Єдиний унікальний номер: 379/1231/24
Провадження № 1-кс/379/293/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року м.Тараща

Слідчий суддя Таращанського районного суду Київської області ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного- ОСОБА_4 ,

захисника- ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000009, внесеному до ЄРДР 11.06.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.361, ч.2 ст. 361, ч.1 ст. 200, ч. 2 ст. 200 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого, з професійно-технічною освітою, раніше несудимого, неодруженого

У С Т А Н О В И ЛА:

02.12.2024 до Таращанського районного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000009, внесеному до ЄРДР 11.06.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.361,ч.2 ст.361,ч.1 ст.200,ч.2 ст.200 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 05.06.2024 близько 19 год. рухався на мопеді по АДРЕСА_2 з кишені випав належний йому мобільний телефон марки Samsung A30 IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та він не помітив цього. Приїхавши до свого місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 , він виявив втрату телефону та зрозумівши, що телефон він втратив по дорозі, почав його пошук по місцю рухумопеда, проте не знайшов, оскільки вже було темно та вирішив пошукати зранку.

06.06.2024 близько 09 год. ОСОБА_8 , повертаючись до свого місця проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 на дорозі АДРЕСА_2 знайшла мобільний телефон марки Samsung A30, якого повернувшись додому показала своєму чоловіку ОСОБА_4 .

Цього ж дня, 06.06.2024 ОСОБА_4 ввімкнув знайдений його дружиною телефон, на якому був відсутній пароль та оглядаючи вміст даних телефону, знайшов в телефонній книзі «Замітки» логін та пароль від банківського додатку «ОЩАД24», який був встановлений на вказаному телефоні та вирішив викрасти кошти з банківського рахунку, проте не зміг цього зробити, оскільки переказ коштів був обмежений встановленим лімітом.

В зв`язку з чим цього ж дня близько 12 год. ОСОБА_4 звернувся до ОСОБА_9 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 з метою допомогти змінити ліміт переказу коштів в банківському додатку «ОЩАД24», не повідомляючи останньому про те, що він має намір вчинити крадіжку.

Ввійшовши до банківського додатку «ОЩАД24» ОСОБА_4 за допомогою навичок ОСОБА_9 , який не був обізнаний в злочинному умислі останнього, виявив, що мобільний телефон марки Samsung A30 належить ОСОБА_10 . В цей час в ОСОБА_4 виник злочинний умисел на заволодіння крім коштів на банківському рахунку ОСОБА_11 також вказаним мобільним телефоном шляхом його викрадення. Після чого ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливого мотиву, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, достовірно знаючи, що на території України, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, введено воєнний стан, дію якого продовжено відповідно до Указу Президента України № 271/2024 від 06.05.2024, а також усвідомлюючи що мобільний телефон марки Samsung A30 належить ОСОБА_10 , здійснив таємне викрадення чужого майна.

В подальшому ОСОБА_4 розпорядилися викраденим майном на власний розсуд, а саме попрохав ОСОБА_9 продати вищевказаний мобільний телефон. ОСОБА_9 не будучи обізнаним зі злочинними діями ОСОБА_4 , 15.06.2024 продав вказаний телефон ОСОБА_12 за грошові кошти в сумі 1500 грн., які в подальшому передав ОСОБА_4 .

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, 06.06.2024 о 12 год. 43 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_4 , який не був обізнаний в злочинному умислі ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливого мотиву, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, достовірно знаючи, що на території України, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, введено воєнний стан, дію якого продовжено відповідно до Указу Президента України № 271/2024 від 06.05.2024, користуючись навичками користування мобільними пристроями ОСОБА_9 , маючи доступ до карткового рахунку № НОМЕР_3 , відкритого в АТ «ОщадБанк» на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зайшов без відома потерпілого ОСОБА_10 на його мобільному пристрої Samsung A30 IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 в мобільний додаток «Ощад24» та з його допомогою здійснив вхід до розрахункового рахунку № НОМЕР_3 (банківська картка) АТ «ОщадБанк», належного ОСОБА_10 звідки шляхом переказу грошових коштів на картковий рахунок № НОМЕР_4 картки АТ «А-Банк», належному ОСОБА_9 таємно викрав 65000 грн., здійснивши 4 перекази сумами 20000, 20000, 20000, 5000 грн., після чого викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.

