Провадження № 1-кп/712/464/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючий ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження № 0003861 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, українця, не одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньою освітою, тимчасово не працюючого, інвалідом, учасником бойових дій, депутатом, ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС не являється, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 07.10.2024 Черкаським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 277, ч. 1 ст. 304 КК України до позбавлення волі на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим терміном на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 10.11.2024 в обідній час, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, що запроваджений Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Верховною Радою України, в подальшому продовжений Указом Президента України № 740/2024 з 28.10.2024 строком на 90 діб, шляхом вільного доступу, викрав каблучку з золота 585 проби, вагою 2,70 г., що належить ОСОБА_7 , вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/124-24/17621-ТВ від 11.12.2024, за цінами на брухт дорогоцінних металів, становить 5033 грн. 66 коп. Після чого ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд, а саме заклав до ломбарду, чим завдав ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

Дії ОСОБА_4 прокурором кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні даного злочину не визнає та на підставі ст. 63 Конституції України відмовився надавати покази.

Захисник зазначив що обвинувачення стосовно ОСОБА_4 ґрунтується на неналежних та недопустимих доказах. Просив виправдати ОСОБА_4 .

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначила, що перебувала з обвинуваченим в близьких стосунках. Він спочатку часто залишався у неї на ніч, а згодом вони почали жити разом. Вона зазначила, що випадково залишила каблучку у ванній кімнаті, про що повідомила обвинуваченого. Коли вона перебувала на роботі, він прислав їй SMS повідомлення, в якому зазначив, що він взяв її каблучку і відніс для того, щоб зробити чистку майстру. Оскільки вона не мала бажання з ним сперечатися, вона погодилась. Через деякий час, ОСОБА_8 почав вводити її в оману та говорив, що каблучка на ремонті. Стосунки між ними почали руйнуватися і через деякий час вони з обвинуваченим розлучилися. Каблучку він так і не повертав. Каблучка була золота з кубічним цирконієм. Після двох тижневих переписок та вмовлянь через соціальні мережі повернути каблучку, обвинувачений зізнався, що здав її в ломбард. Потерпіла неодноразово просила викупити каблучку, оскільки закінчувався термін зберігання, але обвинувачений ігнорував її прохання. Через тиждень вона звернулась з заявою до правоохоронних органів про крадіжку каблучки

Прокурор в судових дебатах підтримав висунуте ОСОБА_4 обвинувачення, вважаючи достатніми для підтвердження обвинувачення докази, які досліджувалися у судовому засіданні.

Відповідно до статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Вказаних вимог закону при розгляді даного кримінального провадження суд дотримався, створивши передбачені процесуальним законом умови для реалізації як стороною обвинувачення, так і стороною захисту їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Окрім допиту обвинуваченого, потерпілої, суд з`ясував обставини та перевірив їх іншими доказами, а саме досліджував документи, які долучені до матеріалів кримінального провадження та які стосуються пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, і на які посилався прокурор в судових дебатах, а саме:

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_7 , складений 23.11.2024, згідно якого 10.11.2024 її хлопець ОСОБА_4 , без її дозволу здав до ломбарду її золоту каблучку та обіцяв її викупити назад їй повернути, але по цей час каблучку їй не повернув та на її дзвінки ігнорує;

- ксерокопія документу на викрадене майно, а саме: «бирка» на золотий перстень;

- протокол огляду предмету, складений 03.12.2024, згідно якого було оглянуто шість аркушів формату А4, на яких зображені скріншоти з мобільного телефону потерпілої ОСОБА_7 , а саме зображення контакту з назвою Тимур з сердечком та фотозображенням;

- постанова від 03.12.2024 про визнання у якості речового доказу шість аркушів формату А4 з скріншотами, які приєднані до матеріалів кримінального провадження;

- відповідь ПТ «ЛОМБАРД «ФОРУМ» № 138 від 04.12.2024 про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закладав до ломбарду 10.11.2024 золоту каблучку з каменем, проба 585, вага загальна 2,80 г, вага металу 2,47 г. Сума оцінки 4837,30 грн. Сума виданого кредиту 4600 грн.;

- постанова та протокол від 03.12.2024 про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото -, кінозйомки, відеозапису, а саме відеозапис з камер відеопостереження, які розташовані ломбарді «Форум» за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, 99 за період часу 10.11.2024 ;

- постанова огляду предмету, складена 09.12.2024 з додатком диском, відповідно до якого під час огляду було оглянуто лазерний компакт диск DVD R, як носій інформації, на якому під час зчитування його на ПК мається 1 відео файл, з наявним зображенням приміщення ломбарду «Форум», за адресою м. Черкаси, вул. Смілянська, 99. До вказаного приміщення заходить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та закладає каблучку, за що отримує грошові кошти 10.11.2024;

