УХВАЛА

Іменем України

19 грудня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000914, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.12.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.15, ч. 1 ст.115 та ст.348 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18.12.2024 до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000914, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.12.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.15, ч. 1 ст.115 та ст.348 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000914, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.12.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.15, ч. 1 ст.115 та ст.348 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, 15.12.2024 о 16.57 год. до чергової частини ВП № 5 Житомирського РУП надійшло повідомлення ОСОБА_5 про те, що гр. ОСОБА_6 , житель АДРЕСА_1 , спричинив ножове поранення в шию ОСОБА_7 , жителю АДРЕСА_2 .

Виїздом слідчо-оперативної групи встановлено, що 15.12.2024 року приблизно о 16.50 год під час розпиття спиртних напоїв між гр. ОСОБА_7 (військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 ) та ОСОБА_6 (військовослужбовцем в/ч НОМЕР_2 , солдатом- навідником) сталась суперечка, в ході якої ОСОБА_6 , взявши ніж зі столу, наніс один удар по шиї ОСОБА_8 , спричинивши останньому різану рану шиї зліва. Після цього ОСОБА_7 побіг до домоволодіння ОСОБА_5 , де тимчасово проживає, та повідомив про дану подію, після чого ОСОБА_5 повідомила працівників поліції. По приїзду на місце події та при спробі поспілкуватись з ОСОБА_6 останній вийшов з будинку з сокирою в руках та почав погрожувати працівникам поліції фізичною розправою, після чого почав замахуватись на працівників поліці сокирою та йти в їхню сторону, викрикуючи в цей час погрози фізичною розправою та намагався сокирою спричинити працівникам поліції тілесні ушкодження. Після чого відповідальним по ВП №5 ЖРУП заступником начальника СВ старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 було зроблено попередження про можливість застосування табельної вогнепальної зброї, на що ОСОБА_6 не реагував. Після чого ОСОБА_9 вийняв табельну вогнепальну зброю ПМ серії НОМЕР_3 та зробив попереджувальний постріл вгору, про те ОСОБА_6 , не реагуючи на попередження, продовжував, погрожуючи сокирою, йти в сторону працівників поліції. ОСОБА_9 знову попередив ОСОБА_6 про можливість застосування зброї, однак ОСОБА_6 , ігноруючи попередження, продовжував йти на працівників поліції. Тоді ОСОБА_9 зробив другий постріл вгору. Після чого до ОСОБА_6 було застосовано фізичну силу та затримано. ОСОБА_7 доставлено до Чуднівської ЦРЛ для надання медичної допомоги.

В ході проведення досудового розслідування вище вказаного кримінального провадження 15.12.2024 року о 17 год. 30 хв. в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 затримано. Під час проведення затримання у ОСОБА_6 виявлено та вилучено наступне майно: куртка чорного кольору, штани камуфльовані, светр з візерунком, футболка темного синього кольору в смужку, мобільний телефон Nokia в корпусі синього кольору, черевики зеленого кольору.

15.12.2024 виявлені в ході проведення затримання речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000914 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.115 та ст.348 КК України.

За вказаних обставин вилучені в ході проведення затримання ОСОБА_6 об`єкти відповідають вимогам ст. 98, п. п. 1, 3 ч. 2 ст. ст. 167, 170 КПК України, а тому підлягають арешту.

Слідчий групи слідчих ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилася, заявою від 19.12.2024 просила розгляд клопотання проводити за її відсутності. Клопотання підтримує та просить задовольнити.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_11 у судове засідання не з`явився, заявою від 19.12.2024 просив розгляд клопотання проводити без участі підозрюваного та його захисника. У вказаній заяві ОСОБА_11 також зазначає, що при вирішенні клопотання покладається на розсуду суду.

Фіксування розгляду клопотання за допомогою технічних засобів не здійснювалось на підставі частини 4 статті 107 КПК України.

Дослідивши подані документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується клопотання, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення клопотання по суті, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя установив, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000914, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.12.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.15, ч. 1 ст.115 та ст.348 КК України.

Установлено, що 15.12.2024 року о 17 год. 30 хв. в порядку ст. 208 КПК України в приміщенні кімнати прийому громадян ГУНП в Житомирській області, що за адресою: м. Житомир, вул. Старий Бульвар, 5/37 затримано ОСОБА_6 .

У подальшому під час затримання у ОСОБА_6 виявлено та вилучено наступне майно: куртка чорного кольору, штани камуфльовані, светр з візерунком, футболка темного синього кольору в смужку, мобільний телефон Nokia в корпусі синього кольору, черевики зеленого кольору.

16.12.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.15, ч. 1 ст.115 та ст.348 КК України.

Слідчий зазначає, що вищевказані предмети, які були вилучені в ході проведення затримання підозрюваного ОСОБА_6 , зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Крім того, з метою збереження речових доказів та недопущення їх втрати, у слідства виникла необхідність у накладені арешту на вказані речі.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Обставини, викладені слідчим у клопотанні щодо можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.2, ст.115 ч.1 та ст.348 КК України, підтверджені наявними в матеріалах клопотання доказами: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; протоколом обшуку; протоколом допиту свідка; повідомленням про підозру ОСОБА_6 від 16.12.2024 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Щодо арешту майна, зазначеного в клопотанні, слідчий суддя, беручи до уваги досліджені докази, обставини кримінального провадження (відповідно до фабули у витязі з ЄРДР та наданих слідчим матеріалів), приписи абз. 1 ч. 3 ст.170 КПК України, дійшов висновку, що майно, вилучене під час затримання ОСОБА_6 , відповідає ознакам речових доказів у кримінальному провадженні №0000914 від 15.12.2024.

З метою подальшого проведення ефективного досудового розслідування, встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, досягнення об`єктивної істини у вищевказаному кримінальному провадженні, а також з метою збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні, є обґрунтована необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту тимчасово вилученого майна.

Вказаний захід забезпечення кримінального провадження є необхідним, а також найбільш ефективним, у зв`язку із тим, що іншими наявними заходами, окрім як накладення арешту на вищевказане майно забезпечити його схоронність, не допущення знищення, розтрати, приховування, відчуження, перетворення, пересування, зникнення, неможливо, у зв`язку із чим не застосування вказаного заходу, може призвести до вищевказаних ризиків.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування є достатні правові підстави для накладення арешту на майно, яке вилучене вилучене під час затримання ОСОБА_6 , оскільки таке майно відповідає ознакам речових доказів у кримінальному провадженні №0000914 від 15.12.2024, а тому клопотання слідчого підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити власнику майна відчужувати, розпоряджатися та користуватися арештованим майном, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, виявлене 15.12.2024 в ході проведення затримання ОСОБА_6 в приміщенні кімнати прийому громадян ГУНП в Житомирській області, що за адресою: м. Житомир, вул. Старий Бульвар, 5/37, а саме на: куртку чорного кольору, штани камуфльовані, светр з візерунком, футболку темного синього кольору в смужку, мобільний телефон Nokia в корпусі синього кольору, черевики зеленого кольору.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_12