Справа № 461/5305/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/887/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

27 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові заяви суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про самовідвід від розгляду кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 15 липня 2024 року про обвинувачення останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України,

встановила:

на розгляд до Львівського апеляційного суду надійшло кримінальне провадження №11-кп/811/887/24 за апеляційними скаргами прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 15 липня 2024 року про обвинувачення останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи №461/5305/20 між суддями від 29 листопада 2024 року, для розгляду вказаної справи визначено колегію суддів у складі: судді-доповідача: ОСОБА_2 , суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

27 грудня 2024 року судді ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали заяви про самовідвід з підстав, передбачених ч. 1 ст. 75 КПК України, оскільки вони брали участь у розгляді поєднаного кримінального провадження №0000581 про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України, за результатами розгляду якого Львівським апеляційним судом постановлено ухвалу від 12 грудня 2022 року.

Вивчивши доводи заяв суддів про самовідвід, апеляційний суд доходить висновку про те, що вони підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» від 9 листопада 2006 року, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві.

Окрім цього, згідно з п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довір`ям не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довір`я до незалежної судової влади буде підірвано.

Встановлено, що ухвалою Львівського апеляційного суду від 12 грудня 2022 року, постановленою у складі колегії суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_10 , виправдувальний вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 21 вересня 2022 року у кримінальному провадженні №0000581 щодо ОСОБА_9 залишено без змін, апеляційну скаргу прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_11 без задоволення.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_9 поєднане із кримінальним провадженням про обвинувачення ОСОБА_8 , оскільки стосується тих самих фактів підроблення медичних документів ОСОБА_8 для неправомірного отримання ним одноразової грошової допомоги по інвалідності.

Згідно з висновками, викладеними у рішенні Європейського суду з прав людини «Муча проти Словаччини», суд, який схвалив угоди спільників про визнання провини, які завдають шкоди презумпції невинуватості обвинуваченого, не був неупередженим в судовому розгляді справи останнього.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Враховуючи вищенаведені обставини, з метою забезпечення умов, за яких в учасників судового розгляду та в очах стороннього розумного спостерігача не виникало б будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості, колегія суддів вважає, що заяви суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про самовідвід від розгляду вказаного кримінального провадження підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 75, 81 КПК України, колегія суддів,

постановила:

заяви суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про самовідвід задовольнити.

Відвести суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від розгляду справи №461/5305/20 за апеляційними скаргами прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 15 липня 2024 року про обвинувачення останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України.

Матеріали справи №461/5305/20 (провадження №11-кп/811/887/24) передати на повторний автоматизований розподіл для визначення іншого складу суду в порядку ч. 3 ст. 35 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4