Своїми незаконними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_13 майнову шкоду на суму 65000 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Також, 06.06.2024 у ОСОБА_4 , який перебував за місцем проживання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_4 , та який не був обізнаний в злочинному умислі ОСОБА_4 , виник протиправний умисел на викрадення грошових коштів ОСОБА_10 , які зберігаються на його картковому рахунку № НОМЕР_3 (банківська карта), відкритому в АТ «ОщадБанк».

З метою реалізації свого протиправного умислу ОСОБА_4 , за допомогою ОСОБА_9 , не обізнаного в злочинних діях ОСОБА_4 , 06.06.2024 о 12 год. 43 хв., таємно від оточуючих, використовуючи встановлений додаток «ОЩАД24» на телефоні Samsung A30, який дає доступ до карткового рахунку № НОМЕР_3 , відкритого в АТ «ОщадБанк» на ім`я ОСОБА_10 , володіючи навичками роботи з мобільним телефоном, діючи умисно, посягаючи на право власності потерпілого ОСОБА_10 , самостійно, без дозволу останнього, маючи прямий умисел спрямований на несанкціоноване втручання в роботу облікового запису ОСОБА_10 в автоматизованій інформаційній системі «Ощад24» АТ «ОщадБанк», який згідно зі ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» є таким, що становить банківську таємницю, усвідомлюючи, що він не має права законного доступу до неї, з метою незаконного отримання відомостей щодо суми коштів, розміщених на картковому рахунку ОСОБА_10 за № НОМЕР_3 , відкритого в АТ «ОщадБанк», використовуючи кінцеве обладнання телефон Samsung A30 IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з використанням всесвітньої інформаційної системи Інтернет, неправомірно використовуючи відомий йому логін та пароль, здійснив несанкціоноване втручання в роботу облікового запису потерпілого та отримав таким чином несанкціонований доступ та контроль над картковим рахунком ОСОБА_10 за № НОМЕР_3 та інформації про наявні грошові кошти на картковому рахунку потерпілого.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України.

Окрім цього, 06.06.2024 о 12 год. 43 хв. ОСОБА_4 , який перебував за місцем проживання ОСОБА_9 по АДРЕСА_4 , продовжуючи реалізовувати свого злочинного умиселу спрямованого на заволодіння належними ОСОБА_10 грошовими коштами, використовуючи несанкціонований доступ до раніше встановленого додатку «Ощад24» на кінцевому обладнанні - телефон Samsung A30 IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який дає доступ до карткового рахунку № НОМЕР_3 , відкритого в АТ «ОщадБанк» на ім`я ОСОБА_10 , вчинив несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої інформаційної системи «Ощад24» АТ «ОщадБанк».

