ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 941/865/21

провадження № 51-3767км24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду

у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 лютого 2024 року про закриття кримінального провадження та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 29 травня 2024 року.

Зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 лютого 2024 року задоволено клопотання прокурора про закриття об`єднаного кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000595 від 03.11.2013 за ч.1 ст. 358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Рішення суду мотивовано тим, що в об`єднаному кримінальному провадженні № 0000595 від 03.11.2013 за ч. 1 ст. 358 КК України на час розгляду клопотання прокурора винну у вчиненні вказаного кримінального правопорушення особу не встановлено, а строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за цей кримінальний проступок, передбачені ст. 49 КК України, сплинули. Тому клопотання прокурора підлягало задоволенню, а кримінальне провадження - закриттю.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 29 травня 2024 року апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 залишено без задоволення, а ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 лютого 2024 року - без зміни.

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Зазначає, що кримінальні провадження №0000595 від 03.11.2013 та №0000068 від 23.10.2020 неправильно було кваліфіковані за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КПК України, оскільки вважає, що вчинене правопорушення було направлене на заволодіння приватною власністю, а тому дії повинні були кваліфікуватися за статтями 185-191 КК України.

Вважає, що досудове розслідування було проведене неефективно та неповно, а суди на це не звернули уваги. Судом справа була розглянута не об`єктивно, поверхово, з посиланням на неналежні докази і надумані обставини, що призвело донеобґрунтованого закриття кримінального провадження.

Суд першої інстанції обґрунтував свої висновки неналежними доказами, пославшись на постанову нотаріуса від 26.06.2006 щодо підстави набуття права власності на земельну ділянку його батька.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор підтримав касаційну скаргу потерпілого, просив її задовольнити.

Іншим учасникам провадження були надіслані повідомлення про місце, день і час судового розгляду, однак в судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про відкладення судового засідання не надходило.

Мотиви Суду

Згідно зі ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За приписами ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Законність як засада кримінального провадження відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити ухвалення законних і неупереджених процесуальних рішень.

Публічність згідно з положеннями ст. 25 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Пунктом 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно з приписами ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 358 КК України, є кримінальним проступком, за вчинення якого передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до двох років.

Згідно положень п. 2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді обмеження волі на строк не більше двох років.

Місцевим судом було встановлено, що строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, станом на лютий 2024 року закінчився з урахуванням положень ст.12 КК України та положень ст.49 цього Кодексу, якою передбачені строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності; винну особу у вчиненні вказаного кримінального правопорушення не було встановлено, а тому суд закрив кримінальне провадження.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим усіх зібраних та перевірених доказів.

Однак, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів суду касаційної інстанції такий висновок вважає необґрунтованим.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження за № 0000595, відомості про яке 03.11.2013 було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 358 КК України за заявою ОСОБА_6 щодо підроблення документів ОСОБА_7 та оформлення у власність земельної ділянки розміром 10,16 га, яка належала його батькові ОСОБА_8 , та земельної ділянки розміром 10,54 га, яка належала його матері ОСОБА_9 ( т. 1 а.п. 1).

22.12.2013 постановою слідчого СВ Петрівського РВ УМВС України в Кіровоградській області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000595 від 03.11.2013 було закрито, оскільки в діях ОСОБА_7 не встановлено ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України (т. 1 а.п. 4).

08.08.2014 прокурором Петрівського району постанову про закриття кримінального провадження від 22.12.2013 було скасовано, а матеріали досудового розслідування було направлено слідчому для подальшого розслідування, оскільки в ході досудового розслідування не встановлено в повному обсязі всіх істотних обставин, які мають значення для ухвалення законного та обґрунтованого рішення й неправильно застосовано норми кримінального права (т. 1 а.п. 92).

19.12.2014 постановою заступника начальника слідчого відділення Петрівського РВ УМВС України в Кіровоградській області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000595 від 03.11.2013 було знову закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. У змісті постанови слідчий зазначив, що діяння було перекваліфіковано з ч. 1 ст. 358 К Україна на ч. 1 ст. 375 КК України (т. 1 а.п. 198-199).

21.07.2015 постановою прокурора Петрівського району було також скасовано постанову від 19.12.2014 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000595 від 03.11.2013, у зв`язку з тим, що в ході досудового розслідування не встановлено в повному обсязі всіх істотних обставин, які мають значення для ухвалення законного та обґрунтованого рішення, й неправильно застосовано норми кримінального права (т. 1 а.п. 206).

10.09.2015 постановою заступника начальника слідчого відділення Петрівського РВ УМВС України в Кіровоградській області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000595 від 03.11.2013, вкотре було закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України (т. 1 а.п. 208-210).

Ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду від 29.08.2016 було скасовано постанову слідчого від 10.09.2015 про закриття кримінального провадження за № 0000595, оскільки у вказаному провадженні ОСОБА_6 не був допитаний у якості потерпілого ( т. 1 а.п. 241-244).

26.02.2019 постановою слідчого СВ Петрівського ВП Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000595 від 03.11.2013 було закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, оскільки в ході проведення досудового розслідування в діях ОСОБА_7 факт використання підроблених документів не знайшов свого підтвердження (т. 1 а.п. 256-258).

Ухвалою слідчого судді Петрівського районного суду Кіровоградської області від 10.12.2020 постанову слідчого СВ Петрівського ВП Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області від 26.02.2019 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000595 від 03.11.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, було скасовано, а матеріали кримінального провадження - направлено до Петрівського ВП Долинського В ГУНП в Кіровоградській області для проведення досудового розслідування, оскільки перевірку щодо ознак кримінального правопорушення було здійснено поверхово, що дало підстави зробити висновок про неповноту та однобічність перевірки заяви про злочин ( т. 1 а.п. 260).

