У Х В А Л А

Іменем України

11 березня 2025 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0003170 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

встановив:

Відповідно до висунутого обвинувачення, ОСОБА_4 , у порушення ст.ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів і поважних причин, в умовах воєнного стану, близько 18 години 40 хвилин 03 листопада 2024 року самовільно залишив місце служби - польовий табір навчального батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_1 » військової частини НОМЕР_1 , який дислокується у АДРЕСА_1 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням службових обов`язків до 28 листопада 2024 року, коли повернувся до військової частини.

Також, ОСОБА_4 , у порушення зазначених вище вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів і поважних причин, в умовах воєнного стану, близько 06 години 12 грудня 2024 року самовільно залишив розташування польового табору навчального батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_1 » військової частини НОМЕР_1 , який дислокується у АДРЕСА_1 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням службових обов`язків до 17 години 40 хвилин 19 грудня 2024 року, коли був затриманий.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

Під час судового розгляду захисник звернувся з клопотанням, підтриманим обвинуваченим, про закриття даного кримінального провадження, оскільки ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407 КК України, бажає повернутися до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби та отримав згоду командира цієї військової частини на продовження проходження ним військової служби.

Прокурор заперечував проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України, які розділені між собою певним проміжком часу, тобто у його діях наявна реальна сукупність злочинів, а тому він не підпадає під дію ч. 5 ст. 401 КК України, де обов`язковою умовою є вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 408, 408 КК України вперше.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання сторони захисту підлягає задоволенню, а провадження закриттю з огляду на таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.ст. 407, 408 цього Кодексу може бути звільнена від кримінальної відповідальності, якщо вона добровільно звернулась із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або до іншої військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби та за наявностіписьмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Однією з умов, передбачених вказаною нормою, є вчинення особою кримінального правопорушення за ст.ст. 407, 408 КК України вперше.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 інкримінується вчинення двох епізодів за ч. 5 ст. 407 КК України, які були розділені певним проміжком часу.

Будь-яких доказів, що ОСОБА_4 був засуджений по першому епізоду за самовільне залишення 03.11.2024 військової частини та вирок відносно нього набрав законної сили, прокурором не надано.

Окрім того, стаття 407 КК України не містить такої кваліфікуючої ознаки, як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого згадаю статтею повторно.

Тобто, доказів того, що самовільне залишення 03.11.2024 ОСОБА_4 військової частини було виділене в окреме кримінальне провадження, яке було предметом розгляду та відносно нього судом прийняте рішення про його засудження чи звільнення від кримінальної відповідальності, прокурор не надав.

Із вимоги Управління інформаційної аналітичної підтримки ГУНП в Житомирській області вбачається, що ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ст. 407 КК України раніше не притягувався.

Таким чином, суд вважає твердження прокурора про те, що ОСОБА_4 12.12.2024 самовільно залишивши військову частину НОМЕР_1 повторно вчинив злочин за ст. 407 КК України, є хибним.

Статтею 62 Конституції України гарантовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Законодавець, з метою вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану, доповнив ст. 401 КК України частиною п`ятою, яка дозволяє звільнити особу від кримінальної відповідальності, що вперше вчинила злочин, передбачений ст.ст. 407, 408 КК України.

У випадку відмови у задоволенні клопотання захисника, з підстав зазначених прокурором, нівелюється норма про звільнення особи від кримінальної відповідальності, якою держава пом`якшила відповідальність військовослужбовця за вчинений вперше злочин, передбачений ст.ст. 407, 408 КК України з метою залучення у період воєнного стану таких осіб до захисту держави від агресії рф.

Згідно з абзацом другим ч. 2 ст. 286 КПК України у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 401 КК України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

За приписами п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

У матеріалах справи наявний лист командира військової частини НОМЕР_2 , яким він надає згоду на подальше проходження ОСОБА_4 військової служби у зазначеній частині.

На підставі викладеного та враховуючи, що обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності за ст.ст. 407, 408 КК України, виявив бажання продовжувати військову службу у військовій частині НОМЕР_2 та згоду командира вказаної військової частини на продовження проходження ОСОБА_4 військової служби у цій частині, суд дійшов висновку про наявність законодавчо визначених підстав для закриття цього кримінального провадження в порядку ч. 5 ст. 401 КК України.

У зв`язку зі звільненням ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення кримінального провадженні у виді тримання обвинуваченого під вартою.

Керуючись ч. 5 ст. 401 КК України, ст.ст. 284, 372 КПК України, суд,

ухвалив:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження №278/861/25 відносно останнього закрити.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 після набрання цією ухвалою законної сили невідкладно поновити ОСОБА_4 на військовій службі для її проходження у військовій частині НОМЕР_2 .

Зобов`язати ОСОБА_4 після набрання цією ухвалою законної сили не пізніше 72 годин прибути до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 після прибуття і продовження ОСОБА_4 проходження військової служби невідкладно повідомити суд та прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону про результати виконання даної ухвали військовослужбовцем і факту його прибуття до згаданої військової частини у встановлений ухвалою строк.

Звільнити ОСОБА_4 негайно з-під варти у залі суду.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: