Номер провадження:1-кс/521/3450/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року місто Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_4 про відвід прокурору,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді зі заявою про відвід прокурора у кримінальному провадженні №0000540 від 20.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

В обґрунтування доводів заяви про відвід прокурора посилається на те, що ОСОБА_4 неодноразово зверталася до відповідних посадових осіб прокуратури щодо відсторонення від здійснення нагляду за цим кримінальним провадженням № 0000540 ОСОБА_3 .

Керівник Малиновської окружної прокуратурі міста Одеси ОСОБА_5 не вникає в її звернення, а пере доручує їх розгляд своїм заступникам. Звернення не розглядаються по суті і на них даються формальні відповіді, тобто фактично прикриває неблаговидну діяльність цього працівника. Звернення від 12.10.2024 року до керівника Малиновської окружної прокуратурі міста Одеси ОСОБА_5 залишилося нерозглянутим.

Формальна відповідь першого заступника керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_6 від 25.09.2024 року щодо зміни старшого групи прокурорів за кримінальним провадженням №0000540, яке внесене до ЄРДР 20.02.2020 р. по 4.3 ст. 190 КК України ОСОБА_3 , яка об`єктивно не розібралась в обставинах викладених в моєї заяві та наданих доказів відкритої бездіяльності під час нагляду за проведенням досудового розслідування у якості процесуального керівника за цим же кримінальним провадженням до звільнення його з Київської окружної прокуратури м. Одеси в лютому 2021 році, є цьому підтвердження.

Бездіяльність прокурора ОСОБА_3 в цьому кримінальному провадженні №0000540, чітко видно під час роботи його у Київської окружної прокуратурі і підтверджена судовими рішеннями, а саме ухвалами Київського районного суду м. Одеса від 29.10.2020 р.- справа № 947/29053/20, ухвалою від 30.07.2020 р. по справі №947/20921/20.

Під час проведення досудового розслідування подавались неодноразово клопотання про заміну процесуального керівника ОСОБА_3 керівнику Київської окружної прокуратури від 04.12.2020 р.

Прокурор ОСОБА_3 всіляко навмисно затягує досудове розслідування кримінального провадження №0000540, своєю згодою посприяв закриттю справи та воно було закрите дізнавачем СД Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 .

З травня 2024 року дане кримінальне провадження після передачі з Київської окружної прокуратури м. Одеси тривалий час знаходилося на вивченні у прокурора ОСОБА_3 . Заявниця стверджує, що до теперішнього часу не проведено жодної слідчої дії, при наявності ознак кримінального правопорушення ОСОБА_8 , слідчий ОСОБА_9 не приймає ніяких дій до притягнення до кримінальної відповідальності цього правопорушника, не знає, що йому робити за цим кримінальним провадженням, не знає матеріалів і відсутній план проведення досудового розслідування, не вважаючи на те, що кримінальне провадження має актуальне значення. На її питання слідчий пояснив, що у нього кримінального провадження не мається і воно знаходиться на вивченні у процесуального керівника ОСОБА_3 . На її телефоні дзвінкі щодо ознайомлення з матеріалами кримінального провадження слідчий ОСОБА_9 по вказівки процесуального керівника ОСОБА_3 не відповідає.

Крім того, невважаючи на те, що заступником начальника слідчого управління ОСОБА_10 їй за результатами проведеної перевірки за її заявою від 08.08.2024 року було повідомлено 27.08.2024 року за вих.№4/1-Л-1087, що 26.08.2024 року стан досудового розслідування було заслухувано на оперативній нараді при керівництві ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, під час якої визначено додатковий обсяг слідчих (розшукових) дій, спрямованих на всебічне, повне та неупереджене дослідження усіх обставин скоєного правопорушення.

Слідчого ОСОБА_9 суворо попереджене щодо недопущення надалі порушень вимог кримінально-процесуального законодавства України, у разі виявлення порушень під час розслідування зазначеного провадження до останнього будуть вжити заходи дисциплінарного впливу.

