Справа № 478/50/25 Провадження № 1-кп/478/44/2025
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
01 квітня 2025 року. Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого - судді: ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
Згідно з пред`явленим обвинуваченням, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1 ст. 357 КК України та ч.3 ст.357 КК України, тобто в незаконному заволодінні будь-яким способом паспортом або іншим важливим особистим документом та умисному знищенні офіційних документів вчинене в інших особистих інтересах за наступних обставин.
Так, 25 листопада 2024 року о 10 год 07 хв, обвинувачена ОСОБА_4 , перебуваючи в магазині, який розташований за адресою: Миколаївська область, Баштанський район, смт. Казанка, вул. Миру, 203, таємно викрала барсетку чорно-коричневого кольору ОСОБА_6 .
В подальшому, 25 листопада 2024 року, близько 10 год 10 хв, перебуваючи в туалеті розташованому біля ринку по вулиці Миру в смт. Казанка, Баштанського району Миколаївська, обвинувачена ОСОБА_4 відкрила її та виявила в барсетці грошові кошти та документи, а саме: банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_6 ; паспорт громадянина України НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_6 , 28.01.1997 року Казанківським РВ УМВС України в Миколаївській області; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , виданий на ім`я ОСОБА_6 ; посвідчення водія РРВ НОМЕР_4 , видане на ім`я ОСОБА_6 24.11.2006 ВРЕВ ДАІ з обслуговування м. Новий Буг, Новобузького, Баштанського та Казанківського районів; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 на легковий автомобіль ВАЗ 212140, видане на ім`я ОСОБА_7 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 на легковий причеп до автомобіля, виданий на ім`я ОСОБА_8 .
В цей час обвинувачена ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що внаслідок викрадення барсетки вона фактично заволоділа вищевказаними документами, які перебували у неї, раптово вирішила незаконно заволодіти вказаними документами.
Так, реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачена ОСОБА_4 , 25 листопада 2024 року, близько 10 год 15 хв, утримуючи при собі вищевказані документи, якими вона заволоділа внаслідок викрадення барсетки, вийшла з туалету та поїхала до свого місця мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де сховала в одному з господарських споруд.
Таким чином, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України, тобто незаконному заволодінні будь-яким способом паспортом або іншим важливим особистим документом.
Окрім цього, 26 листопада 2024 року, в період часу з 16 год 00 хв до 17 год 00 хв, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, у обвинуваченій ОСОБА_4 , яка усвідомлювала можливість її викриття працівниками поліції, раптово виник злочинний умисел направлений на умисне знищення офіційних документів, якими вона незаконно заволоділа 25 листопада 2024 року внаслідок викрадення барсетки, а саме: банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_6 ; паспорта громадянина України НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_6 , 28.01.1997 року Казанківським РВ УМВС України в Миколаївській області; реєстраційного номеру облікової картки платника податків НОМЕР_3 , виданого на ім`я ОСОБА_6 ; посвідчення водія РРВ НОМЕР_4 , виданого на ім`я ОСОБА_6 24.11.2006 ВРЕВ ДАІ з обслуговування м. Новий Буг, Новобузького, Баштанського та Казанківського районів; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 на легковий автомобіль ВАЗ 212140, виданого на ім`я ОСОБА_7 ; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 на легковий причеп до автомобіля, виданого на ім`я ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне знищення офіційних документів, обвинувачена ОСОБА_4 , 26 листопада 2024 року, в період часу з 16 год 00 хв до 17 год 00 хв, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , в одній з господарських споруд, взяла барсетку чорно-коричневого кольору, яка належить ОСОБА_6 , в якій знаходились вищевказані документи, пішла на ділянку місцевості розташовану біля с. Сергіївка, Баштанського району, Миколаївської області, де за допомогою сирників, шляхом спалювання, знищила вказану барсетку з документами.
Таким чином, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.357 КК України, тобто в умисному знищенні офіційних документів вчинене в інших особистих інтересах.
16 січня 2025 року між прокурором Казанківського відділу Баштанської окружної прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченою ОСОБА_4 ,, за участю захисника ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. 472 КПК України та згідно якої, обвинувачена свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень визнала в повному обсязі, щиро розкаялася та активно сприяла розкриттю цього кримінального правопорушення; сторони узгодили покарання обвинуваченій а саме: за ч. 1 ст. 357 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців; за ч. 3 ст. 357 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік. на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, сторони узгодили необхідність визначення обвинуваченій ОСОБА_4 остаточного покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців та на підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на неї обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В судовому засіданні сторони просили затвердити укладену угоду та визначити обвинуваченій покарання, узгоджене ними такою угодою.
Потерпілий в судове засідання не прибув, проте згідно з поданою заявою від 21.01.2025 року просив суд провести судовий розгляд без його участі, надавши також письмову згоду прокурору на укладання угоди про визнання винуватості з обвинуваченою.
Суд, заслухавши позиції сторін та розглянувши угоду про визнання винуватості, приходить до висновку про можливість її затвердження з огляду на наступне.
Згідно з п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про визнання винуватості.
Відповідно п.1 ч.1 ст. 468 КПК України між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Так, згідно умов даної угоди, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання враховується ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винної та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1, ч. 3 ст. 357 КК України відносяться до категорії нетяжких злочинів.
Суд враховує обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої, передбачені ст. 66 КК України, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України).
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої,передбачені ст. 67 КК України судом не встановлено.
У судовому засіданні встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 беззастережно визнає свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 КК України та ч. 3 ст. 357 КК України, які відносяться до категорії нетяжких злочинів. При цьому, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст та умови цієї угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України та Кримінального Кодексу України.
Також суд переконався, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом.
Крім цього, суд з`ясував, що прокурор розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.
ОСОБА_4 розуміє, що відповідно до ч. 2 ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження даної угоди є:
- для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого - обмеження їх права: оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК України;
- підстави та порядок оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п.1 ч.1 ст.394 КПК України та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч.3 ст.424 КПК України, були роз`яснені та є зрозумілими;
- для підозрюваного чи обвинуваченого - відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 і 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України.
Суд переконався, що обвинувачена також розуміє передбачені у цій нормі права: на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого йому кримінального правопорушення; на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заяви клопотань; виклик свідків і надання суду своїх доказів.
Крім того, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним.
Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 .
Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, особу винної, яка раніше не судима, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, відсутність негативних характеризуючих даних відносно неї за місцем проживання, враховуючи її ставлення до скоєних кримінальних правопорушень, а саме - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, тому, оскільки сторони дійшли згоди, що за вчинення зазначених кримінальних правопорушень обвинуваченій ОСОБА_4 слід призначити узгоджене в угоді покарання, суд вважає можливим призначити їй покарання, узгоджене сторонами в угоді.
Цивільний позов не заявлено.
Питання щодо речових доказів по справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченої ОСОБА_4 не обирався.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 373 - 374, 475 КПК України суд, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та на підставі угоди про визнання винуватості від 16.09.2024 року призначити їй узгоджене покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України та на підставі угоди про визнання винуватості від 16.09.2024 року призначити їй узгоджене покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: диск CD-R з камер відеоспостережень, які розташовані в магазині за адресою: Миколаївська область, Баштанський район, с-ще Казанка, вул. Миру, 203 за період з 10 год 00 хв до 10 год 30 хв 25.11.2024 року, який знаходиться в паперовому конверті залишити в матеріалах кримінального провадження.
Запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обирати.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченою, її захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення їй наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав призначення покарання менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому, згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу, угода не може бути укладена.

Оскарження вироку з підстав не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції після його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокуророві.

Суддя Казанківського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1