УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши матеріали клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 березня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000506, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 січня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в:

18 грудня 2024 року (здано на пошту 16 грудня 2024 року) ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням, відповідно до якого просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 березня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000506, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 січня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, на 100 % акцій Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕХО» () ISIN НОМЕР_1 , бенефіціарним власником якого є ОСОБА_2 .

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, згідно зі статтею 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження, в тому числі, є арешт майна.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Обов`язок доведення свого процесуального статусу належить особі, що звертається до суду з відповідним клопотанням, у відповідності до положень ст. 22 КПК України, та не може покладатись на один і той самий орган чи службову особу, тобто слідчого суддю.

Частиною 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Таким чином, положення ст. 174 КПК України містять вичерпний перелік осіб, які наділені правом заявляти клопотання про скасування арешту майна, до кола яких належать підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

При цьому, можливість особи у кримінальному провадженні діяти при зверненні до суду, в тому числі під час підписання та подання клопотання, обумовлюється необхідністю підтвердження наявності у неї відповідних повноважень.

За правилами п. 2, 3 ч. 3 ст. 58, п. 2, 3 ч. 2 ст. 64-1, п. 2, 3 ч. 5 ст. 64-2 КПК України повноваження на участь у провадженні представників юридичних осіб, які є потерпілими, чи щодо яких здійснюється провадження, або третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт, можуть підтверджуватися: копією установчих документів юридичної особи, якщо представником є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особи; довіреністю - якщо представником є працівник відповідної юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ГК України, під установчими документами розуміється: рішення про утворення юридичної особи або засновницький договір, а у випадках, передбачених законом, статут (положення) суб`єкта господарювання.

Як вбачається зі змісту клопотання та доданих до нього матеріалів, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 березня 2024 року накладено арешт на 100 % акцій Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕХО» ().

При цьому, слідчим суддею не встановлено доказів, які б свідчили, що ОСОБА_2 є суб`єктом звернення з клопотанням про скасування арешту майна, перелік яких визначено ч. 1 ст. 174 КПК України, оскільки до матеріалів клопотання не долучено копій установчих документів зазначеної юридичної особи та будь-яких підтверджуючих документів щодо перебування його на посаді керівника АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕХО», а відтак, особою, що подала клопотання, у даному випадку не підтверджено наявності процесуальних повноважень на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Нормою частини 6 ст. 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Таким чином, приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 до клопотання не додано належних доказів, які вказують на те, що він є належною особою, яка у відповідності до вимог ст. 174 КПК України наділена правом та уповноважена звертатись до суду з клопотанням про скасування арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 березня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000506 від 31 січня 2024 року слід повернути особі, яка його подала.

Повернення клопотання не позбавляє власника або володільця майна права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 131, 132, 170, 174, 309-310, 392-393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 березня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000506, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 січня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1