Справа № 635/4526/24
Провадження №1-кп/635/527/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі прокурора ОСОБА_2 ,

представника потерпілої ОСОБА_3 (в режимі відео конференції),

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Харківського районного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні прокурор звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем проживання: АДРЕСА_1 , у період часу з 23:00 до 05:00 год., з покладенням на обвинуваченого обов`язків: повідомляти суд про зміну місця свого проживання, не відлучатися із населеного пункту за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду; прибувати за першою вимогою у визначений час до прокурора та суду, утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, яке є тяжким, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років,.

Фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_4 , особа обвинуваченого, його процесуальна поведінка на досудовому розслідуванні, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі доведеності його вини у вчиненні кримінального правопорушення, свідчать про те, що існують ризики, передбачені п. п.1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так обвинувачений неодружений, тимчасово не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків, враховуючи тяжкі наслідки від кримінального правопорушення у виді смерті потерпілого, надають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, з метою уникнути кримінальної відповідальності та покарання, що унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, тобто існує ризик передбачений п.1, ч.1 ст.177 КПК України

Крім того, оскільки розгляд кримінального провадження не завершений, ОСОБА_4 , маючи можливість вільного пересування, розуміючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків та експертів у зазначеному кримінальному провадженні, що на переконання сторони обвинуваченого свідчить також про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України

За таких обставин виникла необхідність у застосуванні стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на час судового провадження, із покладенням відповідних процесуальних обов`язків, з метою забезпечення завдань кримінального провадження та запобігання спробам особи переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти запобіжного заходу у виді домашнього арешту, зазначив, що він має ряд захворювань, внаслідок чого йому потрібне обстеження та лікування в тому числі за межами району та області, а також по роботі йому потрібно виїжджати за межі області, тому просить відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Представник потерпілої підтримав клопотання прокурора, зазначив, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що призвело до смерті людини, ризики, заявлені прокурором існують, тому є необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченому.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 26.03.2024 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання із забороною залишати житло у період часу з 23-00 до 05-00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням на обвинуваченого обов`язків: повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання, прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, не відлучатися із населеного пункту м.Мерефа Харківської області та м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора чи суду, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вказаний запобіжний захід неодноразово був продовжений ухвалами Харківського районного суду Харківської області, останній раз до 20 березня 2025 року включно.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, відповідно до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу та особисту недоторканність можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тяжкість кримінального правопорушення вчинення якого йому інкримінується, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_4 винним, дані про його особу.

Враховуючи, що ОСОБА_4 неодружений, не має міцних соціальних зв`язків, враховуючи тяжкі наслідки від кримінального правопорушення у виді смерті потерпілого, а також те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, надають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, з метою уникнути кримінальної відповідальності та покарання, що унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, тобто ризик передбачений п.1, ч.1 ст.177 КПК України, продовжує існувати.

Крім того, оскільки розгляд кримінального провадження тільки розпочатий, обвинувачений вину не визнає, свідки не допитані, суд вважає, що ОСОБА_4 , маючи можливість вільного пересування, розуміючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків, у зазначеному кримінальному провадженні, що також свідчить, що ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зник і продовжує існувати

Отже ризики, заявлені прокурором, існують, судове провадження не завершене, свідки не допитані, докази не досліджені, тому суд вважає доцільним задовольнити клопотання прокурора, та застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, та покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, вважаючи, що вказаний запобіжний захід в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Наявність у обвинуваченого роботи і захворювань суд приймає до уваги, але це жодним чином не мінімізує ризики, заявлені прокурором. А у разі необхідності обвинуваченому виїхати за межі населеного пункту, в якому він проживає, обвинувачений не позбавлений можливості у разі підтвердження відповідними документами звернутись до суду для отримання такого дозволу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 181, 194, 315, 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, який полягає в забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 23:00 до 05:00 год.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 протягом часу дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту наступні обов`язки:

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання,

- не відлучатися із населеного пункту за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду;

- прибувати за першою вимогою у визначений час до суду,

- утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні,

Строк дії ухвали визначити до 25 травня 2025 року включно.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Суддя ОСОБА_1