Справа № 464/8046/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/109/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 27.12.2024 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Муравленковський Тюменської області РФ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 19.06.2024 вироком Сихівського районного суду м. Львова за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді одного року пробаційного нагляду, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

встановила:

цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України, та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до даного покарання невідбутої частини покарання за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 19.06.2024, та з урахуванням п. 5 ч. 1 ст. 72 КК України, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він, будучи засудженим вироком Сихівського районного суду міста Львова від 19.06.2024 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до одного року пробаційного нагляду, з покладенням відповідно до ст. 59-1 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватись або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватись, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу), та будучи 03.09.2024 належним чином ознайомленим з вироком суду та неодноразово попередженим працівниками Сихівського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області про кримінальну відповідальність за порушення порядку та умов відбування покарання у виді пробаційного нагляду, маючи умисел на ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, будучи ознайомленим із умовою необхідності працевлаштування, ігноруючи обов`язок встановлений судом, без поважних на те причин та без жодного попередження, не працевлаштувався та не звернувся до органів державної служби зайнятості, чим ухилився від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 03.09.2024, перебуваючи в приміщенні Сихівського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області, був належним чином ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді пробаційного нагляду, де останньому роз`яснено, що ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду є систематичне невиконання засудженим обов`язків, передбачених статтею 49-1 КВК України, а також попереджено про кримінальну відповідальність у випадку ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, про що свідчить надана останнім підписка.

04.09.2024 працівниками Сихівського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_9 було надано скерування до Львівського обласного центру зайнятості для реєстрації останнього як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому запропонують посаду (роботу).

07.10.2024 надійшла інформація із Львівського обласного центру зайнятості про те, що ОСОБА_7 за послугами по працевлаштуванню не звертався, за що 07.10.2024 останньому винесено попередження про можливість притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України в разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання, про що він розписався.

Крім цього, 21.10.2024 ОСОБА_7 не з`явився на планову реєстрацію у Сихівський районний відділ філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області та причини неявки не повідомив, за що 25.10.2024 останньому винесено попередження про можливість притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України в разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання, про що він розписався.

04.11.2024 повторно надійшла інформація із Львівського обласного центру зайнятості про те, що ОСОБА_7 за послугами по працевлаштуванню не звертався, за що 04.11.2024 останньому винесено попередження про можливість притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України в разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання, про що він розписався.

Крім того, ОСОБА_7 продовжив ігнорувати обов`язки, встановлені судом, та станом на 13.11.2024 без поважних на те причин та без жодного попередження не звернувся до Львівського обласного центру зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштування, чим ухилився від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

Захисник у апеляційній скарзі просить вирок суду змінити та призначити ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

В мотивах апеляційної скарги захисник, не оспорюючи фактичні обставини справи, покликається на те, що суд першої інстанції не в повному обсязі врахував дані про особу обвинуваченого, який повністю визнав свою вину та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Зазначає, що обвинувачений в кінці листопада 2024 року з`явився до Львівського обласного центру зайнятості та отримав скерування від 22.11.2024 для працевлаштування, однак до потенційних роботодавців, згідно з наданими скеруваннями, не звертався, оскільки хворів та запропонована йому робота є заважкою.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та доводи його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у її задоволенні слід відмовити з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому висновки суду першої інстанції щодо цих обставин перевірці апеляційним судом не підлягають.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, неодружений, непрацевлаштований, на обліку в КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» не перебуває, з січня 2023 року перебуває на обліку в КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, однак згідно з висновком спеціальної медичної наркологічної комісії від 22.11.2024 № 186 застосування ст. 96 КК України не потребує, його вік, сімейний стан, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

З огляду на означені обставини в їх сукупності, суд дійшов до вірного висновку про те, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч. 3 ст. 389 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік.

Доводи захисника про можливість призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, на переконання суду апеляційної інстанції, є необґрунтованими з огляду на наступне.

Санкція ч. 3 ст. 389 КК України, тобто кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до трьох років.

Як вбачається, суд першої інстанції призначив обвинуваченому покарання нижче середньої межі, у виді обмеження волі строком на 1 рік, що відноситься до дискреційних повноважень суду та не суперечить вимогам закону.

Враховуючи, що ОСОБА_7 , будучи засудженим вироком Сихівського районного суду міста Львова від 19.06.2024 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до одного року пробаційного нагляду, з покладенням відповідно до ст. 59-1 КК України обов`язків, на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення, а саме ухилився від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, що значно підвищує рівень суспільної небезпеки вказаного діяння, призначене судом покарання відповідає обставинам вчинення кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого.

Водночас, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що оскаржуваним вироком ОСОБА_7 призначено покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Остаточне покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця обмеження волі було призначено за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до даного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Сихівського районного суду м. Львова від 19.06.2024 року у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду, що відповідає вимогам ст. 71, 72 КК України.

Відтак, призначення судом першої інстанції ОСОБА_7 остаточного покарання у виді 1 року 1 місяця обмеження волі відповідає обставинам вчинення кримінального правопорушення, даним про особу обвинуваченого, відноситься до дискреційних повноважень суду та не суперечить вимогам закону.

Таким чином, з врахуванням вказаних обставин, колегія суддів вважає, що покарання обвинуваченому призначене з дотриманням вимог ст. 65 КК України у межах встановлених у санкції статті, та є необхідним й достатнім для досягнення мети покарання щодо виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а тому підстав для зміни вироку Сихівського районного суду м. Львова від 27.12.2024 року немає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

вирок Сихівського районного суду м. Львова від 27.12.2024 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, та на неї може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4