Провадження № 1-кс/202/316/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

15 січня 2025 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001001 від 20.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся старший слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 з погодженим прокурором клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0001001 від 20.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

Дане клопотання, згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, було передано слідчому судді 13 січня 2025 року.

Відповідно до матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням установлено, що протягом 2021-2024 років та на даний час невстановлені особи на території м. Дніпра здійснюють незаконне придбання, зберігання, транспортування з метою збуту та збут незаконно виготовлених тютюнових виробів в мережі торгівельних закладів, у тому числі, розташованих у м. Дніпро, зокрема за адресою: вул. Янтарна, 77.

З метою забезпечення належного виконання завдань кримінального провадження, зокрема з метою фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення речей і документів, які можуть мати значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, у порядку ст. 236 КПК України 09.01.2025, на виконання ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська (справа №202/14212/24, провадження №1-кс/202/8579/2024) від 16.12.2024, у приміщенні кіоску (МАФ), розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, в ході якого, окрім тютюнових виробів, сигарет, у тому числі без марок акцизного податку, речей і документів, на вилучення яких надано дозвіл ухвалою слідчого судді, вилучено особистий мобільний телефон марки Віво 1901 з сім-картою № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , який поміщено до спец-пакету НПУ № ВІС2211907, котрий належить учаснику проведення обшуку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , планшет Леново ТБ-7306Х ІМЕІ: НОМЕР_3 , касовий апарат ПРРО: які поміщено до спец-пакету НПУ № ВІС2211908 та грошові кошти в сумі 7 760 грн., які поміщено до спец-пакету НПУ № RIC2211910, що являються торговою виручкою, отриманою від продажу тютюнової продукції без марок акцизного податку.

10.01.2025 вилучені в ході проведення обшуку у приміщенні кіоску (МАФ), розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , особистий мобільний телефон марки Віво 1901 з сім-картою № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , котрий належить учаснику проведення обшуку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , планшет Леново ТБ-7306Х ІМЕІ: НОМЕР_3 , касовий апарат ПРРО: та грошові кошти в сумі 7 760 грн., що являються торговою виручкою, отриманою від продажу тютюнової продукції без марок акцизного податку, визнано речовими доказами.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що вилучені грошові кошти є доказом злочину, за їх родовою приналежністю відповідають критеріям щодо засобів та знаряддя вчинення злочину, грошові кошти є доходом від вчиненого злочину або отримані за рахунок доходів від вчиненого злочину, а тому на них відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладено арешт з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також можливої спеціальної конфіскації.

Просив слідчого суддю накласти арешт на вилучене 09.01.2025 в ході проведення обшуку у приміщенні кіоску (МАФ), розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме особистий мобільний телефон марки Віво 1901 з сім-картою № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , котрий належить учаснику проведення обшуку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , планшет Леново ТБ-7306Х ІМЕІ: НОМЕР_3 , касовий апарат ПРРО: та грошові кошти в сумі 7 760 грн., що являються торговою виручкою, отриманою ФОП ОСОБА_7 від продажу тютюнової продукції без марок акцизного податку.шляхом позбавлення права власника на відчуження та розпорядження вказаним майном.

У судовому засіданні слідчий вимоги клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні. Слідчому судді надав пояснення аналогічні тим, що викладені в клопотанні. Зазначив, що вилучений мобільний телефон та планшет, їх інформаційне наповнення, були оглянуто.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання слідчого про арешт майна та просила відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що ухвалою слідчого судді не надавався дозвіл на вилучення техніки, а лише інформація яка міститься у ній. Крім того, вилучені мобільний телефон та планшет були оглянуті. Зазначила, що грошові кошти вилучені під час обшуку не є коштами, які здобуті внаслідок підприємницької діяльності.

Слідчий суддя, вислухавши слідчого, представника власника майна, дослідивши матеріали клопотання та долучені до них документи, дійшов наступного висновку.

СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001001 від 20.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК).

Так, за приписами статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У відповідності до приписів ст. 170 КПК України слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Слідчим суддею встановлено, що зібрані під час досудового розслідування докази доводять наявність достатніх підстав для висновку, що могло бути вчинено кримінальне правопорушення і відшукуванні речі можуть знаходитися в приміщенні кіоску, що має вивіску «Булкин Дом» та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В рамках вказаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2024 року, за наслідками розгляду клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про надання дозволу на проведення обшуку в рамках кримінального провадження за №0001001 від 20.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, надано дозвіл на проведення обшуку в приміщенні магазину (кіоску), що має вивіску «Булкин Дом», за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює підприємницьку діяльність ОСОБА_7 , з метою відшукання та вилучення незаконно виготовлених підакцизних товарів, а саме тютюну, тютюнових виробів, сигарет, що не містять марок акцизного податку, а також документів і чорнових записів щодо придбання та реалізації незаконно виготовлених підакцизних товарів.

