Номер провадження: 11-сс/813/193/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.12.2024, якою частково задоволено скаргу заявника ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора щодо невнесення до ЄРДР відомостей за його заявою про вчинення кримінального правопорушення

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було частково задоволено скаргу заявника ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Одеської обласної прокуратури стосовно невнесення до ЄРДР відомостей за його заявою від 02.12.2024 про вчинення кримінальних правопорушень, зобов`язано уповноважених посадових осіб Одеської обласної прокуратури розглянути заяву ОСОБА_6 від 02.12.2024 про вчинення кримінальних правопорушень в порядку ст. 214 КПК України та проінформувати заявника письмово з дотримання вимог розумного строку про результати розгляду.

Мотивуючи своє рішення про часткове задоволення скарги, слідчий суддя зазначив, що в даному випадку має місце бездіяльність прокурора, яка полягає у невиконанні вимог ст. 214 КПК України щодо обов`язковості розгляду заяви ОСОБА_6 від 02.12.2024 про вчинення кримінального правопорушення, при цьому, враховуючи відсутність доказів відмови прокурора у внесенні відомостей до ЄРДР, слідчий суддя вважає передчасним ухвалення рішення про зобов`язання уповноважених посадових осіб внести такі відомості до ЄРДР.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_6 не погодився із оскаржуваною ухвалою, вважаючи її незаконною та необґрунтованою з огляду на наступні обставини:

- слідчий суддя, розглядаючи його скаргу, не з`ясував причин та підстав не вчинення прокурором дій, які він зобов`язаний був вчинити у строк, встановлений вимогами ч. 1 ст. 214 КПК України, резолютивна частина оскаржуваної ухвали суперечить положенням кримінального процесуального закону, оскільки у скарзі він не просив зобов`язати прокурора розглянути заяву від 02.12.2024, що свідчить про не розгляд слідчим суддею поданої скарги по суті викладених у ній вимог;

- в мотивувальній частині ухвали міститься застереження стосовно мотивів обґрунтування скарги ОСОБА_7 , хоча дана особа не була його представником та участі в судовому засіданні не брала.

Посилаючись на викладені обставини, заявник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та призначити новий розгляд скарги в цьому ж суді, іншим слідчим суддею.

Заявник ОСОБА_6 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, не зважаючи на належне та своєчасне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду, натомість, в апеляційній скарзі просив апеляційний розгляд здійснювати без його участі.

Прокурор в судове засідання апеляційного суду також не з`явився, не зважаючи на належне та своєчасне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду, про причини неприбуття не повідомив та жодних клопотань на адресу суду не подавав.

Враховуючи неявку учасників провадження в судове засідання апеляційного суду, колегія суддів, керуючись при цьому вимогами ч. 4 ст. 405 та ч. 4 ст. 107 КПК України, вважає за можливе апеляційний розгляд здійснити без участі учасників процесу та фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювати.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За приписами ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

При цьому, відповідно до положень ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі аналізу змісту скарги, поданої в порядку ст. 303 КПК України заявником ОСОБА_6 до суду 1-ої інстанції 10.12.2024 (а.с. 1-2) вбачається, що останній оскаржує бездіяльність уповноважених посадових осіб Одеської обласної прокуратури щодо невнесення до ЄРДР відомостей за його заявою від 02.12.2024 про вчинення слідчим другого СВ (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 367, ч. 3 ст. 382 КК України.

При цьому, до поданої скарги заявником ОСОБА_6 було долучено копію його заяви від 02.12.2024, поданої до Одеської обласної прокуратури, про вчинення слідчим ДБР кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 367, ч. 3 ст. 382 КК України (а.с. 3).

Так, зі змісту заяви вбачається, що слідчим другого СВ (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві ОСОБА_8 не було виконано ухвали слідчих суддів, якими його було зобов`язано розглянути клопотання ОСОБА_6 про визнання його потерпілим в межах к/п №0000001, вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки, долучення до матеріалів кримінального провадження цивільного позову.

