Справа № 191/1124/25
Провадження № 1-кс/191/198/25
У Х В А Л А

іменем України

11 березня 2025 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове клопотання слідчої СВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000332, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

11.03.2025 року до суду звернулася слідча із вищевказаним клопотанням, посилаючись на те, що Слідчим відділом Синельниківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000332, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що 07.03.2025 близько 15-00 години ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , на підґрунті раптово виниклих неприязних відносин наніс ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чисельні удари кулаками по обличчю, голові та тілу, від яких останній помер. Після чого ОСОБА_5 перевіз труп ОСОБА_6 до посадки та закопав.

Так, 10.03.2025 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання потерпілого ОСОБА_6 ..

Так, в результаті проведення невідкладного обшуку за вищевказаною адресою виявлено та вилучено: автомобіль ВАЗ 2102 д.н.з. НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , та перебував у користуванні потерпілого ОСОБА_6 з якого за допомогою марлевих тампонів, змочених дистильованою водою з зовнішньої ручки водійських дверей з внутрішньої ручки водійських дверей, з керма, з КПП, з передніх пасажирських дверей зроблено змиви, які опечатано кожен окремо в паперові конверти, контрольний змив опечатано в паперовий конверт. Також з автомобіля вилучено мобільний телефон «Нокіа».

Таким чином, вилучена під час обшуку автомобіль ВАЗ 2102 д.н.з. НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 та перебував у користуванні потерпілого ОСОБА_6 з якого за допомогою марлевих тампонів, змочених дистильованою водою з зовнішньої ручки водійських дверей з внутрішньої ручки водійських дверей, з керма, з КПП, з передніх пасажирських дверей зроблено змиви, які опечатано кожен окремо в паперові конверти, контрольний змив опечатано в паперовий конверт. Також з автомобіля вилучено мобільний телефон «Нокіа» мають важливе значення для кримінального провадження, адже містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому згідно з ч.1 ст.98 КПК України, вона має ознаки речового доказу у кримінальному провадженні.

Крім того, під час проведення досудового розслідування встановлено, що 07.03.2025 близько 15-00 години ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , на підґрунті раптово виниклих неприязних відносин наніс ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чисельні удари кулаками по обличчю, голові та тілу, від яких останній помер. Після чого ОСОБА_5 перевіз труп ОСОБА_6 до посадки та закопав.

Так, 10.03.2025 на підставі письмової заяви від гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про добровільний дозвіл на проведення обшуку, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, в результаті проведення невідкладного обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за вищевказаною адресою виявлено та вилучено: штикову лопату з дерев`яним держаком рожевого кольору, яку поміщено в поліетиленовий пакет та опечатано пластиковою биркою В726915.

Таким чином, вилучена під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 штикова лопата з дерев`яним держаком рожевого кольору має важливе значення для кримінального провадження, адже містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому згідно з ч.1 ст.98 КПК України, вона має ознаки речового доказу у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 КПК України вказані речі мають ознаки речових доказів у кримінальному провадженні, так як могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та є першоджерелом, що потребує відповідних судових експертних досліджень, у тому числі для доведеності причетності ОСОБА_5 до вчинення вказаного вище кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене просить, накласти арешт на майно у вигляді заборони володіння, користування та розпорядження виявленого та тимчасово вилученого під час проведення обшуку, а саме: автомобіль ВАЗ 2102 д.н.з. НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 та перебував у користуванні потерпілого ОСОБА_6 з якого за допомогою марлевих тампонів, змочених дистильованою водою з зовнішньої ручки водійських дверей з внутрішньої ручки водійських дверей, з керма, з КПП, з передніх пасажирських дверей зроблено змиви, які опечатано кожен окремо в паперові конверти, контрольний змив опечатано в паперовий конверт; мобільний телефон «Нокіа»; штикову лопату з дерев`яним держаком рожевого кольору, яку поміщено в поліетиленовий пакет та опечатано пластиковою биркою В726915.

У судовому засіданні прокурор дане клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Суд, заслухавши прокурора, розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього документи, дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 09.03.2025 року внесено до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за № 0000332 за ознаками ч. 1 ст. 115 КК України.

В рамках кримінального провадження слідчим СВ Синельниківського РУП проведено обшуки на території за адресами: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_2 під час якого виявлено і вилучено штикову лопату з дерев`яним держаком рожевого кольору, яку поміщено в поліетиленовий пакет та опечатано пластиковою биркою В726915, а також автомобіль ВАЗ 2102 д.н.з. НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 і перебував у користуванні потерпілого ОСОБА_6 з якого за допомогою марлевих тампонів, змочених дистильованою водою з зовнішньої ручки водійських дверей з внутрішньої ручки водійських дверей, з керма, з КПП, з передніх пасажирських дверей зроблено змиви, які опечатано кожен окремо в паперові конверти, контрольний змив опечатано в паперовий конверт. Крім того, з автомобіля вилучено мобільний телефон «Нокіа».

10.03.2025 року слідчим ОСОБА_8 постановлено постанову про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000332 від 09.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - автомобіль ВАЗ 2102 д.н.з. НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 та перебував у користуванні потерпілого ОСОБА_6 з якого за допомогою марлевих тампонів, змочених дистильованою водою з зовнішньої ручки водійських дверей з внутрішньої ручки водійських дверей, з керма, з КПП, з передніх пасажирських дверей зроблено змиви, які опечатано кожен окремо в паперові конверти, контрольний змив опечатано в паперовий конверт; мобільний телефон «Нокіа»; штикову лопату з дерев`яним держаком рожевого кольору, яку поміщено в поліетиленовий пакет та опечатано пластиковою биркою В726915.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Також, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, користування, розпорядження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає, що в клопотанні органу досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, у відповідності до яких необхідно накласти арешт на вилучене майно з метою його збереження.

Більш того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до положень ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований на будь-якій стадії кримінального провадження, якщо в подальшому у застосуванні цього заходу відпаде потреба.

З метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, виникає необхідність у накладенні арешту на зазначене майно, оскільки, воно має значення речового доказу та вказує на вчинення кримінального правопорушення, тому заявлене клопотання підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 98, 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчої СВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000332, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно у вигляді заборони володіння, користування та розпорядження виявленого та тимчасово вилученого під час проведення обшуку, а саме: автомобіль ВАЗ 2102 д.н.з. НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 та перебував у користуванні потерпілого ОСОБА_6 з якого за допомогою марлевих тампонів, змочених дистильованою водою з зовнішньої ручки водійських дверей з внутрішньої ручки водійських дверей, з керма, з КПП, з передніх пасажирських дверей зроблено змиви, які опечатано кожен окремо в паперові конверти, контрольний змив опечатано в паперовий конверт; мобільний телефон «Нокіа»; штикову лопату з дерев`яним держаком рожевого кольору, яку поміщено в поліетиленовий пакет та опечатано пластиковою биркою В726915.

Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1