09 січня 2025 року на виконання ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2024 року про надання дозволу на проведення обшуку, було проведено обшук в приміщенні магазину (кіоску), що має вивіску «Булкин Дом», за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого, окрім тютюнових виробів, сигарет, у тому числі без марок акцизного податку, речей і документів, на вилучення яких надано дозвіл ухвалою слідчого судді, виявлено та вилучено мобільний телефон марки Віво 1901 з сім-картою № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , котрий належить учаснику проведення обшуку ОСОБА_6 , планшет Леново ТБ-7306Х ІМЕІ: НОМЕР_3 , касовий апарат ПРРО: та грошові кошти в сумі 7 760 грн.

Постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 10 січня 2025 року мобільний телефон марки Віво 1901 з сім-картою № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , планшет Леново ТБ-7306Х ІМЕІ: НОМЕР_3 , касовий апарат ПРРО: та грошові кошти в сумі 7 760 грн. визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0001001 від 20.09.2023 року.

Відповідно до ч. 4 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Частиною 1 ст. 96-1 КК України визначено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

Спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави, були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У разі якщо гроші, цінності та інше майно були повністю або частково перетворені в інше майно, спеціальній конфіскації підлягає повністю або частково перетворене майно.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; можливість спеціальної конфіскації майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

У той же час слідчий суддя зазначає, що статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разу доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного степеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступень втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання постановленого завдання.

Таким чином, частиною 3 ст.132 КПК встановлено три групи обставин, недоведеність яких усуває застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що тягар доказування перед слідчим суддею, судом наявності підстав застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого та прокурора, як на суб`єктів, які здійснюють кримінальне провадження.

Частинами 1,2 статті 204 КК України передбачена кримінальна відповідальність за: незаконне придбання з метою збуту або зберігання з цією метою, а також збут чи транспортування з метою збуту незаконно виготовлених спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, пива, тютюнових виробів, тютюну, промислових замінників тютюну, пального або інших підакцизних товарів; незаконне виготовлення спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, пива, тютюнових виробів, тютюну, промислових замінників тютюну, пального або інших підакцизних товарів або вчинене особою, яка раніше була засуджена за цією статтею.

Таким чином, твердження органу досудового розслідування під час звернення із клопотанням про арешт майна про те, що зазначене у клопотаннях майно може бути використане у кримінальному провадженні як доказ, належним чином підтверджено допустимими в розуміння ст. 86 КПК України, так як речі, вилучені в ході обшуку в приміщенні магазину (кіоску), що має вивіску «Булкин Дом», за адресою: м. Дніпро, вул. Янтарна, 77, а саме грошові кошти, які здобуті в результаті продажу тютюнової продукції без марок акцизного податку, містять відомості, які можуть бути використані як докази.

На переконання слідчого судді, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника або володільця цього майна та арешт не матиме тяжких наслідків, оскільки втручання у право володіння та користування майно, пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів.

Тобто таке обмеження відповідатиме вимогам законності та не буде свавільним.

Тим більше, що арешт носить тимчасовий характер та може бути скасований у порядку, передбаченому статтею 174 КПК України.

З огляду на зазначене, приймаючи до уваги, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на грошові кошти, з метою збереження речових доказів, а також те, що є достатні підстави вважати, що вони дійсно відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та з метою забезпечення спеціальної конфіскації, доходжу до висновку, що клопотання слідчого в цій частині є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

При вирішенні питання про арешт мобільного телефону марки Віво 1901 з сім-картою № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , котрий належить учаснику проведення обшуку ОСОБА_6 , планшет Леново ТБ-7306Х ІМЕІ: НОМЕР_3 , касовий апарат ПРРО: , слідчий суддя вважає недоведеною необхідність накладення арешту в рамках кримінального провадження, оскільки слідчим жодним належним доказом не доведено, що зазначені мобільний телефон, планшет та касовий апарат містять сліди злочину, та відповідають критеріям ст. 98 КПК України, а також ту обставину, що в рамках кримінального провадження № 0001001 від 20.09.2023 року проведено огляд вилученого мобільного телефону та планшету, їх інформаційного наповнення, а тому причина для подальшого арешту майна відсутня.

Враховуючи викладене, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 96-1, 96-2, 98, 110, 131, 132, 168, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001001 від 20.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження, вилучене 09.01.2025 року в ході проведення обшуку в приміщенні магазину (кіоску), що має вивіску «Булкин Дом», за адресою: м. Дніпро, вул. Янтарна, 77, а саме грошові кошти в сумі 7 760 грн.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1