого переправлення через державний кордон України поза пунктами пропуску.
- ОСОБА_17 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрованого: АДРЕСА_8 у власності перебуває будинок за адресою: АДРЕСА_9 ), якого 01.11.2024 року вивезли з території в/ч НОМЕР_4 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за вказівкою ОСОБА_7 для подальшого переправлення через державний кордон України.
Крім цього, згідно викладеного у матеріалах виконаного доручення встановлено, що 02 листопада 2024 року ОСОБА_17 було затримано військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_9 під час спроби незаконного перетину державного кордону поза пунктом пропуску, про що складено відповідний протокол, після чого повернуто до однієї з в/ч Рівненської облатсі для подальшого проходження служби. Разом з цим, 20 листопада 2024 року ОСОБА_17 самовільно залишив в/ч, ймовірно на даний час перебуває за місцем проживання.
12.12.2024 в період часу з 12 год. 55 хв. по 13 год. 38 хв. проведено санкціонований обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A24», imei1: НОМЕР_1 ; imei2: НОМЕР_2 , з вмістом сім-карти НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 .
1212.2024 у даному кримінальному провадженні слідчим винесено відповідну постанову та визнано речовим доказом вище вказаний мобільний телефон.
З огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, на даний час в органу досудового розслідування існує сукупність підстав вважати, що вилучені перелічені речі та документи є речовими доказами у вказаному вище кримінальному провадженні, оскільки містять інформацію щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Таким чином, метою накладення арешту на майно є виконання завдань кримінального провадження та забезпечення збереження речових доказів.
Прокурор довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження
Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна.
Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою виконання завдань кримінального провадження та з метою збереження речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в :
клопотання слідчого групи слідчих слідчий слідчого відділення відділу поліції №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 - задовольнити.
Накласти арешт на речовий доказ, який вилучений під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 , а саме мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A24», imei1: НОМЕР_1 ; imei2: НОМЕР_2 , з вмістом сім-карти НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 .
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого групи слідчих слідчий слідчого відділення відділу поліції №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п?яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 16.12.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1