Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1296/25

Номер провадження: 1-кп/511/242/25

22.04.2025 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 (дистанційно),

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області клопотання прокурора Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Роздільна Одеської області, громадянки України, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не заміжньої, не працюючої, раніше не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Зміст заявленого клопотання.

22.04.2025 року до Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло зазначене клопотання, у якому прокурор в рамках даного кримінального провадження просить обрати до обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Клопотання обґрунтоване тим, на теперішній час існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які виправдовують тримання ОСОБА_4 під вартою, а саме : ризик переховування від суду з метою уникнення відповідальності за скоєне з огляду на тяжкість інкримінованого їй злочину; ризик незаконного впливу на свідків по вказаному кримінальному провадженню з огляду на стадію розслідування; ризик перешкоджати кримінальному провадженню шляхом невиконання або неналежного виконання процесуальних обов`язків, покладених на неї на неї як на обвинувачену у кримінальному провадженні; ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

На думку прокурора застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

Позиція учасників розгляду клопотання.

Прокурор Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив його задовольнити. Свою позицію обгрунтовував тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, з метою уникнення від відповідальності за вчинене, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також може впливати на інших учасників даного кримінального провадження.

Обвинувачена ОСОБА_4 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення не визнала та просила обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник адвокат ОСОБА_5 також просив відмовити в задоволенні даного клопотання та застосовувати до обвинуваченої цілодобовий домашній арешт, врахувавши наявність постійного місця проживання та реєстрації, відсутність судимостей.

Нормативно правове обґрунтування .

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа, міцність соціальних зв`язків, репутацію обвинуваченого, наявність судимостей, постійного місця роботи.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст.183 КПК запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком понад п`ять років.

Суд, заслухавши прокурора, захисника, обвинувачену, прийшов до висновку, що належить задовольнити клопотання прокурора та обрати обвинуваченій запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів з наступних підстав.

Оцінка обґрунтованості підозри на стадії судового провадження не надається.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також суд, суд вирішуючи доцільність обрання обвинуваченому такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою має встановити в першу чергу існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки цієї особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 194 КПК України у разі вирішення питання продовження строку дії запобіжного заходу має бути встановлено чи наявні достатні підстави вважати, що існує хоча б один з передбачених ст. 177 КПК України ризиків, на які вказує прокурор; чи може запобігти існуючим ризикам застосування до обвинуваченої менш суворого запобіжного заходу.

Так ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти життя людини, а тому суд має право на підставі п.4 ч.2 ст.183 КПК України обрати відносно неї запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

По даному кримінальному провадженню встановлюються обставини, за яких від насильницької смерті помер ОСОБА_6 .

Європейський суд з прав людини у своєму рішення «Холодков і Холодкова проти України» зазначив, що обов`язок охороняти право на життя за статтею 2 Конвенції, взятий у поєднанні із загальним обов`язком держави за статтею 1 Конвенції «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені в ... Конвенції», за своїм змістом вимагає проведення ефективного офіційного розслідування, якщо осіб було вбито у результаті застосування сили.

Головна мета такого розслідування полягає у забезпеченні ефективного виконання положень національного законодавства, яке охороняє право на життя. Форми розслідування, які забезпечать досягнення цих цілей, можуть бути різними залежно від обставин. Однак, незалежно від того, яка з форм розслідування застосовується, органи державної влади, як тільки їм стало відомо про відповідне питання, повинні діяти за власною ініціативою.

Будь-який недолік у розслідуванні, який підриває його здатність встановити причину смерті або винних осіб, ставитиме під сумнів дотримання цього стандарту ( рішення у справі «Гонгадзе проти України»)

Суд вважає, що дії, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 носять суспільно-небезпечний характер і обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій є виправданим заходом, оскільки цього вимагає справжній інтерес суспільства, який незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу.

Так суд вважає, що прокурором доведено, що наявний високий ризик , передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України і обвинувачена може переховуватись від суду, враховуючи тяжкість покарання, що їй загрожує в разі визнання її винуватою, крім цього ОСОБА_4 проживає прикордонній режимній зоні, не встановлено судом міцних соціальних зв`язків у обвинуваченої, відсутнє належне їй нерухоме майно на території України, ОСОБА_4 не працевлаштована та не має стабільного джерела доходів.

Продовжує існувати ризик впливу на свідків та потерпілу (п.3 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки їх покази, особливо очевидців, мають вирішальне значення у даному кримінальному провадженні. ОСОБА_4 своє причетності до вчинення даного кримінального правопорушення не визнає.

Також суд вважає, що наявний ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України, обвинувачена може перешкоджати встановленню істини у кримінальному правопорушенні, що доводиться також і з огляду на початкову стадію досудового розслідування (рішення ЄСПЛ у справі Яжинський проти Польщі (Jarzynski v. Poland, § 43)).

Не зник та не зменшився ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України обвинувачена може вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на дані про її особу та спосіб життя.

Крім цього, суд вважає, що у зв`язку з військовою агресією збройних сил РФ та впровадження на території України воєнного стану, відповідно до рішення Верховного головноккомандувача №62/2022 вказані ризики лише збільшились, так як повсякденний уклад цивільного способу життя порушено.

Обрати відносно обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту неможливо, так як необхідних умов для обрання такого виду запобіжного заходу на даній стадії процесу не встановлено. Домашній арешт у нічний час доби не запобігатиме існуючим ризикам, а цілодобовий домашній арешт неможливо обрати із-за відсутності також даних про осіб, які проживають разом з ОСОБА_4 .

Відтак, аналізуючи дані обставини, суд приходить до висновку, що на даній стадії процесу запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується ОСОБА_4 і зокрема під час слухання справи у суді не надасть можливості перешкоджати інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченої від явки до суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином .

Вирішення питання можливості застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Суд вважає, за можливе застосувати обвинувачені раніше визначену слідчим суддею заставу в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 1 січня 2025 року) в сумі 151 400,00 гривень, оскільки даних, що ризики збільшились і заставу неможливо застосувати як альтернативний запобіжний захід прокурором не надано.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 194, 197, 199, 315 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів до 20 червня 2025 року (включно), з утриманням її в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», місцезнаходження юридичної особи: Люстдорфська дорога, 11, місто Одеса, Одеська область, 65059.

Розмір застави, визначений ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 27.01.2025 року в у межах 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 1 січня 2025 року) в сумі 151 400,00 гривень та покладені на обвинувачену обов`язки у разі внесення застави,

-прибувати до суду за першою вимогою;

-повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

-не відлучатись без дозволу прокурара або суду з міста Роздільна Одеської області;

-заборонити спілкування зі свідками (згідно реєстру матеріалів кримінального провадження) та потерпілою у вказаному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон - залишити незмінним.

У разі внесення застави, строк дії обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України 20 червня 2025 року (включно).

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1