В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників судового провадження:

прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003487 від 08.11.2024, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ставище Коростенського району Житомирської області, громадянина України, непрацюючого, одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

07.11.2024 близько 15 год. 00 хв. водій ОСОБА_5 керував технічно справним автомобілем Opel Astra, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по проїзній частині вул. Романа Шухевича зі сторони вул. Митрополита Шептицького у напрямку проспекту Миру у м. Житомирі.

Рухаючись у вказаний день, час та місці зазначеним транспортним засобом, водій ОСОБА_5 у порушення вимог пунктів 2.3.б, 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі - ПДР України), проявив безпечність і неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості руху транспортного засобу, яким він керував, аж до його зупинки, внаслідок чого передньою частиною автомобіля Opel Astra, реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який перетинав проїзну частину вул. Романа Шухевича, справа на ліво відносно напрямку руху транспортного засобу поза межами пішохідного переходу, та якого ОСОБА_5 об`єктивно спроможний був виявити.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої поєднаної черепно-мозкової та лицевої травми у вигляді забійної рани лобно-скроневої ділянки справа, синця ділянки правого ока, множинних осаджень шкіри обличчя та волосистої ділянки голови, переломів кісток лицевого черепа, його склепіння та онови: кісток носу, стінки правої орбіти, лобної, тім`яної кісток праворуч, великого крила клиновидної кістки, основної пазухи праворуч, решітчастої кістки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Порушення водієм ОСОБА_5 вимог пунктів 2.3.б, 12.3 ПДР України знаходиться у причинному зв`язку зі створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

У судовому засіданні обвинувачий вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та надав суду показання, які за своїм змістом відповідають викладеним в обвинувальному акті обставинам кримінального правопорушення, у вчиненому щиро розкаявся, просив суворо його не карати. Зазначив, що після ДТП він викликав швидку та поліцію, активно сприяв розкриттю криміального правопорушення та добровільно відшкодував завдані потерпілій особі збитки.

Показання обвинуваченого послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, які ним не оспорювались, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Зазначив, що завдана шкода йому відшкодована у повному обсязі обвинуваченим, до якого претензій матеріального та морального характеру він не має, цивільний позов не заявлено. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

При визначенні обсягу та порядку дослідження доказів, прокурор висловив думку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, запропонував обмежитися допитом обвинуваченого, дослідженням окремих письмових документів, які характеризують особу ОСОБА_5 та матеріалів, що стосуються речових доказів.

Обвинувачений підтримав думку прокурора щодо запропонованого порядку дослідження доказів.

Зважаючи на те, що фактичні обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав їх встановленими у судовому засіданні та вважав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням окремих письмових документів, які характеризують особу ОСОБА_5 та стосуються процесуальних витрат.

При цьому суд переконався у відсутності сумнівів щодо добровільності позиції учасників судового провадження, яким роз`яснено про позбавлення права на оскарження в апеляційному порядку визнаних ними фактичних обставини справи.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши надані прокурором письмові документи, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю поза розумним сумнівом та кваліфікує його умисні дії за ч. 2 ст. 286 КК України, як необережні дії, які полягають у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_8 тяжкі тілесні ушкодження.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується положеннями статей 65 - 67 КК України, роз`ясненнями, викладеними у п.п. 1, 2, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України є неумисним тяжким злочином проти безпеки руху, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений раніше не судимий, одружений, має двох повнолітніх дітей, пенсіонер, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується позитивно.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданої потерпілому шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Також суд враховує матеріали досудової доповіді Житомирського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Житомирській області від 20.12.2024, відповідно якої виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства. Ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, в тому числі для конкретних осіб, оцінено як низький.

Разом із тим, суд бере до уваги думку потерпілого, викладену у поданій до суду заяві, згідно з якою завдана йому шкода відшкодована у повному обсязі обвинуваченим, претензій будь-якого характеру до якого ОСОБА_8 не має, на суворості покарання ОСОБА_5 не наполягає.

Враховуючи безальтернативний характер санкції ч. 2 ст. 286 КК України щодо виду основного покарання, суд призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі ближче до мінімальної межі санкції статті.

Натомість, беручи до уваги наявність декількох пом`якшуючих покарання обставин, позицію державного обвинувача та думку потерпілого, суд з урахуванням особи обвинуваченого вважає, що останній не є суспільно небезпечним, його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування основного покарання з випробуванням.

Водночас, враховуючи конкретні обставини, ступінь тяжкості і суспільної небезпеки даного кримінального правопорушення та його наслідки, характер та обсяг допущених ОСОБА_5 порушень правил дорожнього руху, відомості про особу обвинуваченого, який має понад 37 років водійського стажу, раніше не притягався до відповідальності за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, під час вчинення злочину не перебував у стані алкогольного сп`яніння, його щире каяття та критичне ставлення до вчиненого, поведінку після скоєння злочину, добровільне відшкодування заподіяної потерпілому шкоди, зважаючи на позицію прокурора, суд вважає за можливе не призначати ОСОБА_5 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Саме таке покарання, на переконання суду, буде достатнім як для виправлення обвинуваченого, так і для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов до обвинуваченого не заявлено.

Арешт, накладений на автомобіль Opel Astra, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на підставі ст. 174 КПК України підлягає скасуванню, а вказаний транспортний засіб підлягає поверненню власнику.

Питання стосовно речових доказів підлягає вирішенню згідно зі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, складють: 3 979 грн 50 коп. за проведення судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/106-24/17123-ІТ від 21.11.2024, 3183 грн 60 коп., за проведення судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/106-24/17122-ІТ від 25.11.2024 та 5 679 грн 60 коп. за залучення експерта для проведення судової експертизи механізуму та обставин ДТП, які у відповідності до ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.

Підстав для застосування запобіжного заходу суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 65 - 67, 75, 76, 286 КК України, ст. ст. 100, 124, 174, ч. 3 ст. 349, 368 - 374, 394 - 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до положення ст. 165 Кримінально - виконавчого кодексу України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 не обирати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 13.11.2024 на автомобіль Opel Astra, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_5 - скасувати, а вказаний речовий доказ (транспортний засіб) - повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у загальному розмірі 12 842 (дванадцять тисяч вісімсот сорок дві) гривні 70 копійок.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляційна скарга на вирок суду в іншій частині може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя