Справа № 136/1203/22
Провадження №11-кп/801/301/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 25.12.2024, якою задоволено подання начальника Вінницького районного сектору №3 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_9 , скасовано звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням стосовно ОСОБА_7 за вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 23.01.2023 та направлено ОСОБА_7 для відбування покарання у виді 5 років позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 25.12.2024 задоволено подання начальника Вінницького районного сектору №3 філії Державної установи « Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_9 , скасовано іспитовий строк, встановлений ОСОБА_7 вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 23.01.2023 та направлено його для відбуття призначеного покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 25.12.2024 та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні подання органу пробації відмовити.

Вимоги апеляційної скарги мотивовані тим, що у суду не було підстав для направлення його для відбування покарання, оскільки матеріалами особової справи підтверджено, що продовж іспитового строку він виконував покладені на нього обов`язки, з`являвся на відмітку до органу пробації, за час іспитового строку до кримінальної відповідальності не притягувався. Суд в ухвалі зазначив про наявність кримінального провадження стосовно нього, ОСОБА_7 , за ч.4 ст. 185 КК України, не маючи підтвердження його вини, що є незаконним. Щодо вчинення домашнього насильства стосовно дружини, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності зазначає, що вона спеціально зверталась до суду з надуманими відносно нього звинуваченнями. Окрім цього вважає, що суд не прийняв до уваги, що у нього на утриманні перебуває малолітня дитина, на утримання якої з нього присуджено аліменти з 10.05.2024 до досягнення нею повноліття, за місцем проживання характеризується задовільно, помирився з дружиною.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які просили задовольнити апеляційну скаргу з зазначених у ній підстав, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти її задоволення, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу засудженого необхідно задовольнити частково.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Частиною 1 ст. 165 КВК України встановлено, що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Відповідно до ч.2 ст. 165 КВК України у разі систематичного невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, покладених на нього, систематичного вчинення адміністративних правопорушень уповноважений орган з питань пробації надсилає до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Вказане дає підстави для висновку, що скасування судом випробування та направлення засудженого для відбування призначеного за вироком покарання, можливе лише в період іспитового строку.

Матеріалами справи встановлено, що вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 23.01.2023 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Указаний вирок набрав законної сили 23.01.2023 та розпорядженням суду від 27.02.2023 вирок звернутий судом до виконання шляхом направлення до уповноваженого органу з питань пробації.

28.02.2023 ОСОБА_7 поставлений на облік.

Як вбачається з матеріалів справи, іспитовий строк, встановлений ОСОБА_7 , закінчився 23.01.2025.

У зв`язку з цим вирішувати питання, яке ставить в апеляційній скарзі засуджений про скасування ухвали суду першої інстанції, якою cкасовано його звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлено ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання, поза межами іспитового строку апеляційний суд не може, оскільки таке законодавством не передбачено.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

За таких обставин, апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційним судом про призначення нового розгляду подання начальника Вінницького районного сектору №3 філії Державної установи « Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_9 про скасування звільнення від призначеного покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_7 .

При цьому, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції згідно з положеннями ч. 2 ст. 415 КПК України, не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обставин, викладених у поданні, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, а тому при новому розгляді суду першої інстанції належить з`ясувати усі фактичні обставини справи у порядку, визначеному кримінальним процесуальним законом, та прийняти законне та обґрунтоване рішення, давши належну оцінку всім зібраним у справі доказам в їх сукупності.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 411 КПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 25.12.2024 щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3