Усвідомлюючи, що заволодіння коштами потерпілого, що зберігаються та обліковуються у безготівковій формі можливо лише шляхом складання та використання платіжного доручення в електронному вигляді, для забезпечення несанкціонованого списання коштів потерпілого, з використанням всесвітньої інформаційної системи Інтернет, умисно, ОСОБА_4 використовуючи знання ОСОБА_9 , який не був обізнаний в злочинних діях останнього, підробив електронні платіжні документи платіжні доручення №878804, НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , 87808 від 06.06.2024, у яких зазначив завідомо недостовірні відомості щодо наміру платника ОСОБА_10 з власного карткового рахунку за № НОМЕР_3 здійснити у встановленому порядку перерахунок коштів сумами 20000, 20000,20000, 5000 грн. на рахунок за № НОМЕР_4 картки АТ «А-Банк», відкритий на ім`я ОСОБА_9 , який направив до автоматизованої системи обробки інформації, чим здійснив підробку документа на переказ та використання підробленого документа на переказ.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», пунктів 1.4, 1.14, 1.27,1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом) є засоби певної форми на паперовому, електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунку. На підставі вищезазначених завідомо підроблених документів на переказ - платіжних доручень від 06.06.2024, з карткового рахунку ОСОБА_10 несанкціоновано списано кошти в розмірі 65000 грн. на картковий рахунок № НОМЕР_4 картки АТ «А-Банк», відкритий на ім`я ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні підробки документа на переказ та його використання, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 200 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 07.06.2024 о 09 год. 59 хв. ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливого мотиву, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, достовірно знаючи, що на території України, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, введено воєнний стан, дію якого продовжено відповідно до Указу Президента України № 271/2024 від 06.05.2024, користуючись навичками користування мобільними пристроями ОСОБА_9 , який не був обізнаний в злочинному умислі ОСОБА_4 , маючи доступ до карткового рахунку № НОМЕР_3 , відкритого в АТ «ОщадБанк» на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зайшов без відома потерпілого ОСОБА_10 на його мобільному пристрої Samsung A30 IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 в мобільний додаток «Ощад24» та з його допомогою здійснив вхід до розрахункового рахунку № НОМЕР_3 (банківська картка) АТ «ОщадБанк», належного ОСОБА_10 звідки шляхом переказу грошових коштів на картковий рахунок № НОМЕР_4 картки АТ «А-Банк», належному ОСОБА_9 таємно викрав 20200 грн., здійснив 2 перекази сумами 20000, 200 грн., що належали ОСОБА_10 , після чого викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.

Своїми незаконними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 20200 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Також, 07.06.2024 у ОСОБА_4 повторно виник протиправний умисел на викрадення грошових коштів ОСОБА_10 , які зберігаються на його картковому рахунку № НОМЕР_3 (банківська карта), відкритому в АТ «ОщадБанк».

З метою реалізації свого протиправного умислу ОСОБА_4 , за допомогою ОСОБА_9 , 07.06.2024 о 09 год. 59 хв., таємно від оточуючих, використовуючи встановлений додаток «ОЩАД24» на телефоні Samsung A30 IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який дає доступ до карткового рахунку № НОМЕР_3 , відкритого в АТ «ОщадБанк» на ім`я ОСОБА_10 , володіючи навичками роботи зі мобільним телефоном, діючи умисно, повторно посягаючи на право власності потерпілого ОСОБА_10 , самостійно, без дозволу останнього, маючи прямий умисел спрямований на несанкціоноване втручання в роботу облікового запису ОСОБА_10 в автоматизованій інформаційній системі «Ощад24» АТ «ОщадБанк», який згідно зі ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» є таким, що становить банківську таємницю, усвідомлюючи, що він не має права законного доступу до неї, з метою незаконного отримання відомостей щодо суми коштів, розміщених на картковому рахунку ОСОБА_10 за № НОМЕР_3 , відкритого в АТ «ОщадБанк», використовуючи кінцеве обладнання телефон Samsung A30 IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з використанням всесвітньої інформаційної системи Інтернет, неправомірно використовуючи відомий йому логін та пароль, здійснив несанкціоноване втручання в роботу облікового запису потерпілого та отримав таким чином несанкціонований доступ та контроль над картковим рахунком ОСОБА_10 за № НОМЕР_3 та інформації про наявні грошові кошти на картковому рахунку потерпілого.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, вчиненого повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 361 КК України.

Окрім цього, 07.06.2024 о 09 год. 59 хв. ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел спрямований на заволодіння належними ОСОБА_10 грошовими коштами, повторно, використовуючи несанкціонований доступ до раніше встановленого додатку «Ощад24» на кінцевому обладнанні - телефон Samsung A30 IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який дає доступ до карткового рахунку № НОМЕР_3 , відкритого в АТ «ОщадБанк» на ім`я ОСОБА_10 , вчинив повторно несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої інформаційної системи «Ощад24» АТ «ОщадБанк».

