ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2025 Справа №607/14833/24 Провадження №1-кп/607/67/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях с/з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, у м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000071 від 19.03.2024 стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Переволока Бучацького району Тернопільської області, перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, востаннє вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 21.08.2024, що був змінений ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 20.11.2024 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Солдат військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , всупереч вимог ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, з метою тимчасового ухилення від військової служби, вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , без поважних причин о 8 годині 30 хвилин 10 квітня 2024 року не з`явився та в подальшому, проводячи час на власний розсуд, о 19 годині 31 хвилини 24 квітня 2024 року був затриманий у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, чим вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України (із змінами, внесеними згідно із Законом № 3233-ІХ від 13.07.2023).

2. Позиція сторони обвинувачення.

Прокурор ОСОБА_5 підтримав обвинувачення в повному обсязі за ч.5 ст.407 КК України, вважаючи всіма поданими доказами винуватість ОСОБА_4 у вчиненні даного кримінального правопорушення доведеною.

Також просив призначити обвинуваченому ОСОБА_4 із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років.

3. Позиція сторони захисту.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав.

Вказав, що після призиву проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка знаходиться у АДРЕСА_1 .

Повідомив, що 10.04.2024 він не прибув на військову службу. У цей час перебував вдома, де проводив час на власний розсуд.

У подальшому, 24.04.2024 вчинив крадіжку та його затримали працівники поліції. Тобто з 10.04.2024 по 24.04.2024 перебував поза межами військової частини, не маючи відповідного дозволу від командування.

4. Вирішення питання щодо проведення судового розгляду кримінального провадження у відповідності до приписів ч.3 ст.349 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

5. Статті (частини статті) КК України, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.5 ст.407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

6. Мотиви призначення покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, конкретні обставини справи, а тому вважає за доцільне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який з 26 лютого 2022 року був мобілізований, і брав безпосередню участь у заходах, спрямованих на захист населення та інтересів Держави України у зв`язку із війсьвокою агресією російської федерації, визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, що суд відносить до обставин, котрі пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин, які б обтяжували покарання, суд вбачає за необхідне призначити покарання у вигляді позбавлення волі у мінімальному розмірі, визначеному санкцією вказаної статті обвинувачення.

Крім того, судом встановлено, що вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 21.08.2024 у справі №593/794/24, який був змінений згідно ухвали Тернопільського апеляційного суду від 20.11.2024, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

У відповідності до частини четвертої статті 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Отже, беручи до уваги те, що кримінальне правопорушення, за якими обвинувачений ОСОБА_4 притягається до кримінальної відповідальності (за даним вироком) було вчинене ним 10.04.2024, тобто до ухвалення попереднього вироку Бережанського районного суду Тернопільської області від 21.08.2024 у справі №593/794/24, що був змінений згідно ухвали Тернопільського апеляційного суду від 20.11.2024, остаточне покарання йому слід призначити за правилами ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 21.08.2024 у справі №593/794/24, що був змінений згідно ухвали Тернопільського апеляційного суду від 20.11.2024 більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком.

У строк призначеного судом ОСОБА_4 покаранняза цим вироком, слід зарахувати покарання, відбуте ним за вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 21.08.2024 у справі №593/794/24.

7. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта та речові докази відсутні у вказаному кримінальному провадженні.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання за даним кримінальним правопорушенням у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять ) років.

Згідно ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 21.08.2024 у справі №593/794/24, що був змінений згідно ухвали Тернопільського апеляційного суду від 20.11.2024, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 слід рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

У строк призначеного ОСОБА_4 судом за цим вироком покарання зарахувати покарання, відбуте ним за вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 21.08.2024 у справі №593/794/24.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1