Справа № 686/9237/24
Провадження № 1-кс/686/4028/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000117,

УСТАНОВИЛА:

21.04.2025 прокурор відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на: автомобіль марки «Volkswagen Sharan», н.з. НОМЕР_1 , ключі до указаного автомобіля, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки «Volkswagen Sharan», н.з. НОМЕР_1 , вилучені 19.04.2025 у ході проведення обшуку автомобіля марки «Volkswagen Sharan», н.з. НОМЕР_1 , яким користується підозрювана ОСОБА_4 , який належить ОСОБА_5 , шляхом позбавлення права на користування та розпорядження ними.

Прокурор у судове засідання не з`явився, у клопотанні прокурора міститься прохання про проведення судового розгляду клопотання без участі ініціатора. Вимоги клопотання підтримує у повному обсязі.

Володілець майна підозрювана ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином, шляхом здійснення повідомлення захисника підозрюваної по телефону. Причини неявки суду не відомі.

Положеннями ч. 1 ст. 172 КПК України передбачено, що неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Зважаючи на ці положення закону, слідча суддя дійшла висновку про можливість розгляду клопотання у відсутності прокурора, володільця майна - підозрюваної ОСОБА_4 та її захисника, належним чином повідомлених про дату та час судового розгляду.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Слідчою суддею установлено, що 01.03.2024 у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000117 зареєстровано кримінальне провадження із правовою кваліфікацією ч. 1, 2 ст. 255, ч. 2 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2-6 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів. У цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу; 2) спеціальної конфіскації. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу

Згідно із ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Ч. 7 ст. 236 КПК України установлено, що при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Слідчою суддею установлено, що ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 квітня 2025 року було надано дозвіл на проведення обшуку транспортного засобу марки «Volkswagen» моделі «Sharan 1.9 TDI» зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та який перебуває у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою виявлення та вилучення мобільних терміналів та сім-карток, за допомогою яких ОСОБА_4 , домовляється про контрабанду та незаконне придбання, зберігання, перевезення, пересилання та збут психотропних речовин, грошових коштів здобутих злочинним шляхом, а також будь-яких предметів чи документів, що містять інформацію про контрабанду та незаконне придбання, зберігання, перевезення, пересилання та збут психотропних речовин.

19.04.2025 старшим слідчим ВРОТЗ СУ ГУ НП в Хмельницькій області ОСОБА_7 було проведено обшук автомобіля марки «Volkswagen Sharan», н.з. НОМЕР_1 , яким користується підозрювана ОСОБА_4 , який належить ОСОБА_5 , у ході якого виявлено та вилучено: ключі до вказаного автомобіля, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки «VolkswagenSharan», н.з. НОМЕР_1 , а також вилучено вказаний автомобіль марки «VolkswagenSharan», н.з. НОМЕР_1 .

Постановою старшого слідчого ВРОТЗ СУ ГУ НП в Хмельницькій області ОСОБА_7 від 19 квітня 2025 року вилучені у ході обшуку свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль та ключі до автомобіля було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Дослідивши матеріали клопотання, слідча суддя приходить до висновку, що вилучений у ході проведеного обшуку автомобіль марки «Volkswagen Sharan», н.з. НОМЕР_1 відповідає критеріям речових доказів відповідно до положень ст.98 КПК України, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр уважати, що він міг бути використаний як знаряддя вчинення указаних кримінальних правопорушень (за версією сторони обвинувачення зазначеним транспортним засобом ОСОБА_4 здійснювала переввезення психотропних речовин) та може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, на даній стадії кримінального провадження, не надано; вилучений автомобіль обґрунтовано постановою слідчого визнано речовим доказом, оскільки він відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, що доведено прокурором.

На думку слідчої судді арешт указаного майна є співрозмірним із потребами кримінального провадження та необхідний із метою забезпечення кримінального провадження та використання майна як доказу у кримінальному провадженні. На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільця майна із метою забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до п.1 ч.6 ст.100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

З урахуванням ч. 4 ст. 173 КПК України, відповідно до якої у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідча суддя приходить до висновку, що із метою забезпечення збереження речових доказів слід накласти арешт на автомобіль марки «VolkswagenSharan», н.з. НОМЕР_1 , однак лише у частині позбавлення права на розпорядження вказаним майном, проте із залишенням правомочності користування ним. У даному випадку заборона користування не є виправданою та буде надмірним втручанням у права та інтереси власника.

При цьому слідчою суддею ураховано, що автомобіль марки «VolkswagenSharan», н.з. НОМЕР_1 уже було обшукано старшим слідчим ВРОТЗ СУ ГУ НП в Хмельницькій області ОСОБА_7 , що підтверджується протоколом обшуку від 19.04.2025, станом на момент розгляду клопотання він не збір на собі слідів вчинення кримінального правопорушення, а тому необхідність у обмеженні користування транспортним засобом з боку власника та/або інших володільців відсутня.

У частині накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки «VolkswagenSharan», н.з. НОМЕР_1 та ключі запалення до указаного автомобіля слід відмовити, оскільки зазначені документи та речі не відповідають критеріям речових доказів та накладення арешту на документ та ключі може призвести до порушення прав власника майна, ускладнити реалізацію ним його права на керування транспортним засобом.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідча суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Задовольнити частково клопотання.

Накласти арешт із тимчасовим позбавленням права на розпорядження на автомобіль марки «Volkswagen Sharan», н.з. НОМЕР_1 .

Відмовити у задоволенні решти клопотання.

Виконання ухвали доручити старшим слідчим ВРОТЗ СУ ГУ НП в Хмельницькій області ОСОБА_7 .

Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена у апеляційному порядку протягом 5 днів із дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється із дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідча суддя