Окрім цього, керівництво зазначеного підрозділу поліції зобов?язано забезпечити дієвий контроль за проведенням подальшого розслідування у кримінальному провадженні № 0000540 та прийняти законне рішення, згідно з чинним законодавством України.

Вважає, що відвід прокурора ОСОБА_3 та покладення повноважень на іншого прокурора викликано необхідністю проведення якісного належного нагляду за об`єднаним кримінальним провадженням №0000540 від 20.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України для здійснення ефективного розслідування слідчим у розумні строки з метою забезпечення кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_4 підтримала вимоги викладені в заяві про відвід прокурора. Розповіла суду, що 30.05.2024 отримала постанову від прокурора Київської окружної прокуратури міста Одеси, в якій було зазначено, що справу передали до Малиновської окружної прокуратури міста Одеси. Три місяці слідчий та прокурор не повідомляли щодо руху справи. На початку вересня звернулась до слідчого, з метою з`ясувати на якій стадії знаходиться справа, на що отримала відповідь, що справа знаходиться у прокурора. До прокурора потрапити на особистий прийом не було можливо, оскільки він не вів особистий прийом. Вважає, що прокурор ОСОБА_3 має зацікавленість у даній справі, тому його необхідно відвести.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про відвід, посилаючись на її необґрунтованість. Зазначив, що 12.06.2024 року отримав кримінальну справу №0000540 від 20.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. 14.06.2024 року направив вищезазначену справу з процесуальними вказівками до слідчого. У жовтні 2024 року вивчив справу, та написав лист про ініціювання відсторонення слідчого від даної кримінальної справи. Враховуючи вищевикладене зазначив, що відсутні будь-які підстав передбачені КПК України для його відводу.

Заслухавши учасників судового провадження, оцінивши ступінь обґрунтованості заяви про відвід прокурора, дослідивши матеріали справи в обсязі, що стосуються заяви яка вирішується, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.77 КПК України прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Відповідно до ч.5 ст.80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Розглядаючи підстави для відводу, суд бере до уваги два критерії: об`єктивний та суб`єктивний.

Суб`єктивний критерій має визначатися на підставі особистих переконань та поведінки конкретного прокурора у конкретній справі - тобто, прокурор не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у прокурора достатні гарантії для того, щоб виключити будь-яку зацікавленість, що може бути перевірена.

Ключовим моментом відводу як цілісного інституту кримінального провадження є встановлення упередженості суб`єкта процесуальної діяльності при вирішенні поставлених перед ним питань. Поняття «інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості» є оціночним, і його тлумачення залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує. Як вбачається із формулювань ст.77 КПК України, інші обставини, які викликають обґрунтований сумнів в неупередженості, мають бути обумовлені конкретними фактами, які можуть бути перевірені.

Існування неупередженості повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку самого прокурора, що означає необхідність встановити, чи мав останній у певній справі будь яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував прокурор достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його неупередженості, відповідно до практики Європейського суду з прав людини.

Стосовно суб`єктивного критерію, суд, оцінюючи доводи ОСОБА_4 , дійшов переконання про відсутність підстав стверджувати, що прокурор ОСОБА_3 виявляє особисту упередженість або зацікавленість. У заяві про відвід не наведено відомостей про факти, які б стосувалися поведінки прокурора ОСОБА_3 , безпосередньо пов`язаної із здійсненням своїх повноважень, які б надали підстави для констатації упередженого ставлення прокурора до сторони кримінального провадження. Презумпція особистої неупередженості особи діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність прокурора.

Згідно із ч.3 ст.37 КПК України, якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення заяви про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу прокуратури через неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.

Безпідставне задоволення необґрунтованих заяв про відвід, може стати інструментом усунення з кримінального провадження прокурора виключно за одним побажанням учасника кримінального провадження, а звідси і вибором таким учасником бажаного для нього прокурора, що не відповідає засаді змагальності сторін.

Згідно ч.1 ст.36 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Скаржником не доведено наявність фактів, які можуть ставити під сумнів безсторонність прокурора ОСОБА_3 у даному провадженні.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід прокурора.

Керуючись ст.ст.75-83, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід прокурора ОСОБА_3 -відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1