УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 504/1649/23

провадження № 51-544ск25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 13 січня 2025 року.

встановив:

За вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 28 вересня 2023 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі - КК) та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 4000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68 000 грн, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк2 роки.

Задоволено цивільний позов ОСОБА_6 .

Ухвалено стягнути зі ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 у рахунок відшкодування моральної шкоди - 87 000 грн.

Задоволено частково цивільний позов ОСОБА_7 .

Ухвалено стягнути зі ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 у рахунок відшкодування моральної шкоди - 40 000 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалено стягнути зі ОСОБА_5 витрати на правничу допомогу на користь ОСОБА_7 - 22 000 грн.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат, речових доказів та скасовано заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Комінтернівський районний суд Одеської області ухвалою від 20 лютого 2024 року виправив описку у своєму вироку від 28 вересня 2023 року в кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 .

Не погоджуючись з вироком місцевого суду захисник ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції.

Одеський апеляційний суд ухвалою від 13 січня 2025 року відмовив у в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Комінтернівського районного суду Одеської області від 28 вересня 2023 року, а апеляційну скаргу повернув особі, яка її подала.

Не погоджуючись з рішенням апеляційного суду захисник ОСОБА_4 подав касаційну скаргу до Верховного Суду, в якій просить скасувати ухвалу Одеського апеляційного суду від 13 січня 2025 року про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження та поновити строк на подачу відповідної скарги.

В обґрунтування вимог касаційної скарги захисник зазначає, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку не врахував, що він звертався в установлений законом строк з апеляційною скаргою на вирок місцевого суду, однак ця скарга ухвалою Одеського апеляційного суду від 17 листопада 2023 року була залишена без руху та повернута ухвалою від 19 грудня 2023 року у зв`язку із неусуненням її недоліків в установлений строк. Після цього в країні почалися масові відключення електричної енергії, що обумовило неможливість повторного звернення із апеляційною скаргою у встановлений законом строк на апеляційне оскарження вироку місцевого суду.

На думку касатора суворе дотримання судами процесуальних строків може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї документи, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру - протягом тридцяти днів з дня їх проголошення; на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, - протягом п`яти днів з дня її оголошення; на інші ухвали суду першої інстанції - протягом семи днів з дня її оголошення; на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений ухвалою суду за клопотанням заінтересованої особи.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Як убачається з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів Одеський апеляційний суд розглянув апеляційну скаргу захисника на вирок місцевого суду та постановив за результатами розгляду ухвалу про відмову у поновленні строку на оскарження, своє рішення апеляційний суд мотивував тим, що захисник ОСОБА_4 не надав суду апеляційної інстанції вагомих причин пропуску строку оскарження вироку суду першої інстанції.

Крім цього, апеляційний суд зазначив і про те, що захисник ОСОБА_4 , діючи в інтересах ОСОБА_5 , раніше звертався із апеляційною скаргою на вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 28 вересня 2023 року, але отримавши 6 грудня 2023 року ухвалу від 17 листопада 2023 року про залишення без руху його скарги не усунув недоліків вчасно і лише 12 липня 2024 року звернувся повторно з апеляційною скаргою на цей вирок.

Суд звертає увагу, що хоча ст. 117 КПК містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку, особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. У кожній справі суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип «res judicata» (принцип юридичної визначеності).

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Як убачається з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів, із апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції захисник звернувся майже через півроку після постановлення ухвали про залишення без руху його апеляційної скарги та її повернення і відповідно майже через 10 місяців після ухвалення вироку місцевим судом.

Водночас у поданій касаційній скарзі захисник хоча і вказує на надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства, що на його думку є обмеженням права на доступ до суду, проте не наводить будь-яких аргументів щодо розумних заходів, які ним вживалися з метою оскарження рішення місцевого суду в апеляційному порядку якнайшвидше після закінчення строку на апеляційне оскарження та/або з часу постановлення рішення про залишення без руху його апеляційної скарги.

Посилання на те, що захисник одного разу вже звертався з апеляційною скаргою у цьому провадженні в установлений строк і на відключення електричної енергії в країні не є переконливими.

При цьому слід звернути увагу й на безперервність роботи судів м. Одеси та Одеської області, які не припиняли здійснення судочинства за відповідних умов.

Інших об`єктивних причин, які завадили захиснику в межах строку на апеляційне оскарження, чи якнайшвидше після його закінчення звернутися до апеляційного суду і, які можна було б визнати поважними, не встановлено.

Отже, викладені в ухвалі Одеського апеляційного суду мотиви повернення апеляційної скарги є обґрунтованими. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам статей 395, 399 КПК.

Оскільки з касаційної скарги захисника ОСОБА_4 , наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою.

На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 13 січня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3