У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/12504/24

№ 1-кс/183/293/25

10 лютого 2025 року м. Самар

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001594 від 06.12.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новомосковськ (нині м. Самар) Дніпропетровської області, громадянки України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженої, не працюючої, маючої на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням, погодженим прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001594 від 06.12.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що у провадженні СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 грудня 2024 року за №0001594 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України. У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05 грудня 2024 року о 14 годині 24 хвилини ОСОБА_5 знаходилась у приміщенні торгівельного залу магазину «Єва 10063», розташованого за адресою: вул. Гідності, 38Б в м. Самар Дніпропетровської області, де у неї виник прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме товару, який знаходився на полицях вказаного магазину, вчиненого в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій прямий умисел, перебуваючи у вказаний час та місці, діючи таємно, умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, розуміючи, що за її діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, підійшла до прилавку магазину з косметичними засобами, взяла до рук з прилавку магазину сережку UK49, сережки 23Н1198, трав`яний крем Хімано Боро Плюс 25 мл, шампунь м`яке очищення Хэд&Шолдерс, 300мл, яке належить ТОВ «РУШ», після чого, сховала викрадене майно до сумки та пройшла до виходу з магазину.

ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення майна, дійшла до виходу з магазину, в цей момент спрацювала система «антикрадій» та дії ОСОБА_5 були помічені працівниками магазину ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які розуміючи злочинні дії ОСОБА_5 , наказали останній залишатися на місці до приїзду служби охорони.

В цей момент, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, а саме товаром, який вона раніше з метою викрадення поклала до себе в сумку, та який належить ТОВ «РУШ», із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу, вчинений в умовах воєнного стану.

В момент, коли ОСОБА_9 відійшла від вхідних дверей, ОСОБА_5 , маючи можливість не доводити свій прямий умисел до кінця, та залишити викрадене майно в магазині, реалізуючи свій прямий умисел, направлений на здійснення нападу із погрозою застосування насильства небезпечного для життя особи яка зазнала нападу, з метою припинення опору продавця ОСОБА_8 , дістала зі своєї сумки предмет, схожий на пістолет, та повідомила ОСОБА_8 , що у разі подальшого перешкоджання її виходу з магазину, здійснить постіл в неї, та після того як ОСОБА_8 , побоюючись за своє життя, відійшла вбік, ОСОБА_5 утримуючи при собі викрадене майно, залишила місце вчинення кримінального правопорушення, спричинивши ТОВ «РУШ» майновий збиток.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 4 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою насильством, небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу, вчинений в умовах воєнного стану.

06 грудня 2024 року вказаний факт внесено до ЄРДР за №0001594 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

06 грудня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, у кримінальному провадженні №0001594.

09 грудня 2024 року підозрюваній ОСОБА_5 слідчим суддею Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладанням на неї таких обов`язків:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, прокурора Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області та/або Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області;

- не відлучатись цілодобово без дозволу слідчого, прокурора та/або суду з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , окрім випадків необхідності запобігання загрози життю та здоров`ю, тобто необхідності звернення за медичною допомогою та у зв`язку з можливими заходами під час дії воєнного стану;

- утримуватися від спілкування зі свідками з приводу обставин вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків визначено до 07 лютого 2025 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16 січня 2025 року апеляційну скаргу прокурора Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляд цілодобового домашнього арешту стосовно підозрюваної ОСОБА_5 строком до 07 лютого 2025 року та покладанням відповідних обов`язків залишено без змін.

В порядку ст. 181 КПК України ОСОБА_5 поставлена на облік до Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, заведена контрольно-наглядова справа та здійснюється постійний контроль за виконанням правил та обмежень, встановлених Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

27 січня 2025 року підозрюваній ОСОБА_5 та захиснику ОСОБА_4 вручено клопотання про продовження строку досудового розслідування до трьох місяців.

29 січня 2025 року підозрюваній ОСОБА_5 та захиснику ОСОБА_4 вручено клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

01 лютого 2025 року керівником Новомосковської окружної прокуратури задоволено клопотання слідчого та продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001594 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України до трьох місяців, тобто до 06 березня 2025 року.

06 лютого 2025 року слідчим суддею Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області було призначено засідання щодо розгляду клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваної ОСОБА_5 . Однак остання у судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином попереджена про дату та час.

На виконання вимог частини 5 ст. 181 КПК України працівниками Новомосковського (Самарівського) РВП ГУНП в Дніпропетровській області проводились перевірки виконання покладених на ОСОБА_5 обов`язків під час застосування до неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Однак, підозрювана ОСОБА_5 неодноразово порушувала покладені на неї слідчим суддею Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області обов`язки, а саме обов`язок не відлучатись цілодобово без дозволу слідчого, прокурора та/або суду з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , окрім випадків необхідності запобігання загрози життю та здоров`ю, тобто необхідності звернення за медичною допомогою та у зв`язку з можливими заходами під час дії воєнного стану.

Вказані факти мали місце 09, 28 та 31 січня 2025 року, а також 06 лютого 2025 року, про що свідчать повідомлення, здійсненні на лінію 102.

Достатність доказів для підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами.

