Справа № 461/2661/25
Провадження № 1-кс/461/2113/25
У Х В А Л А
про накладення арешту на майно
04.04.2025 року. м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна,-
в с т а н о в и в :
Подане клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у пропозиції та наданні службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в його інтересах дій з використанням наданого їй службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, санкція статті якого передбачає безальтернативне покарання у виді на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такого. Вказане кримінальне правопорушення є тяжким, відповідно до вимог Кримінального кодексу України. Тому у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту з метою конфіскації майна як виду покарання.
На підставі ч.2 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без виклику представника власника майна, та у відсутності прокурора.
На підставі ч.4 ст.107 КПК України, фіксування судового засідання з допомогою технічних засобів не здійснювалося.
Дослідивши та перевіривши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 № 305к від 05 березня 2024 року, ОСОБА_7 призначений з 06 березня 2024 року на посаду прокурора Кам`янка-Бузького відділу Жовківської окружної прокуратури Львівської області.
Отже, ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді прокурора Кам`янка-Бузького відділу Жовківської окружної прокуратури Львівської області, при виконанні службових обов`язків відповідно до п. 2 примітки ст. 368 КК України є службовою особою, яка займає відповідальне становище.
У ході проведення досудового розслідування встановлено, що 26.02.2025 ОСОБА_5 прибув до адміністративної будівлі Кам`янка-Бузького відділу Жовківської окружної прокуратури Львівської області, що знаходиться за адресою: Львівська обл., Львівський р-н., м. Кам`янка-Бузька, вул. Незалежності, 47, з метою особистої зустрічі із прокурором у кримінальному провадженні, в якому останній являється потерпілим. В ході розмови із ОСОБА_7 , ОСОБА_5 висловив пропозицію щодо сприяння йому у завершенні досудового розслідування в найкоротші строки в його інтересах, за що останній віддячиться.
21.03.2025 прокурором Кам`янка-Бузького відділу Жовківської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_7 проведено додатковий допит потерпілого ОСОБА_5 . Після закінчення процесуальної дії ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні Кам`янка-Бузького відділу Жовківської окружної прокуратури Львівської області, що знаходиться за адресою: Львівська обл., Львівський р-н., м. Кам`янка-Бузька, вул. Незалежності, 47, висловив пропозицію ОСОБА_7 щодо надання йому неправомірної вигоди в сумі 3 000 доларів США за подання клопотання про накладення арешту на майно осіб, які завдали йому матеріальної шкоди, а саме ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
В подальшому, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на подання прокурором клопотання про накладення арешту на майно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з метою подальшої конфіскації майна на його користь, 03.04.2025 о 13 год. 16 хв. зустрівшись із ОСОБА_7 на території АЗС «ОККО», що розташована за адресою: м. Львів вул. Богдана Хмельницького, 292, усвідомлюючи протиправність свого діяння, з метою прийняття рішення прокурором на користь ОСОБА_5 у вигляді подання клопотання слідчому судді про арешт майна ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в порядку статті 171 КПК України, розуміючи та усвідомлюючи, що надання неправомірної вигоди службовій особі є незаконним, надав службовій особі прокурору Кам`янка-Бузького відділу Жовківської окружної прокуратури Львівської області неправомірну вигоду у розмірі 3 000 доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на 03.04.2025 становить 124 119 гривень, після чого протиправна діяльність ОСОБА_5 була припинена правоохоронними органами, а грошові кошти в сумі 3 000 доларів США вилучено.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у пропозиції та наданні службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в його інтересах дій з використанням наданого їй службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.
Згідно зі ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є: арешт майна.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ст. 59 КК України, покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.
Таким чином, метою накладення арешту на майно є виконання завдань кримінального провадження та забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Слідчий довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження
Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна.
Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою виконання завдань кримінального провадження та забезпечення конфіскації майна як виду покарання, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в :
клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 - задовольнити.
Накласти арешт на транспортний засіб марки «Peugeot 3008», 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_2 .
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 . Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п?яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1