23.10.2020 за заявою ОСОБА_6 були також внесені відомості до ЄРДР за № 0000068 за ч. 1 ст. 358 КК України на підставі ухвали слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02.10.2020 за заявою ОСОБА_6 щодо підроблення документів ОСОБА_7 , внаслідок чого остання заволоділа земельною ділянкою (т. 2 а.п. 1).

22.02.2021 постановою прокурора кримінальні провадження за № 0000068 від 23.10.2020 й за № 0000595 від 03.11.2013 були об`єднані в одне кримінальне провадження за № 0000595 (т. 2 а.п. 7-8).

02.07.2021 прокурор звернувся до Петрівського районного суду Кіровоградської області із клопотанням про закриття об`єднаного кримінального провадження за № 0000595 від 03.11.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та не встановлення осіб, які вчинили кримінальне правопорушення (т. 2 а.п. 32-33).

13 липня 2021 року ухвалою Кропивницького апеляційного суду було задоволено подання голови Петрівського районного суду Кіровоградської області та у порядку ст. 34 КПК України клопотання про закриття кримінального провадження за № 0000595 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності було направлено до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області для розгляду по суті (т. 2 а.п. 41,42).

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 липня 2023 року клопотання прокурора про закриття кримінального провадження було задоволено, а провадження - закрито (т. 2 а.с. 95-96).

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 18 вересня 2023 року зазначена вище ухвала місцевого суду від 19 липня 2023 року була скасована з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції (т. 2 а.с. 111-113).

Надалі Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області ухвалою від 16 лютого 2024 року задовольнив клопотання прокурора і закрив об`єднане кримінального провадження за № 0000595 від 03.11.2013 за ознаками вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (т. 2, а.с. 158-159).

Місцевий суд, закриваючи об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000595 від 03.11.2013 за ч. 1 ст. 358 КК України, виходив із того, що за наслідками досудового розслідування не встановлено, хто саме вчинив кримінальне правопорушення, а строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення закінчився.

Не погоджуючись із цим рішенням місцевого суду, потерпілий ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, зокрема, вказував про незаконність і необґрунтованість ухвали від 16 лютого 2024 року, просив її скасувати (т. 2, а.с. 163-169, 179-181).

Кропивницький апеляційний суд ухвалою від 29 травня 2024 року, переглянувши рішення місцевого суду в апеляційному порядку, погодився з висновками цього суду, визнав їх обґрунтованими та вмотивованими, а тому апеляційну скаргу потерпілого залишив без задоволення, а рішення місцевого суду - без зміни (т. 2, а.с. 211-215).

Однак колегія суддів касаційного суду з такими висновками місцевого та апеляційного судів погодитися не може з огляду на таке.

Суд касаційної інстанції неодноразово зазначав, що в провадженні, де потерпілий вказує на конкретну особу як на таку, що вчинила певне кримінальне правопорушення, орган досудового розслідування за результатами всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження має вирішити питання про наявність чи відсутність події кримінального правопорушення, а в разі її встановлення - про наявність або відсутність ознак кримінального правопорушення в діянні конкретної особи; про достатність доказів для доведення винуватості конкретної особи в суді, про наявність/відсутність підстав до звільнення від кримінальної відповідальності конкретної особи.

У свою чергу суд під час вирішення питання про закриття кримінального провадження має враховувати, чи дотримано органом досудового розслідування вимоги кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, що є необхідною умовою належного вирішення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК України).

Така позиція узгоджується з практикою Касаційного кримінального суду, відображеною, зокрема, в постановах від 25 серпня 2021 року (справа № 142/536/20, провадження № 51-1546км21), від 29 червня 2022 року (справа № 725/3569/21, провадження № 51-1061км22), від 07 червня 2023 року (справа № 545/51/22, провадження № 51-2327км23), від 23 жовтня 2024 року(справа № 570/6533/23, провадження № 51-2976км24).

У цьому провадженні потерпілий 16.11.2012 звернувся із заявою до прокурора Кіровоградської області про незаконне привласнення саме ОСОБА_7 шляхом шахрайства та підроблення спадкових документів земельної ділянки площею 10,16 га, яка належало його батькові (т. 1 а.п. 13).

Також 16.10.2013 та 02.11.2013 ОСОБА_6 звернувся до Петрівського РВ УМВС України в Кіровоградській області та до Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області щодо підроблення документів саме ОСОБА_7 та оформлення у власність земельної ділянки розміром 10,16 га, яка належала його батькові ОСОБА_8 , та земельної ділянки розміром 10,54 га, яка належала його матері ОСОБА_9 (т. 1 а.п. 1, т. 2 а.п. 7).

Окрім того, потерпілий ОСОБА_6 20.11.2019 звернувся до Петрівського відділу Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області про відкриття кримінального провадження за фактом того, що саме ОСОБА_7 користується Державним актом на право власності на земельну ділянку, який рішенням суду був визнаний недійсним ( т. 2 а.п. 16).

Таким чином, оскільки потерпілий неодноразово у своїх заявах указував на конкретну особа, яка, на його думку, вчинила певне кримінальне правопорушення, суди попередніх інстанцій дійшли передчасного висновку про закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Допущені судами першої та апеляційної інстанцій порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України є підставою для скасування оскаржених рішень та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Під час нового розгляду в суді першої інстанції необхідно врахувати викладене вище, провести судовий розгляд відповідно до вимог КПК України, за наслідком якого ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, належним чином умотивувавши свої висновки.

Тому, керуючись положеннями статей 433, 436, 438, 441, 442 КПК, Верховний Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 лютого 2024 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 29 травня 2024 року скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3