За результатами розгляду скарги заявника ОСОБА_6 слідчий суддя постановив рішення, яким вимоги скарги задовольнив частково та зобов`язав уповноважену посадову особу Одеської обласної прокуратури розглянути заяву ОСОБА_6 від 02.12.2024 про вчинення кримінальних правопорушень (а.с. 17-18).

В цьому контексті колегія суддів погоджується із доводами заявника стосовно того, що слідчий суддя зобов`язав прокурора вчинити дію, яка прямо не передбачена вимогами ст. 214 КПК України.

Так, вимогами ч. 1 ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В свою чергу, відповідно до положень п.п. 3 та 4 ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може постановити ухвалу про зобов`язання вчинити певну дію або відмову у задоволенні скарги.

Оцінюючи вищевказані положення кримінального процесуального закону в їх сукупності та взаємозв`язку, можна дійти висновку про те, що за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення слідчий суддя може постановити ухвалу про відмову в задоволенні такої скарги або про зобов`язання відповідного слідчого внести до ЄРДР відомості, викладені в заяві про вчинення кримінального правопорушення.

Разом із тим, в даному випадку слідчий суддя зобов`язав посадову особу Одеської обласної прокуратури розглянути заяву ОСОБА_6 від 02.12.2024 про вчинення кримінальних правопорушень, тобто прямо не зобов`язав внести до ЄРДР відомості, викладені в такій заяві.

З урахуванням викладених обставин, колегія суддів доходить висновку про те, що вимоги заявника ОСОБА_6 , викладені ним в прохальній частині поданої до слідчого судді скарги на бездіяльність уповноважених посадових осіб Одеської обласної прокуратури, слідчим суддею по суті розглянуті не були, натомість, було постановлено рішення, ухвалення якого прямо не передбачено вимогами чинного кримінального процесуального закону, що призвело до порушення права ОСОБА_6 на оскарження процесуальних рішень у встановленому законом порядку.

Постановлення слідчим суддею рішення про зобов`язання посадових осіб прокуратури розглянути заяву ОСОБА_6 про вчинення кримінальних правопорушень в порядку ст. 214 КПК України та проінформувати заявника письмово про результати розгляду такої заяви суперечить положенням приписам ст.ст. 214, 307 КПК України, а також основним завданням кримінального провадження, визначеним ст. 2 КПК України, до числа яких відноситься забезпечення того, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Окрім того, прийняття такого рішення за результатами розгляду скарги на бездіяльність уповноважених посадових осіб стосовно невнесення до ЄРДР відомостей за заявою про вчинене кримінальне правопорушення суперечить змісту принципу правової визначеності, який є органічною складовою принципу верховенства права та означає вимогу чіткості підстав, цілей та змісту нормативних приписів, для забезпечення можливість скористатися цими приписами у разі необхідності.

Відтак, з урахуванням фактичного нерозгляду слідчим суддею скарги заявника ОСОБА_6 по суті викладених у ній вимог, колегія суддів констатує, що слідчий суддя допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що, як наслідок, перешкодило йому прийняти законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

В свою чергу, ч. 1 ст. 412 КПК України встановлено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про існування підстав для задоволення апеляційної скарги заявника, скасування ухвали слідчого судді та призначення нового розгляду скарги ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора в суді 1-ої інстанції, іншим слідчим суддею.

Керуючись ст.ст. 24, 303, 304, 309, 370, 404, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.12.2024, якою частково задоволено скаргу заявника ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Одеської обласної прокуратури стосовно невнесення до ЄРДР відомостей за його заявою від 02.12.2024 про вчинення кримінальних правопорушень - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд скарги заявника ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Одеської обласної прокуратури стосовно невнесення до ЄРДР відомостей за його заявою від 02.12.2024 в суді 1-ої інстанції, іншим слідчим суддею.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4