Усвідомлюючи, що заволодіння коштами потерпілого, що зберігаються та обліковуються у безготівковій формі можливо лише шляхом складання та використання платіжного доручення в електронному вигляді, для забезпечення несанкціонованого списання коштів потерпілого, з використанням всесвітньої інформаційної системи Інтернет, ОСОБА_4 використовуючи знання ОСОБА_9 , який не був обізнаний в злочинних діях останнього, умисно, повторно підробив електронні платіжні документи платіжні доручення №87809, №878810 від 07.06.2024, у яких зазначив завідомо недостовірні відомості щодо наміру платника ОСОБА_10 з власного карткового рахунку за № НОМЕР_3 здійснити у встановленому порядку перерахунок коштів сумами 20000, 200 грн. на рахунок за № НОМЕР_4 картки АТ «А-Банк», відкритий на ім`я ОСОБА_9 , який направив до автоматизованої системи обробки інформації, чим здійснив повторно підробку документа на переказ та використання підробленого документа на переказ.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», пунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом) є засоби певної форми на паперовому, електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунку. На підставі вище зазначеного завідомо підроблених документів на переказ - платіжних доручень від 07.06.2024, з карткового рахунку ОСОБА_10 несанкціоновано списано кошти в розмірі 20200 грн. на картковий рахунок № НОМЕР_4 картки АТ «А-Банк», відкритий на ім`я ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні підробки документа на переказ та його використання, вчиненого повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 200 КК України.

22.11.2024 ОСОБА_4 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.361, ч.2 ст.361, ч.1 ст.200, ч.2 ст.200 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_14 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, доданими до клопотання.

Встановлено наявність ризиків, передбаченого п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК та невиконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Ризик переховуватись від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, неодружений та не має постійного джерела доходу, тобто відсутні сталі соціальні зв`язки, а ті що є не стали на заваді вчинення кримінального правопорушення.

Сукупність даних обставин дає підозрюваному можливість легко змінити місце свого проживання без наслідків для його матеріального та сімейного благополуччя, а також свідчить про наявність ризику та підстав переховуватися від органів досудового розслідування/суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

При оцінці переховування від правосуддя може братися до уваги поряд з іншими обставинами і загроза відносно суворого покарання.

Ризик втечі має оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (позиція Європейського Суду з прав людини у справі «Бекчиєв проти Молдови»).

Окрім цього, тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавленні волі вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного ОСОБА_4 до втечі.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 проігнорувавши встановлені законом норми поведінки в суспільстві, вчинив умисний тяжкий злочини, що свідчить про відсутність будь-яких стримуючих факторів щодо вчинення протиправної поведінки, в тому числі кримінального правопорушення. Тому наявні передумови для вчинення останнього інших злочинів.

Під час розгляду клопотання прокурор його підтримав з наведених у цьому клопотанні підстав. Зазначив, що досягнення мети застосування запобіжного заходу, передбаченої у ч. 1 ст. 177 КПК України, буде можливим за допомогою особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного обов`язків, які визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Підозрюваний та захисник заперечували проти застосування до нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, посилаючись на не доведення прокурором ризиків.

Слідчий суддя, заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали додані до клопотання, у межах наведених доводів, застосовує такі положення закону та дійшла до таких висновків.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

З огляду на наведене, слідчий суддя має вирішити питання про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 , наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

До того ж, на виконання ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя має перевірити, чи доведена необхідність покладення на підозрюваного ОСОБА_4 зазначених у клопотанні слідчого обов`язків.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, слідчий суддя керується таким.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року за заявою № 42310/04 зазначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що 11.06. 2024 року до ЄРДР внесено відомості за №0000009 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.361,ч.2 ст.361,ч.1 ст.200,ч.2 ст.200 КК України.

