Справа № 577/551/25
Провадження № 1-кп/577/192/25

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2025 року
Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 08.11.2024 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 263 КК України до 150 годин громадських робіт, -
у вчиненні кримінального проступку , передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,-
встановив:
08.11.2024 р. Конотопським міськрайонним судом Сумської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено до 150 годин громадських робіт.
18.12.2024 р. ОСОБА_4 роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, відібрана підписка про ознайомлення з покаранням, роз`яснена кримінальна відповідальність за ухилення від громадських робіт, передбачена ч.2 ст.389 КК України.
18.12.2024р. ОСОБА_4 направлено на відбування покарання у виді 150 годин громадських робіт до ЖЕП «Житлосервіс», куди він прибував для відбування громадських робіт 19-20, 23-27 та 30-31 грудня 2024 року.
В подальшому, незважаючи на те, що ОСОБА_4 роз`яснено порядок відбування покарання та відповідальність за ч.2 ст. 389 КК України, останній ухилився від відбування покарання та не з`явився для відбування громадських робіт, не маючи на те поважних причин.
В порушення обов`язків, визначених ст. 37 КВК України, 01.01.2025р., 02.01.2025р., 03.01.2025р., 06.01.2025р., 07.01.2025р. 08.01.2025р. , 09.01.2025р. та 10.01.2025р. ОСОБА_4 не відбував громадські роботи без поважних причин, у зв`язку з чим ЖРЕП «Житлосервіс» до Конотопського РВ філії ДУ «Центр пробації» направлено повідомлення щодо засудженого до громадських робіт ОСОБА_4 , та що відповідно до вимог ч.3 ст. 40 КВК України, є ухиленням від відбування громадських робіт.
08.01.2025 р. ОСОБА_4 винесено застереження у виді письмового попередження за не відбування громадських робіт без поважних причин. У поясненні засуджений вказав, що дійсно не відбував покарання на території ЖРЕП «Жилосервіс» у зв`язку з тим, що займався власними справами та підробітками, офіційно не працював та не лікувався.
Згідно повідомлення з ЖРЕП «Житлосервіс», ОСОБА_4 був відсутній на відбуванні покарання 01.01.2025р., 02.01.2025р., 03.01.2025р., 06.01.2025р., 07.01.2025р. 08.01.2025р. , 09.01.2025р. та 10.01.2025р. Крім того, перевіркою виконання судового рішення щодо особи, засудженої до покарання у виді громадських робіт від 08.01.2025 р. встановлено, що 08.01.2025 р. ОСОБА_4 відсутній на відбуванні покарання та не виходив на відбування громадських робіт до ЖРЕП «Житлосервіс» з 01.01.2025 р. по 07.01.2025 р. Всього з призначених 150 годин громадських робіт ОСОБА_4 відбув лише 36 годин.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, при обставинах, визначених в обвинувальному акті, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння ним кримінального правопорушення, зазначені в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, він їх в повному обсязі підтверджує. Щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо його не карати.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, у суду відсутні сумніви в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого.
З`ясувавши думки учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_4 визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, ніхто з учасників не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, стосуються речових доказів та судових витрат у провадженні. Крім того, судом роз`яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Судовий розгляд проведено стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і в межах пред`явленого обвинувачення за ч. 2 ст. 389 КК України, відповідно до вимог ст. 337 КПК України.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 389 КК України, тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст.ст. 65, 68 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Згідно ст. 12 КК України обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке віднесене до проступку.
Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлені.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Вивчаючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено, що останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не відбув покарання у виді громадських робіт, вчинене ним кримінальне правопорушення, згідно ст.12 КК України, відноситься, до кримінального проступку, має зареєстроване й постійне місце проживання, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 28.10.2015р. у зв`язку із епізодичним вживанням канабіноїдів, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав повністю, на час розгляду справи не відбув призначене покарання у виді 114 годин громадських робіт, сприяв розкриттю злочину, дійсно щиро розкаявся, усвідомив свій негативний вчинок і запевнив не повторювати протиправну поведінку в майбутньому.
При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_4 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.
Враховуючи всі ці обставини, а також виходячи з принципів індивідуалізації і співмірності заходів примусу характеру вчинених дій, суд вважає, що необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді у виді пробаційного нагляду,в межах санкції ч.2 ст.389 КК України.
Також, зважаючи, що кримінальний проступок був вчинений ОСОБА_4 після постановлення обвинувального вироку Контопського міськрайонного суду Сумської області від 08.11.24р., за яким останній не відбув покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення йому остаточного покарання на підставі ст. 71 КК України.
Така міра покарання, на думку суду, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів.
Цивільний позов у справі не заявлений. Процесуальні витрати відсутні.
Під час досудового розслідування запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України і призначити покарання у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду.
Згідно ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 листопада 2024 року - 112 годин громадських робіт, що у відповідності зі ст. 72 КК України відповідає 14 дням пробаційного нагляду і остаточно призначити покарання - 1 рік 14 днів пробаційного нагляду.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Строк покарання у виді пробаційного нагляду відрахувати з дня постановки ОСОБА_4 на облік уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання.
Вирок, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти днів з моменту його проголошення, до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги до Конотопського міськрайонного суду Сумської області.

Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1