Справа № 483/751/23
Провадження № 1-кп/488/97/25
У Х В А Л А

12.03.2025 року місто Миколаїв, вулиця Доктора Самойловича, 29-А

Корабельний районний суд міста Миколаєва
у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участю
секретаря:ОСОБА_2
прокурора:ОСОБА_3
обвинуваченого: захисника обвинуваченого:ОСОБА_4 ОСОБА_5

при проведенні судового засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Очакова Миколаївської області, громадянин України, має середню спеціальну освіту, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 307 КК України.

Прокурором заявлене клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, яке мотивоване існуванням ризиків, які дають підстави вважати, що у випадку скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обвинувачений може переховуватись від суду (пункт 1 частини 1 статті 177 КПК України) та вчинити інше кримінальне правопорушення (пункт 5 частини 1 статті 177 КПК України).

Обвинувачений та його захисник заперечили проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що обвинувачений постійно повідомляв завчасно про свої неявки в судові засідання, а самі неявки були викликані поважними причинами, а саме проходженням лікування.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, КПК України та інших законів України. Відповідно до частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ). Відповідно до статті 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як на підставах та у порядку, встановлених законом. Висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування та розгляду судом кримінального провадження (способу життя, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків, тощо).

Рішення про застосування одного з видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, невчинення іншого кримінального правопорушення, а підставами застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити вказані дії.

Про наявність таких ризиків свідчать наступні обставини.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, тобто тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, може спонукати його ухилитися від суду. На переконання суду, суворість передбаченого законом покарання є суттєвим елементом при оцінюванні вказаного ризику та не може бути проігнорована. У той же час, вказані доводи суд розглядає виключно у взаємозв`язку із іншими обставинами.

Так, в ході судового розгляду провадження обвинувачений неодноразово не з`являвся в судове засідання, будучи у належний спосіб повідомлений про дату, час та місце його проведення, не надаючи при цьому документів, які би свідчили про наявність поважних причин своєї неявки. Судом приймалися заходи щодо забезпечення присутності обвинуваченого в судовому засіданні, зокрема, здійснювався його привід, а згодом, суд був змушений оголосити розшук із наданням дозволу на затримання обвинуваченого.

Так, ухвалою Корабельного суду міста Миколаєва від 21.02.2025 року з підстав, що ОСОБА_4 переховується від суду та місце його перебування невідоме, чим останній перешкоджає здійсненню судового розгляду, надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Щодо наданих обвинуваченим в судовому засіданні при розгляді даного клопотання довідок ТОВ «АРЕНСІЯ ЕКСПЛОРАТОРІ МЕДІСІН»: без номеру від 23.10.2024 року, № 222 від 28.11.2024 року, № 237 від 15.01.2025 року, № 244 від 23.01.2025 року, № 251 від 20.02.2025 року, то наявна в них інформація свідчить про отримання обвинуваченим з березня 2023 року амбулаторного лікування та не доводить наявність поважних причин для тривалого нез`явлення обвинуваченого в судове засідання.

За таких обставин суд вважає ризик ухилення обвинуваченого від суду доведеним.

Підставою вважати, що обвинувачений може вчиняти інші кримінальні правопорушення, є те, що після вчинення вказаного кримінального правопорушення, обвинувачений вчинив інше кримінальне правопорушення та 16.12.2024 року був засуджений Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області за частиною 4 статті 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України від відбування покарання був звільнений з іспитовим строком 2 (два) роки. З урахуванням викладеного суд вважає доведеним наявність вищевказаних ризиків і неможливість запобігти їм при вжитті більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України та вважає необхідним застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а відповідно приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора.

Окрім того, за вищевикладених обставин, суд на підставі пункту 5 частини 4 статті 183 КПК України вважає за можливе не визначати у даному провадженні розмір застави, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, що пов`язаний із незаконним обігом психотропних речовин.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 178, 183, 369-372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесяти) діб, тобто не більше ніж до 10.05.2025 року включно.

Копію ухвали надіслати учасникам судового провадження, до ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає оскарженню безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим протягом п`яти днів з дня вручення копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга не була подана.

Суддя ОСОБА_1