Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №11-сс/4805/54/25
Категорія ст.176 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 02.01.2025р. якою відмолено в застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 02.01.2025р. відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_10 про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 - запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 02.02.2025 року та покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Слідчий суддя, враховуючи тяжкість та обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , стан здоров`я, процесуальну поведінку в даному кримінальному провадженні, вважав, що застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

В апеляційній скарзі прокурор Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Зазначає, що судом не надана належна оцінка особі ОСОБА_7 , який, реалізовуючи спільний злочинний умисел, з метою власного не викриття, переадресував поштове відправлення на номер телефону ОСОБА_11 , щоб саме останній міг отримати відправлення в поштоматі з особливо небезпечною психотропною речовиною PVP в особливо великому розмірі, що дає підстави для висновку, що саме ОСОБА_7 є організатором злочинної схеми у сфері незаконного обігу психотропних речовин.

При цьому перебування ОСОБА_7 без вказаного запобіжного заходу на даному етапі досудового розслідування, на думку сторони обвинувачення є неприпустимим, враховуючи наявність та актуальність встановлених ризиків, реалізація яких при відсутності запобіжного заходу у виді тримання під вартою може призвести до вкрай негативних наслідків, та не досягнення мети і не виконання завдань кримінального провадження.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді у виді особистого зобов`язання із покладенням обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, за першим викликом на визначений ним час та до суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними, свідками у кримінальному провадженні.

Зазначає, що наразі в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які прямі докази, які б вказували на вчинення підозрюваним ОСОБА_7 інкримінованому йому злочину.

Посилається на те, що єдиним доказом ніби то купівлі наркотичних засобів із метою збуту є покази іншого підозрюваного, які він надав лише через місяць після утримання в сізо, і на думку захисту лише з метою вигородити себе і пом`якшити своє покарання.

Зазначає, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце реєстрації і проживання; має на утриманні батька який є пенсіонером; має вищу освіту; офіційно працевлаштований; позитивно характеризується; має поганий стан здоров`я та ряд тяжких захворювань; щодо нього відсутні будь-які інші підозри чи судові справи; співпрацює із слідством, добровільно надав необхідні біологічні зразки.

За вказаних обставин, враховуючи наявність постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, а також з метою реалізації законного права особи на працю, вважає помилковою ухвалу про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки в цьому немає жодної необхідності.

Також судом не враховано, що інкриміновані ОСОБА_7 події мали місце на початку жовтня 2024 року, тобто більше 2 місяців тому.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та заперечив проти апеляційної скарги захисника, захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу захисника та заперечували проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею на думку колегії суддів було обґрунтовано застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, на час розгляду відповідного клопотання, враховуючи серйозність пред`явленої підозри за ч.3 ст. 307 КК України, суворість передбаченого покарання, яке може загрожувати ОСОБА_7 , в разі визнання його винним.

На переконання колегії суддів висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, на даному етапі досудового розслідування, відповідають фактичним обставинам провадження, оскільки підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання, працює, позитивно характеризується.

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчим суддею були враховані усі обставини з якими закон пов`язує обрання запобіжного заходу, а тому вважає, що ухвала слідчого судді є обґрунтованою та законною.

Вирішуючи питання про достатність чи недостатність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту апеляційний суд також враховує те, що на час розгляду апеляційної скарги прокурора ОСОБА_9 , перебуваючи під домашнім арештом, умови його не порушував, що додатково дає підстави для висновку, що обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту може забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти наведеним у клопотанні ризикам.

Орган досудового розслідування не позбавлений права, в разі недотримання ОСОБА_7 умов домашнього арешту звернутися до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

На переконання колегії суддів, у клопотанні слідчого не зазначено та прокурором не доведено недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та вважає, що висновок слідчого судді щодо можливості обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є обґрунтованим та законним.

Прокурором не доведено виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Що стосується доводів сторони захисту про необґрунтованість підозри за ч.3 ст. 307 КК України, колегія суддів зазначає наступне.

Обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

На думку колегії суддів, висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_7 за ч.3 ст. 307 КК України є правильними та відповідають фактичним обставинам справи, оскільки підтверджуються матеріалами долученими до клопотання в тому числі: протоколом обшуку від 02.10.2024, витягами з протоколів про результати здійснення негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 11.10.2024, витягами з протоколів про результати здійснення негласних слідчих (розшукових) дій спостереження за особою від 04.10.2024, протоколом затримання ОСОБА_11 від 02.10.2024, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_11 від 17.12.2024, висновком судової експертизи №СЕ-19/106-24/14821-НЗПРАП від 03.10.2024, висновком судової експертизи №СЕ-19/106-24/14991-НЗПРАП від 24.10.2024, протоколом огляду предмету від 22.11.2024, іншими матеріалами кримінального провадження.

Ці докази на початковому етапі досудового розслідування свідчать, що ОСОБА_7 може бути причетним до інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 307 КК України.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КПК України є особливо тяжким злочином, санкція передбачає відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна, колегія суддів вважає передчасними доводи апеляційної скарги захисника про можливість застосовувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчим суддею були враховані усі обставини з якими закон пов`язує обрання запобіжного заходу, в тому числі і ті на які посилається сторона обвинувачення та сторона захисту, а тому вважає, що ухвала слідчого судді є обґрунтованою та законною.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ч.2 ст.376 ст.ст.404, 407,422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 02.01.2025р., якою відмолено в застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: