№ провадження 1-кп/208/835/24
ВИРОК

Іменем України

03 грудня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 ,

у відкритому судовому засіданні, згідно угоди про визнання винуватості розглянувши справу кримінального провадження № 0000328 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганська, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не працюючий, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину 2015 року народження, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

30.10.2024 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у зазначеному кримінальному провадженні з одного боку, обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України в приміщенні Кам`янської окружної прокуратури, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. І. Ясюковича 2, укладено угоду про визнання винуватості, додержуючись наступних умов.

ОСОБА_4 , з метою незаконного збагачення шляхом незаконного збуту особливо небезпечної психотропної речовини PVP на території м. Кам?янське Дніпропетровської області, у невстановлений слідством час, але не пізніше 11.09.2024 року, за допомогою мобільного додатку «Telegram» домовився з невстановленою особою, щодо розповсюдження зазначеної речовини.

Відповідно до домовленості між невстановленою особою та ОСОБА_7 , останній у невстановлений слідством спосіб отримував психотропну речовину PVP, розкладав у вибраних ним особисто схованках (здійснював «закладки») з метою подальшого збуту особливо небезпечної психотропної речовини наркозалежним споживачам, фотографував місцезнаходження відповідних схованок для подальшого направлення вказаних фотознімків адрес із зазначенням геолокації невстановленій особі для безпосереднього координування наркозалежних споживачів.

З метою реалізації свого протиправного умислу, ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою з невстановленою особою, не пізніше 11.09.2024 року перебуваючи в м. Кам?янське, за раніше надісланими йому координатами забрав заздалегідь залишену для нього невстановленою особою не менше 0,03552 г. особливо небезпечної психотропної речовини PVP з метою його подальшого збуту та почав незаконно зберігати його при собі з метою збуту.

В подальшому, не пізніше 11.08 год. 11.09.2024 року, ОСОБА_7 з метою незаконного збуту особливо небезпечної психотропної речовини, шляхом підкопу у ґрунт, тобто «закладки», заховав поблизу будинку 42, по вулиці С. Слісаренка м. Кам`янське 10 сліп-пакетів з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP, масами 0,0038 г; 0,0005 г; 0,00059 г; 0,0006 г; 0,0006 г; 0,0004 г; 0,0001 г; 0,0002 г; 0,0011 г; 0,0002 г.

Зробивши зазначену закладку, ОСОБА_7 сфотографував місце схованки для подальшого направлення за допомогою мобільного додатку «Telegram» невстановленій особи, для безпосереднього координування наркозалежних споживачів, тобто збув вказану особливо небезпечну психотропну речовину.

Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, не пізніше 11.08 години 11.09.2024 року, ОСОБА_7 з метою незаконного збуту особливо небезпечної психотропної речовини, шляхом підкопу у ґрунт, тобто «закладки», заховав поблизу будинку 44, по вулиці С.Слісаренка м. Кам?янське, 3 сліп-пакети з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP, масами 0,0012 г; 0,0003 г, сфотографував місце схованки для подальшого направлення за допомогою мобільного додатку «Telegram» невстановленій особі, для безпосереднього координування наркозалежних споживачів, тобто збув вказану особливо небезпечну психотропну речовину.

Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, не пізніше 11.08 години 11.09.2024 року, ОСОБА_7 з метою незаконного збуту особливо небезпечної психотропної речовини, шляхом підкопу у ґрунт, тобто «закладки», заховав поблизу будинку 19, по вулиці С.Слісаренка м. Кам?янське, 9 сліп- пакетів з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP, масами 0,0167 г; 0,00004 г; 0,0002 г; 0,00059 г; 0,0002 г; 0,0018; 0,0003 г; 0,0004 г; 0,0002 г., сфотографував місце схованки для подальшого направлення за допомогою мобільного додатку «Telegram» невстановленій особі, для безпосереднього координування наркозалежних споживачів, тобто збув вказану особливо небезпечну психотропну речовину.

11.09.2024 року, проходячи в пошуках нового місця схованки повз буд. 19 по вул. С. Слісаренка на території Заводського району у м. Кам?янське, о 11.08 годині ОСОБА_7 затриманий співробітниками поліції Кам?янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

В ході проведення особистого обшуку, у ОСОБА_7 виявлено та вилучено 41 сліп-пакет у яких виявлено особливо небезпечну психотропну речовину PVP, масами 0,0001 г, 0,0001 г, 0,0002 г, 0,0002 г, 0,0003 г, 0,0002 г, 0,0004 г, 0,0002 г, 0,0002 г, 0,0002 г, 0,0002 г, 0,0002 г, 0,0003 г, 0,0003 г, 0,0004 г, 0,0002 г, 0,0002 г, 0,0003 г, 0,0002 г, 0,0003 г, 0,0001 г, 0,0002 г, 0,0002 г, 0,0003 г, 0,0003 г відповідно (всього маса PVP становить 0,0058 г), який відноситься до особливо небезпечної психотропної речовини PVP, який ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав з метою збуту.

В цей же день, у період часу 17.49 19.16 години, в ході проведення огляду місця події по вулиці С.Слісаренка, співробітники поліції виявили та вилучили 22 сліп-пакети з особливо небезпечною психотропною речовиною PVP, загальною масою 0,02972 г., віднесений до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг якої заборонено, який ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав з метою збуту, а також незаконно її збув.

Протиправні дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, а також збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачений, під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях.

Між обвинуваченим ОСОБА_7 та прокурором укладена угода про визнання винуватості у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 307 КК України та сторони дійшли згоди про призначення обвинуваченому покарання, з застосуванням ст. 69 КК України, у виді 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна, з застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України з встановленням строку випробування.

Зі змісту угоди вбачається, що при її укладанні обвинуваченому ОСОБА_7 роз`яснені та є зрозумілими наслідки укладання та затвердження угоди для сторін, відповідно до ст. 473 КПК України, а саме:

- обмеження права на оскарження вироку, підстави для оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода, в апеляційному порядку, що визначені ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в ст. 424 КПК України;

- відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого йому кримінального правопорушення, а він має право допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

ОСОБА_7 зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість в обсязі обвинувачення під час судового розгляду; сприяти в забезпеченні виконання завдання кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого судового розгляду обвинувального акту в суді.

Окремо, відповідно до попередніх домовленостей з правоохоронними органами, ОСОБА_7 зобов`язується сприяти у викритті злочину передбаченого ст. 307 КК України, вчиненого іншою особою, відомості щодо яких відповідно до ст. 222 КПК України не розголошуються у вказаному кримінальному провадженні.

Ця угода, суть якої обвинуваченому зрозуміла, укладена ним добровільно і усвідомлено, і у нього було достатньо часу, щоб ознайомитись зі змістом угоди про визнання винуватості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 підтвердив обставини вчинення кримінальних правопорушень викладених в обвинуваченні, та пояснив наступне.

Будучі травмованим, не міг знайти роботу, яка б не була пов`язана з тяжкою працею. В Інтернеті знайшов оголошення про заробіток при продажу психотропної речовини. Зв`язавшись з особою яка давала оголошення, з`ясував, деталі, тобто попередньої оплати ним за речовини, подальше її отримання, та розповсюдження шляхом закладок. Місця закладок потрібно було фотографувати, та передавати продавцю. За закладку пакета незнайомець обіцяв платити 65 гривень. Він оплатив вартість речовини, отримав її та в районі вулиці Слісаренка зробив закладки. Координати закладок передав продавцю. Через деякий час його затримали працівники поліції. В ході особистого обшуку виявили сліп-пакети з речовиною. Що саме знаходилось в пакетиках, не знає.

Свою вину визнає повністю та щиро розкаюється у скоєному. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена ним добровільно, без якогось примусу.

З пояснень обвинуваченого наданих суду вбачається, що визнання вини у скоєнні кримінального правопорушення за ч.2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, а також збут особливо небезпечної психотропної речовини, вчинене за попередньою змовою групою осіб, є добровільним, зрозумілим щодо обмежень оскарження в апеляційному та касаційному порядку, що передбачене ст. 394, 424 ч.3 п.1 КПК України, відмови від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд вважає повне визнання вини та щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обвинувачений раніше не судимий, одружений, на утриманні має малолітню дитину, позитивно характеризується за місцем мешкання, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває.

Відповідно до умов угоди про визнання винуватості, ОСОБА_7 згідно до попередніх домовленостей з правоохоронними органами, зобов`язується сприяти у викритті злочину передбаченого ст. 307 КК України, вчиненого іншою особою, відомості щодо яких не розголошуються у вказаному кримінальному провадженні.

Суду надана довідка про результати відповідної співпраці обвинуваченого, яка оглянута в судовому засіданні.

Згідно до ч.2 ст. 66 КПК України, зазначені обставини у своїй сукупності, визнаються судом як окремі обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Юридичним змістом кримінального провадження на підставі угод є сукупність прав і обов`язків, реалізовуючи які, сторони кримінального провадження можуть досягати правового компромісу.

Угода є процесуальним засобом, застосовуючи який, сторони з урахуванням рівноваги публічних та приватних інтересів у кримінальному провадженні, задовольняють їх в кримінальному процесі.

В провадженні на підставі угод, нормами КПК України вимагається від сторін і суду прийняття узгодженого рішення, і саме рішення суду про винуватість особи, ґрунтується на умовах укладеної сторонами угоди.

Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

Санкція ч.2 ст. 307 КК України передбачає безальтернативне покарання - позбавлення волі строком від 6 до 10 років.

Вирішуючи питання щодо міри покарання ОСОБА_7 , яка встановлена сторонами згідно до угоди, суд відзначає наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 69 КК України за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті Особливої частини цього кодексу. Для застосування судом положень ст. 69 КК України повинні бути встановлені виключні обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості саме вчиненого кримінального правопорушення, та які повинні оцінюватися з урахуванням індивідуальних особливостей кримінального провадження. Встановлені обставини, що пом`якшують покарання, мають настільки істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції статті було б явно недоцільним і несправедливим.

При призначенні конкретній особі покаранні, тобто його індивідуалізації, виявляється каральна політика держави, яка поєднує в собі реалізацію різних цілей державного реагування на випадки вчинення злочинів, так як метою покарання згідно із законом України про кримінальну відповідальність є не лише кара, а й виправлення особи, запобігання вчиненню нею та іншими особами нових злочинів, і вона не може бути досягнута виключно за рахунок суворості призначеного покарання, яке є по суті другорядним.

Правова система держави має забезпечувати баланс між суворістю та м`якістю заходів реагування на порушення кримінально-правових заборон і покарання, яке призначається особі, має бути справедливим.

Повноваження суду надані державою та інтелектуально-вольова владна діяльність суду з вирішення спірних правових питань, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання тощо, визначають поняття судового розсуду у кримінальному судочинстві.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

У справі «Ізмайлов проти Росії» ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»

Суд вважає, що враховуючи істотний взаємозв`язок між наявністю та сукупності декількох пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставин з істотним зниженням ступеню тяжкості вчиненого злочину, зниження суспільної небезпечності самим обвинуваченим, враховуючи принцип індивідуалізації покарання, призначення ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч.2 ст. 307 КК України є не доцільним та несправедливим, і призначення більш м`якого покарання виду покарання ніж зазначене в цій санкції та передбачене угодою яка розглядається, здатне забезпечити його виправлення.

На думку суду, призначення ОСОБА_7 передбаченого угодою покарання за ч.2 ст. 307 КК України, з застосуванням положень ст. 69 цього Кодексу, у виді позбавлення волі строком на 5 років, з встановленням випробування, є законним, справедливим та достатнім для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням нового злочину.

Частиною 1 ст. 75 КК України встановлено, що якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Згідно із ч.3 ст. 75 КК України у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Іспитовий строк - це певний проміжок часу, протягом якого здійснюється контроль за засудженим і останній під загрозою реального відбування призначеного покарання зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки та інші умови випробування. Значення іспитового строку полягає і в тому, що тільки протягом цього строку особа визнається судимою і за нею здійснюється контроль та соціально-виховна робота уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк дисциплінує засудженого, привчає його до дотримання законів, нагадує йому, що він не виправданий, а проходить випробування, від результату якого залежить його подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Перебіг іспитового строку починається з моменту оголошення вироку і не підлягає скороченню в заохочувальному порядку.

У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд відповідно до ст. 76 КК України покладає на засудженого відповідні обов`язки.

Перевіривши відповідність угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим, суд дійшов до наступного висновку:

- ОСОБА_7 дійсно вчинено кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 307 КК України, та він у ньому винен;

- угода про визнання винуватості, яка укладена 30.10.2024 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідає встановленим кримінальним процесуальним вимогам, є правомірною, відповідає інтересам суспільства та держави.

Порушень прав, свобод чи інтересів інших осіб, судом не встановлено.

Суд підтверджує, що узгоджена сторонами угоди міра покарання обвинуваченому, відповідає загальним правилам призначення кримінального покарання, встановлених КК України.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Згідно умов угоди, сторони узгодили застосування спеціальної конфіскації до мобільного телефону належного ОСОБА_4 , та звернення цього майна в дохід держави.

Статтею 96-1 КК України встановлено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.

Спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.

Випадки застосування спеціальної конфіскації встановлені ст. 96-2 КК України, згідно якої вона застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Процесуальні витрати по проведенню судових експертиз, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягнення з обвинуваченого.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості, укладену 30.10.2024 року на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, в приміщенні Кам`янської окружної прокуратури, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. І. Ясюковича, 2, між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та притягнутим в якості обвинуваченого у цьому провадженні ОСОБА_4 , затвердити.

Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 307 КК України, та призначити йому покарання, з застосуванням ст. 69 КК України, у виді 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 2 роки.

Згідно ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Зарахувати в строк відбуття ОСОБА_4 покарання час його перебування під вартою з 11.09.2024 року по 12.09.2024 року, включно.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по проведенню судових експертиз у загальній сумі 76 963,84 гривень.

Речові докази по справі: 67 спец.пакетів з речовиною рослинного походження, 2 пакети, чорного та білого кольору, столову ложку, які знаходяться в камері зберігання Кам`янського РУП знищити;

-купюри Національного банку України - одна купюра номіналом 100 гривень з серією та номером АЕ4993413, одна купюра номіналом 50 гривень, яка знаходиться в матеріалах справи знявши арешт, звернути в дохід держави;

Мобільний телефон «Samsung Galaxy А51», який знаходиться в камері зберігання Кам`янського РУП, знявши арешт, звернути у власність держави відповідно до ст. ст. 96-1, 96-2 КК України.

До набрання вироком законної сили, захід забезпечення кримінального провадження відносно засудженого ОСОБА_4 , не обирати.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через суд, який його ухвалив, протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученню прокурору, обвинуваченому, захиснику.

Суддя ОСОБА_1