Справа №463/7124/24
Провадження №1-кп/463/210/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 р. Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000153 від 15.04.2022 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Надвірна Івано- Франківської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 НГ України, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 ст. 415 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.415 КК України, а саме в тому, що 15.04.2022 він проходив військову службу на посаді водія 3-го відділення 1-го стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 .

Згідно ч.5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Відповідно до п.п. 1.3, 1.5, п. 2.3 «б», «д», 18.8 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі - Правил дорожнього руху), зокрема:

- п. 1.3. учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими;

- п. 1.5. дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п. 2.3. «б», «д» для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

- п. 18.8 водій транспортного засобу повинен зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, які йдуть з боку відчинених дверей до (або від) трамвая, що стоїть на зупинці, якщо посадка чи висадка проводиться з проїзної частини, чи посадкового майданчика, розміщеного на ній. Продовжувати рух дозволяється лише тоді, коли пішоходи залишать проїзну частину та у трамвая зачиняться двері.

Поряд із цим, ОСОБА_4 , у порушення вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ч.5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», а також пунктів: 1.3, 1.5, 2.3 (підпунктів «б» та «д»), 18.8 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, будучи військовослужбовцем, діючи із злочинною самовпевненістю, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, 15.04.2022 приблизно о 12:00 год. водій ОСОБА_4 , керуючи військовим автобусом марки «ЧАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та рухаючись ним по вулиці Личаківська у місті Львові в напрямку до центру міста з увімкненим ближнім світлом фар та швидкістю біля 15 км/год. будучи не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, наближаючись до трамвайної зупинки, що розташована поблизу будинку №7 по вулиці Личаківська, не зупинився перед попутним трамваєм, який зупинився на трамвайній зупинці та з відчиненими правими дверями розпочав здійснювати посадку висадку пасажирів, і не надав дороги пішоходу ОСОБА_5 , яка в цей час справа наліво із правого тротуару по напрямку руху його автобуса, вийшла на проїзну частину дороги для здійснення посадки у трамвай, в результаті чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 ..

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження: забій головного мозку, травматичний субарахноїдальний крововилив, перелом лобної кістки ліворуч, множинні переломи кісток лицевого скелету, закритий перелом лівої ключиці забій легень, садна лобної ділянки, обличчя. Вказані ушкодження могли утворитись 15.04.2022 від контакту з тупими предметами, якими могли бути виступаючі частини транспортного засобу з послідуючим падінням на тверду поверхню і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_4 знаходиться у прямому причинному зв`язку із вчиненням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали спричинені тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 .

В судовому засіданні потерпіла та обвинувачений звернулися до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження у зв`язку з дійовим каяттям обвинуваченого, оскільки останній щиро покаявся, відшкодував завдану ним шкоду, у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину.

Прокурор в судовому засіданні дане клопотання підтримав та не заперечив проти звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 та закриття провадження по даній справі на підставі ст.45 КК України.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Частиною 8 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.12.2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» роз`яснено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, передбаченим ст. 45 КК України, є обов`язковим.

За наслідками вивчення кримінального провадження суд вважає, що суспільно - небезпечне діяння мало місце. Дії ОСОБА_4 повинні бути кваліфіковані за ч. 1 ст. 415 КК України, як порушення правил транспортної машини, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження .

Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України суд закриває провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 - 8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Інкриміноване ОСОБА_4 діяння, згідно ст. 12 КК України, є необережним нетяжким злочином.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений раніше не судимий, у вчиненому щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину відшкодував завдану ним шкоду в повному обсязі, наразі є вйськовослужбовцем ЗСУ.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання обвинуваченого та захисника та вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 415 КК України, на підставі ст. 45 КК України, з огляду на наявність для цього правових підстав, а провадження - закрити.

Керуючись ст. ст. 284, 285, 288 КПК України, ст. 45 КК України суд,

ухвалив:

клопотання потерпілої ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 415 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000153 від 15.04.2022 року , - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Личаківський районний суд м. Львова.

Головуючий суддя ОСОБА_1