Справа № 466/2803/25
Провадження № 1-кс/466/974/25
У Х В А Л А

26 березня 2025року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянув клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000387 від 24.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :

25.03.2025 слідчий СВ відділу поліції №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000387 від 24.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, які зареєстровано у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000387 від 24.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 24.03.2025 до ВП № 1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області надійшла заява від ОСОБА_5 , котра просить вжити заходів до невідомої особи, яка 24.03.2025 о 02:10 год. шляхом підбору ключів увійшла у магазин "М?ясна імперія", що за адресою: АДРЕСА_1 та із сейфу викрала грошові кошти у сумі 53000 тис. грн., чим завдала матеріальної шкоди на вказану суму. ІПНП 9509 від 24.03.2025.

24.03.2025 відомості про кримінальне правопорушення відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 214 КПК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000387 від 24.03.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

24.03.2025 у відповідності до вимог ст.ст. 104, 105, 106, 223, 237

КПК України було отримано заяву від підозрюваного ОСОБА_6 , у службовому приміщенні ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Ак. Кучера, 5, який просить долучити до матеріалів провадження кросівки чорного кольору із вставками білого кольору марки «Puma». Вказані речі, можуть бути використані, як докази факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, їх визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукувані, пристосовані, чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч.7 ст.237 КПК України вилучені речі, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Враховуючи вищевикладене, з метою збереження речових доказів, забезпечення завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також у зв`язку із необхідністю експертного дослідження тимчасово вилученого майна, що зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, наявна необхідність в тимчасовому позбавленні його власника можливості володіти, користуватись та розпоряджатись вказаним вище майном до завершення кримінального провадження та вирішення його подальшої долі згідно вимог КПК, а тому слідчий СВ відділу поліції №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 звернувся до суду з даним клопотанням, клопотання просив розглядати без участі слідчого, клопотання підтримує, просить його задовольнити.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутності осіб, які беруть участь у судовому провадженні, без фіксування судового засідання технічними засобами.

Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна являється тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном щодо якого існують сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, можливої конфіскації майна, який скасовується у встановленому порядку. Арешт майна допускається з метою: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації майна; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов). Арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначених у ст. 98 КПК України.

Завданням арешту майна являється запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження. Настання негативних наслідків за результатами накладення арешту на вказане майно для інших осіб не передбачається.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи викладене, оскільки майно, яке відповідно до постанови слідчого від 25.03.2025р. визнано речовими доказами, має значення для повного, об`єктивного та всебічного проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000387 від 24.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, є достатні підстави для накладення арешту на вищезаначене майно.

Ознайомившись із матеріалами клопотання та додатками до нього, з метою недопущення знищення та відчуження вищевказаного майна, приходжу до висновку, що дане клопотання є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: кросівки чорного кольору із вставками білого кольору марки «Puma», я кі було долучено в порядку отримання заяви від підозрюваного ОСОБА_6 .

Виконання ухвали доручити слідчому СВ відділу поліції №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 та іншим слідчим, що є у групі слідчих.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_4 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1