Під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 усвідомлює, що вона обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за який, передбачено у вигляді позбавлення волі строком від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, та маючи можливість вільного пересування, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що перешкоджатиме досудовому розслідуванню та судовому розгляду. Водночас, до підозрюваної ОСОБА_5 слідчим суддею Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладанням на неї відповідних обов`язків. Однак остання неодноразово порушувала покладені на неї слідчим суддею Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області обов`язки, а саме обов`язок не відлучатись цілодобово без дозволу слідчого, прокурора та/або суду з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , окрім випадків необхідності запобігання загрози життю та здоров`ю, тобто необхідності звернення за медичною допомогою та у зв`язку з можливими заходами під час дії воєнного стану. Вищевказане також свідчить про те, що підозрювана маючи можливість вільного пересування, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що перешкоджатиме досудовому розслідуванню та судовому розгляду.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які ще не допитані безпосередньо судом в ході судового розгляду. Так, розуміючи тяжкість покарання, яке може бути призначене судом у разі визнання ОСОБА_5 , винною у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, підозрювана, перебуваючи на свободі, матиме реальну можливість незаконно впливати на свідків, та змусити їх змінити свої показання з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Слідчий вказує, що оскільки органом досудового розслідування доведено та підтверджено вищевказаними матеріалами існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що підозрювана ОСОБА_5 має можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також беручи до уваги вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, її вік, репутацію, стан здоров`я, майновий стан та інші обставини, приймаючи до уваги суспільну небезпеку протиправних дій ОСОБА_5 для запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є застосування щодо неї запобіжного заходу тримання під вартою, як до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлені волі від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.

Враховуючи вищевикладене, слідчий звернулася із вказаним клопотанням до слідчого судді.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання слідчого підтримав, просив його задовольнити, мотивуючи обставинами, викладеними в ньому.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на необґрунтованість клопотання сторони обвинувачення, оскільки жодних об`єктивних даних, які би свідчили про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається слідчий і прокурор у своєму клопотанні не надано. Вважає доводи, на які посилається прокурор виключно припущеннями. У зв`язку з чим просив застосувати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, але на рівні мінімальної межі розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підозрювана ОСОБА_5 підтримала позицію свого захисника, просила не обирати їй запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали клопотання, дослідивши надані докази, дійшов такого висновку.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 05 грудня 2024 року о 14 годині 24 хвилини ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні торгівельного залу магазину «Єва 10063», розташованого за адресою: вул. Гідності, 38Б в м. Самар Дніпропетровської області, реалізуючи свій прямий умисел, діючи таємно, умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, розуміючи, що за її діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, підійшла до прилавку магазину з косметичними засобами, взяла до рук з прилавку магазину сережку UK49, сережки 23Н1198, трав`яний крем Хімано Боро Плюс 25 мл, шампунь м`яке очищення Хэд&Шолдерс, 300мл, яке належить ТОВ «РУШ», після чого, сховала викрадене майно до сумки та пройшла до виходу з магазину. ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення майна, дійшла до виходу з магазину, в цей момент спрацювала система «антикрадій» та дії ОСОБА_5 були помічені працівниками магазину ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які розуміючи злочинні дії ОСОБА_5 , наказали останній залишатися на місці до приїзду служби охорони. В цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, а саме товаром, який вона раніше з метою викрадення поклала до себе в сумку, та який належить ТОВ «РУШ», із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу, вчинений в умовах воєнного стану. В момент, коли ОСОБА_9 відійшла від вхідних дверей, ОСОБА_5 маючи можливість не доводити свій прямий умисел до кінця, та залишити викрадене майно в магазині, реалізуючи свій прямий умисел, направлений на здійснення нападу із погрозою застосування насильства небезпечного для життя особи яка зазнала нападу, з метою припинення опору продавця ОСОБА_8 , дістала зі своєї сумки предмет, схожий на пістолет, та повідомила ОСОБА_8 , що у разі подальшого перешкоджання її виходу з магазину, здійснить постіл в неї, та після того як ОСОБА_8 , побоюючись за своє життя, відійшла вбік, ОСОБА_5 утримуючи при собі викрадене майно, залишила місце вчинення кримінального правопорушення, спричинивши ТОВ «РУШ» майновий збиток.

06.12.2024 відомості про цю подію були внесені слідчим до ЄРДР під №0001594 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

06.12.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.12.2024 обрано підозрюваній ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладанням на неї таких обов`язків:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, прокурора Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області та/або Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області;

- не відлучатись цілодобово без дозволу слідчого, прокурора та/або суду з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , окрім випадків необхідності запобігання загрози життю та здоров`ю, тобто необхідності звернення за медичною допомогою та у зв`язку з можливими заходами під час дії воєнного стану;

- утримуватися від спілкування зі свідками з приводу обставин вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків визначено до 07 лютого 2025 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16.01.2025 апеляційну скаргу прокурора Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.12.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляд цілодобового домашнього арешту стосовно підозрюваної ОСОБА_5 залишено без змін.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

За положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання доцільності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Статтею 178 КПК України визначено обов`язок суду, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінити в сукупності всі обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та особу підозрюваного.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судове рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст.177 КПК України.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, що підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_8 від 06 грудня 2024 року, протоколом прийняття заяви від ОСОБА_11 від 06 грудня 2024 року, протоколом огляду місця події від 06 грудня 2024 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 06 грудня 2024 року, протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_11 від 06 грудня 2024 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 06 грудня 2024 року; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_9 від 06 грудня 2024 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 06 грудня 2024 року, протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_8 від 06 грудня 2024 року, протоколом перегляду відеозапису від 06 грудня 2024 року, протоколом огляду предмета від 06 грудня 2024 року та іншими матеріалами кримінального провадження.

При розгляді доказів, наданих слідчим в підтвердження клопотання, зазначених вище, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства» вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому слідчий суддя вважає, що існують всі підстави вважати підозру обґрунтованою.

Стосовно ризику, визначеного п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя погоджується з позицією слідчого, підтриманою прокурором, щодо ймовірності його виникнення, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, та за яке передбачена реальна міра покарання у виді позбавлення волі строком від 8 до 15 років із конфіскацією майна, а тому усвідомлюючи вид та міру покарання, яке може бути призначено ОСОБА_5 у разі подальшого визнання судом її винуватою, цілком ймовірно може спонукати останню переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

До того ж, підозрюваній ОСОБА_5 слідчим суддею Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладанням на неї відповідних обов`язків. Однак остання неодноразово порушувала покладені на неї обов`язки, а саме обов`язок не відлучатись цілодобово без дозволу слідчого, прокурора та/або суду з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , окрім випадків необхідності запобігання загрози життю та здоров`ю, тобто необхідності звернення за медичною допомогою та у зв`язку з можливими заходами під час дії воєнного стану. Також, на розгляд клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрювана ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленою про місце та час проведення судового засідання, до суду не з`являлася, причини неявки суду не повідомляла.

Отже, вищевказане також свідчить про те, що підозрювана маючи можливість вільного пересування, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що перешкоджатиме досудовому розслідуванню та судовому розгляду.

Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Також слідчий суддя погоджується з позицією прокурора щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрювана може вплинути на свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які ще не допитані безпосередньо судом під час судового розгляду. Тобто, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Тому, розуміючи тяжкість покарання, яке може бути призначене судом у разі визнання ОСОБА_5 винною у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, підозрювана, перебуваючи на свободі, матиме реальну можливість незаконно впливати на свідків та змусити їх змінити свої показання з метою уникнення кримінальної відповідальності.

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено той факт, що інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні та визнаним слідчим суддею доведеними.

Слідчий суддя враховує наявність у підозрюваної ОСОБА_5 місця реєстрації та проживання, а також міцних соціальних зв`язків у місці її постійного проживання, оскільки на її утриманні перебуває неповнолітня дитина. Водночас, слідчий суддя враховує також і вагомість наданих в обґрунтування клопотання доказів, вік та стан здоров`я підозрюваної, які не вказують на неможливість застосування запобіжного заходу, про який просить слідчий. Означене є беззаперечною підставою для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну зі спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Розглядаючи питання щодо застосування застави, суд виходить з того, що ч. 3 ст. 183 КПК України покладає на слідчого суддю обов`язок при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує майновий стан підозрюваної, те що вона підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, положення п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, якими визначено межі розміру застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину. Однак, слідчий суддя враховує також і дані про особу підозрюваної, обставини кримінального правопорушення, ризики, встановлені під час розгляду клопотання, внаслідок чого доходить висновку, що з огляду на характер інкримінованого правопорушення, майнового стану підозрюваної, а саме, що остання не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, застава у межах, встановлених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме на рівні мінімальної межі, здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків. Внаслідок чого слідчий суддя визначає заставу у вигляді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У разі внесення за підозрюваного застави, слідчий суддя вважає, що на підозрюваного повинні бути покладені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, відповідно до встановлених ризиків.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 194, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001594 від 06.12.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06 березня 2025 року.

Визначити заставу у вигляді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 гривень 00 копійок, які можуть бути внесені підозрюваною або заставодавцем на відповідний рахунок до спливу терміну тримання під вартою.

Роз`яснити, що підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному слідчим суддею розмірі протягом дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При внесенні суми застави у визначеному слідчим суддею розмірі, підозрювана підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави, на підозрювану ОСОБА_5 покласти такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, прокурора Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області та/або Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області;

- не відлучатися цілодобово без дозволу слідчого, прокурора та/або суду з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , окрім випадків необхідності запобігання загрози життю та здоров`ю, тобто необхідності звернення за медичною допомогою та у зв`язку з можливими заходами під час дії воєнного стану;

- утримуватися від спілкування зі свідками з приводу обставин вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній, що у разі внесення застави у визначеному у цій ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, де перебуватиме підозрюваний.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа установи, де перебуватиме підозрювана, негайно має здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , прокурорів Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області, якими здійснюється процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні, та слідчого суддю Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 .

З моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави підозрювана вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваній, що у разі якщо вона будучи належним чином повідомленою, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї цією ухвалою обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено і оголошено 11 лютого 2025 року о 08 годині 20 хвилин.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1