Справа№938/499/25
Провадження № 1-кс/938/106/25
УХВАЛА

про розгляд клопотання про арешт майна

07 квітня 2025 року селище Верховина

Слідчий суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000050 від 03.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області поступило клопотання вищевказаного слідчого, яке погоджено прокурором, у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000050 від 03.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, про накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів шляхом заборони відчуження, розпорядження та (або) користування ним, а саме на 14 (чотирнадцять) хлистів зрубаних дерев породи ялина європейська загальною кубомасою 7,79 м3, вилучених 03.04.2025 в ході проведення огляду місця події в лісовому масиві урочища Погорілець с. Явірник Зеленської територіальної громади Верховинського району Івано-Франківської області, на території кварталу № 8 виділу № 16 та кварталу №9 виділу № 30 Чорногірського природоохоронного науково-дослідного відділення Карпатського національного природного парку.

Клопотання обґрунтовано тим, що СВ Верховинського ВРП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000050 від 03.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.04.2025 року до Верховинського районного відділення поліції ГУНП в Івано-Франківській області надійшли матеріали з Карпатського НПП про те, що в кварталі № 8 виділу № 16 та кварталі №9 виділу № 30 Чорногірського ПНДВ що в урочищі Погорілець с. Явірник Зеленської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області виявлено незаконну порубку лісу 14-ти сироростучих дерев породи ялина європейська, яку вчинено невідомою особою, що спричинило тяжкі наслідки.

03.04.2025 під час огляду місця події в лісовому масиві урочища Погорілець с. Явірник Зеленської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області на території кварталу № 8 виділу № 16 та кварталі №9 виділу № 30 Чорногірського природоохоронного науково-дослідного відділення Карпатського національного природного парку виявлено та вилучено 14 (чотирнадцять) хлистів зрубаних дерев породи ялина європейська загальною кубомасою 7,79 м3.

04.04.2025 року зазначене майно залучено до матеріалів кримінального провадження №0000050 як речові докази, на яке є необхідність у накладенні арешту з метою їх збереження.

Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, слідчий подав заяву про розгляд даного клопотання у їх відсутності.

Особа, щодо майна якого вирішується питання про арешт, Карпатський національний природний парк явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце розгляду цієї справи повідомлений належним чином.

Їх неприбуття в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання (ст. 172 КПК України).

Дане клопотання розглянуто у строки, встановлені ч. 1 ст. 172, ч. 6 ст. 173 КПК України з врахуванням положень ч. 5 та ч. 7 ст. 115 КПК України.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Слідчий суддя, перевіривши відповідність вказаного клопотання вимогам ст. 171 КПК України, приходить до такого висновку.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (ч. 1 ст. 170 КПК України). Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів ( п.1 ч.2 ст.170 КПК України) та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, якими характеризується речовий доказ (ч.3 ст.170 КПК України).

Зокрема, встановлено, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт у клопотанні, вилучене під час огляду місця події 03.04.2025 року.

Клопотання про арешт майна подане 04.04.2025 року, тобто на наступний робочий день після вилучення майна, в результаті чого дотримано вимоги ч. 5 ст. 171 КПК України, згідно з якою клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якого його було вилучено.

Встановлено, що Верховинським РВП ГУНП в Івано-Франківській області 03.04.2025 року розпочато досудове розслідування кримінального провадження за № 0000050 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України (а.с.3).

Постановою слідчого СВ Верховинського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області від 04.04.2025 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000050 від 03.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України майно, щодо якого вирішується питання про арешт.

Отже, слідчим поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що вказані предмети є речовими доказами, оскільки вони в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому з метою запобігання можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, передачі, відчуження вилученого майна, наявна правова підстава, передбачена ч. 3 ст. 170 КПК України для арешту вказаного майна.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстави, передбаченої п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті є формою забезпечення доказів і самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх, правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Крім того, матеріали судового провадження, свідчать, що на даному етапі розслідування кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна,стороною захисту не надано та слідчим суддею не встановлено.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя прийшов до переконання про задоволення даного клопотання в повному об`ємі.

Керуючись ст.ст. 107, 167, 170-173, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно з метою збереження речових доказів шляхом заборони відчуження, розпорядження та (або) користування ним, а саме на 14 (чотирнадцять) хлистів зрубаних дерев породи ялина європейська загальною кубомасою 7,79 м3, вилучених 03.04.2025 року в ході проведення огляду місця події в лісовому масиві урочища Погорілець с. Явірник Зеленської територіальної громади Верховинського району Івано-Франківської області на території кварталу № 8 виділу № 16 та кварталу №9 виділу № 30 Чорногірського природоохоронного науково-дослідного відділення Карпатського національного природного парку.

Виконання ухвали слідчого судді покласти на слідчих СВ Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, які здійснюють досудове розслідування кримінального провадження №0000050 від 03.04.2025 року.

Роз`яснити, що відповідно до вимог ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково, якщо буде доведено, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_5