"19" грудня 2024 р. Єдиний унікальний № 371/716/24
Номер провадження № 1-кп/371/204/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року м. Миронівка

ЄУН 371/716/22

Провадження № 1-кп/371/204/23

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю :

секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000105, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 квітня 2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Києві, має повну загальну середню освіту, адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимий,

за ст. 126-1 КК України,

У С Т А Н О В И В :

Встановлені обставини кримінального правопорушення

За встановленими обставинами кримінального правопорушення, обвинувачений ОСОБА_7 , маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, систематично вчиняв психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_8 , з якою він проживає в одному помешканні, яким є квартира під номером АДРЕСА_2 . Обвинувачений ображав ОСОБА_8 , виражався нецензурними висловлюваннями, принижував її честь та гідність. Такі дії призвели до психологічних страждань потерпілої, погіршення якості її життя, викликали у неї побоювання за свою безпеку, відчуття нездатності захистити себе.

Так, 22 червня 2023 року приблизно о 00 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання у квартирі під номером АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_8 умисні дії, які принижують честь та гідність потерпілої, виразились у словесних образах та висловлюванні нецензурних слів. Потерпіла була змушена про вказані дії повідомити правоохоронний орган.

За вчинення вказаних дій постановою судді Миронівського районного суду Київської області від 12 липня 2023 року ОСОБА_7 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

30 березня 2024 року приблизно о 15 годині 00 хвилин за місцем свого проживання ОСОБА_7 знову вчинив протиправні дії, які виразилися у психологічному насильстві відносно матері ОСОБА_8 . Він безпричинно ображав її нецензурними висловлюваннями, принижував честь та гідність, чим спричинив потерпілій психологічні страждання.

Постановою судді Миронівського районного суду Київської області від 03 квітня 2024 року, за вчинення вказаних дій ОСОБА_7 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Не зважаючи на факти притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_7 продовжив вчиняти умисні протиправні дії, спрямовані на систематичне заподіяння психологічних страждань ОСОБА_8 , та 06 квітня 2024 року приблизно о 19 годині 40 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, висловлював в її бік словесні образи нецензурною лайкою, чим заподіяв їй психологічних страждань.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта, досліджені за провадженням сімейні обставини (агресивна поведінка молодшого сина в стані сп`яніння) є для ОСОБА_8 тривало психотравмувальними, викликають поточні негативні психоемоційні переживання, чим спричиняють потерпілій моральні страждання. Внаслідок агресивної поведінки обвинуваченого, з яким проживає ОСОБА_8 , у останньої виникають переживання, образи, приниження, безпорадності, страху за своє життя та здоров`я, що додатково погіршує якість життя особи з наявними фізичними обмеженнями.

Таким чином, у період часу з 22 червня 2023 року до 06 квітня 2024 року обвинувачений ОСОБА_7 , будучи особою, яка неодноразово була притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, відповідальність за яке встановлена ст. 173-2 КУпАП, належних висновків не зробив та продовжив безпричинно, умисно та систематично вчиняти домашнє насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_8 .

Вчинені діяння є тотожними та об`єднані спільним умислом.

Позиції учасників судового провадження

Фактичні обставини кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_7 не заперечив, визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, на підтвердження встановлених в ході досудового розслідування обставин надав показання.

Прокурор відмовився від проголошення вступної промови, не заперечив встановлених досудовим розслідуванням обставин.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, заперечень проти встановлених досудовим розслідуванням обставин суду не повідомила.

Згідно з приписами ст. 325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що з`ясувати всі обставини кримінального провадження під час судового розгляду можливо за відсутності потерпілої, тому, керуючись правилами ст. 325 КПК України, дійшов висновку про проведення судового розгляду без потерпілої.

Повне визнання обвинуваченим вини, не заперечення фактичних обставин кримінального правопорушення та кваліфікації своїх дій, усвідомлення змісту обставин кримінального правопорушення, в якому обвинувачується, стали передумовами здійснення розгляду провадження в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України.

Роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, з`ясувавши їх думку про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, та здійснив судовий розгляд кримінального провадження із застосуванням правил ст. 349 ч. 3 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

Суд з`ясував правильне розуміння учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини кримінального правопорушення в апеляційному порядку.

З показань обвинуваченого слідує наступне.

Він проживає з потерпілою ОСОБА_8 у квартирі під номером АДРЕСА_2 , потерпіла є його матір`ю, хворіє, мала два інсульти. По господарству він допомагає матері, оскільки вона не в повній мірі може обходити себе. Коли він приходив додому пізно або п`яний, вона постійно його повчала та сварила. Він не завжди міг стримати себе, тому вчиняв протиправні дії відносно матері, сварився, кричав, виражався нецензурними словами. 22 червня 2023 року, 30 березня 2024 року та 06 квітня 2024 року він вчиняв сварки, ображав матір ОСОБА_8 нецензурними словами, принижував її честь та гідність. За вказані дії був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, розуміє, що вчиняв неправильно. У даний час не вживає алкогольні напої, з матір`ю не свариться, У вчиненому щиро кається, зробив належні висновки щодо своєї поведінки.

Кваліфікація дій обвинуваченого

Допит обвинуваченого здійснено відповідно до правил ст. 351 КПК України.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення, тому суд вважає викладені фактичні обставини кримінального правопорушення достовірними.

З показань обвинуваченого суд дійшов висновку про визнання ним всіх обставин, які встановлені досудовим розслідуванням, підлягають доказуванню в кримінальному провадженні та визначені ст. 91 КПК України.

З огляду на наведене, пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення знайшло своє підтвердження в судовому засіданні при розгляді кримінального провадження.

Діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 мали місце, ці діяння полягають у вчиненні домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої, та містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Обвинувачений є винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене.

Мотиви призначення покарання

Під час розгляду кримінального провадження, судом не встановлено обставин, які, у відповідності до ст.ст. 36 - 43 КК України, виключають кримінальну протиправність діяння обвинуваченого, а також підстав для звільнення від кримінальної відповідальності, передбачених ст.ст. 44 - 49 КК України.

Судом не встановлено обставин, які свідчать про необхідність застосування до обвинуваченого примусових засобів виховного чи медичного характеру, та обставин, які свідчать про те, що обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення у стані неосудності чи обмеженої осудності.

Судом досліджено письмові докази, що характеризують обвинуваченого.

ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується задовільно, відносно нього компрометуючі матеріали останній час не надходили, з сусідами та мешканцями села не конфліктує, громадський порядок не порушує, проте вживає спиртні напої; у лікаря психіатра та лікаря нарколога на обліку обвинувачений не перебуває; раніше не судимий.

Такі фактичні обставини підтверджуються даними характеристики з місця проживання, виданої Центральненським старостинським округом № 1 від 18 квітня 2024 року, довідок Комунального некомерційного підприємства Миронівської районної ради «Миронівська опорна багатопрофільна лікарня» від 09 квітня 2024 року, вимоги УІАП ГУ НП в Київській області від 08 квітня 2024 року.

Ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Відповідно до досудової доповіді Обухівського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області від 22 липня 2024 року та Витягу з оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення органом пробації ризик вчинення ОСОБА_7 повторного кримінального правопорушення та ризик його небезпеки для суспільства оцінено як високі.

З огляду на інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, історію правопорушень, спосіб його життя, а також ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства.

На думку органу пробації, покарання у виді штрафу або виправних робіт може збільшити рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, ухилення від відбування покарання, ураховуючи фактори ризику, відсутність роботи, матеріальне становище, зловживання алкоголем.

Органом пробації, згідно зібраних характеризуючих матеріалів, встановлено, що обвинувачений характеризується посередньо, схильний до зловживання алкоголем, який чинить шкідливий вплив на його спосіб життя.

За приписами ст.ст. 50, 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

Суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом враховується, що він вчинив кримінальне правопорушення у виді нетяжкого злочину, до вчинення кримінального правопорушення дотримувався правомірної поведінки, є особою, яка не притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, має задовільну характеристику за місцем проживання та посередню характеристику органу пробації.

За змістом обвинувального акту, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

На підставі ч. 1 ст. 66 КК України, суд вважає можливим визнати щире каяття обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, обставиною, що пом`якшує покарання за скоєне.

Обвинувачений визнав свою провину у вчиненні правопорушення, правдиво повідомив про обставини, що мали місце, його щире каяття ґрунтується на належній критичній оцінці своєї протиправної поведінки.

Обставинами, що обтяжують покарання, за змістом обвинувального акту, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, з використанням умов воєнного стану та щодо особи похилого віку.

На підставі ч. 1 ст. 67 КК України, обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , суд вважає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та щодо особи похилого віку.

Наведеною нормою закріплено, що вчинення злочину з використанням умов воєнного стану є обставиною, яка обтяжує покарання.

Це означає, що винна особа з метою полегшення вчинення кримінального правопорушення використовує найбільш несприятливий для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство.

При розгляді кримінального провадження не встановлено, що обвинувачений умисно використовував надзвичайну обстановку для реалізації своєї мети, тому суд не визнає як обтяжуючу обставину, вчинення кримінального правопорушення в умовах воєнного стану.

З урахуванням наведених обставин, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 з призначенням йому покарання в межах санкції ст. 126-1 КК України у виді пробаційного нагляду на строк два роки.

Характер вчиненого обвинуваченим діяння, наведені дані про особу обвинуваченого, той факт, що вину у вчиненні кримінального правопорушення він повністю визнав та розкаявся у вчинених діях, що свідчить про його відношення до скоєного, наявність обставини, що пом`якшує покарання, дають підстави для висновку, що таке покарання сприятиме досягненню цілей кримінального судочинства, воно є достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Статтею 96-1 КК України встановлено, що в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені певні обов`язки.

Передбачені вказаною нормою заходи застосовуються до особи, яка на момент вчинення домашнього насильства досягла 18-річного віку, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

Встановлені обставини, високий ризик вчинення засудженим ОСОБА_7 повторного кримінального правопорушення та наявність двох обставин, що обтяжують покарання, дають суду підстави для висновку про доцільність в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання застосувати до засудженого обмежувальні заходи, що застосовуються до осіб, які вчинили домашнє насильство, відповідно до ст. 96-1 КК України, у виді направлення для проходження програми для кривдників.

Метою такої корекційної програми є допомога засудженому, який вчинив насильство, в осмисленні власної насильницької поведінки, усвідомленні її витоків, проявів, наслідків для особистого життя та життя оточуючих, налагодженні гармонійного життя з родиною та в суспільстві, а також в усвідомленні того, що домашнє насильство - це порушення прав людини, яке карається відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування.

Мотиви суду щодо процесуальних витрат, речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження

Відповідно до п.п. 12-14 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами; на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України, і призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк два роки.

На підставі частини 2 статті 59-1 КК України, покласти на засудженого до пробаційного нагляду ОСОБА_7 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі статті 96-1 КК України, направити засудженого ОСОБА_7 до Миронівської міської ради Обухівського району Київської області для проходження програми для кривдників на строк два місяці.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його оголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1