22.11.2024 ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.361,ч.2 ст.361,ч.1 ст.200,ч.2 ст.200 КК України, у кримінальному провадженні №0000009 від 22.11.2024.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у скоєнні вказаного кримінального правопорушення на цій стадії кримінального провадження підтверджується доданими до клопотання матеріалами, а саме: заявою потерпілого ОСОБА_10 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 який повідомив, що в 06.06.2024 до його місця проживання приїхав ОСОБА_4 та повідомив, що хоче повернути йому кошти, які брав у нього на купівлю автомобіля у 2023 року , в подальшому дав йому телефон марки «Samsung A-30» та повідомив, що в телефонній книзі є контакт «Банк» де наявний пароль від «Ощадбанк» та він мав зайти в даний додаток та перекинути з банківської карти кошти собі на рахунок.Загальна суме переказу становила 65000 грн із яких 50000 грн це сума боргу та 15000 грн. ОСОБА_9 мав віддати ОСОБА_4 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 яка повідомила, що 06.06.2024 до неї зателефонував її чоловік ОСОБА_9 , та повідомив що скинув їй 20000 грн на її карту, та вона повинна зняти 15000 грн та через деякий час під`їде ОСОБА_4 та забере ці кошти; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_5 ; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 12.07.2024; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 02.09.2024; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 07.11.2024; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 07.11.2024; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 06.11.2024; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 07.11.2024; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 06.11.2024; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 08.11.2024, які в своїй сукупності підтверджують можливу причетність саме ОСОБА_4 до скоєння вищезазначених кримінальних правопорушень.

З огляду на викладене, оцінивши сукупність і вагомість наявних на цій стадії провадження доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для вирішення питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що вони доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у скоєнні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.361,ч.2 ст.361,ч.1 ст.200,ч.2 ст.200 КК України, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити це правопорушення.

Разом з тим слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до положень ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Вирішуючи питання про наявність ризиків, заявлених стороною обвинувачення, слідчий суддя керується таким.

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Медвин Богуславського району Київської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працює, розлучений, має професійно-технічну освіту, не депутат, не адвокат, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимий, 16.08.2024 до Богуславського районного суду направлений обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 за ч.4 ст. 185 КК України.

Слідчому судді не надано даних про наявність у підозрюваного будь-яких джерел доходу та міцних соціальних зв`язків.

При цьому, підозрюваному ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі.

За таких обставин, слідчий суддя вважає доведеним, що в разі, якщо підозрюваному ОСОБА_4 не обрати запобіжний захід, існують ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто вчинення спроб втечі та переховування від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинення інших кримінальних правопорушень.

Отже, оскільки стороною обвинувачення доведена наявність усіх обставин, передбачених у ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя зазначає про доцільність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, що є найм`якішим у переліку, передбаченому ч.1 ст. 176 КПК України.

Слідчий суддя погоджується з прокурором щодо того, що для досягнення мети застосування запобіжного заходу, визначеної в ч. 1 ст. 177 КПК України, на підозрюваного ОСОБА_4 слід покласти обов`язки, передбачені п.п. 1,2, 3,4 ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 176-179, 193, 194, 196, 309, 310, 371, ч.2 ст.376, 392, 393, 395 КПК, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И ЛА :

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000009, внесеному до ЄРДР 11.06.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.361, ч.2 ст. 361, ч.1 ст. 200, ч. 2 ст. 200 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

На підставі п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк два місяці, тобто до 01.02.2025 включно, такі обов`язки:

- не відлучатися за межі Київської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-прибувати на першу вимогу до слідчого чи прокурора;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками: ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 ..

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 КПК України контроль за виконанням особистого зобов`язання ОСОБА_4 покласти на слідчого СВ ВП № 2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 .

Ухвала підлягає негайному виконанню в частині застосування запобіжного заходу та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 04.12.2024 о 15 год 00 хв.

Головуючий суддя:ОСОБА_1