- постанова від 09.12.2024 про визнання у якості речового доказу компакт - диск DVD R на якому міститься відео з камер спостереження, ломбарду «Форум», за адресою м. Черкаси, вул. Смілянська, 99 та приєднано до матеріалів кримінального провадження;

- висновок експерта № СЕ-19/124-24/17621-ТВ, складений 11.12.2024 судовим експертом ОСОБА_9 , з додатком цінової інформації з відкритих інформаційних джерел, згідно якого: ринкова вартість золота 585 проби масою 2,47 г за цінами брухт дорогоцінних металів, на момент вчинення кримінального правопорушення 10.11.2024 становила 5033,66 грн;

- довідка про витрати на проведення експертизи № СЕ-19/124-24/17621-ТВ від 11.12.2024 в кримінальному провадженні № 0003861;

- заява ОСОБА_4 від 17.12.2024 про долучення до матеріалів кримінального провадження каблучки, яка належить ОСОБА_7 ;

- протокол огляду предмету, складений 17.12.2024. об`єктом огляду є каблучка виготовлена з залота, 585 проби, вагою 2,70 г. Дана каблучка має круглу форму та складається з чотирьох частини на одній з яких наявний ряд каміння цирконій. Огляд проводився в приміщенні службового кабінету; 410 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області;

- протокол, складений 17.12.2024 про визнання, приєднання речового доказу каблучки виготовленої з золота 585 проби, вагою 2,70 г та передання на зберігання потерпілій ОСОБА_7 ;

- розписка ОСОБА_7 від 17.12.2024 про отримання від слідчого золотої каблучки, яку 10.11.2024 у неї викрав ОСОБА_4 , яку зобов`язана зберігати до вирішення справ по суті;

- характеризуючи дані на ОСОБА_4 (довідки КНП «ЧОНД» № 4746 від 05.12.2024 та № 3033/01-05/1 від 04.12.2024; вимоги ДІАЗ м. Київ, УІАП ГУНП в Черкаській області; інформація про особу; вирок Черкаського районного суду Черкаської област від 07.10.2024 (справа № 707/1827/24).

Відповідно до статті 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Відповідно до статті 103 КПК України, процесуальні дії під час кримінального провадження можуть фіксуватися у протоколі чи на носії інформації, на якому за допомогою технічних засобів зафіксовані процесуальні дії чи у журналі судового засідання.

Згідно статті 106 КПК України, протокол під час досудового розслідування складається слідчим або прокурором, які проводять відповідну процесуальну дію, під час її проведення або безпосередньо після її закінчення.

Стаття 86 КПК України передбачає, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Частина 1 статті 89 КПК України передбачає, що суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Докази, якими сторона обвинувачення обґрунтовує наявність складу інкримінованого злочину в діях ОСОБА_4 , суд визнає недопустимими та відкидає, виходячи з наступного.

По-перше, з метою виявлення та фіксації відомостей, що містяться в 6 аркушах формату А4 з скріншотами з мобільного телефону потерпілої ОСОБА_7 , слідчий чи прокурор має провести відповідну слідчу процесуальну дію - огляд речей.

В даному випадку, при проведенні слідчої дії - огляд речей, слідчий чи прокурор мають оглянути мобільний телефон, в якому може міститись відповідна переписка, і з якого, виготовлено скріншоти переписки, а також встановити власника відповідного мобільного телефону.

Натомість, слідчим оглянуто 6 аркушів формату А4 з скріншотами, які до того ж виготовлені не слідчим чи прокурором, а іншою, не встановленою досудовим розслідуванням, особою.

Прокурор в судовому засіданні зазначила, що вказана переписка надана безпосередньо потерпілою під час її допиту слідчим та приєднана до вказаного протоколу, однак вказаний протокол суду для дослідження не надавався.

Враховуючи те, що слідчий, прокурор мобільний телефон, в якому може міститись відповідна переписка, і з якого, виготовлено скріншоти переписки, не оглядали, власника відповідного мобільного телефону не встановили, 6 аркушів формату А4 з скріншотами виготовлені не слідчим чи прокурором, тому суд вважає їх недопустимим доказом у даному кримінальному провадженні.

По-друге, з метою виявлення та фіксації відомостей, що містить в собі «бирка» за № 359, слідчий чи прокурор зобов`язаний провести відповідну слідчу процесуальну дію - огляд документів, в ході якої оглянути саме оригінал «бирки» за № 359. Однак, слідчим чи прокурором огляд документів, а саме оригіналу «бирки» за № 359, не проводився, протокол не складався, фіксування на носій інформації не здійснювався та речовим доказом «бирка» не визнана, до матеріалів кримінального провадження також не приєднана, а отже і не може бути допустимим доказом

З протоколу огляду предмету від 17.12.2024 вбачається, що старший слідчий СВ Черкаського районного управління поліції ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_10 17.12.2024 в приміщенні службового кабінету № 410 Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області, за яскравого електричного освітлення, із застосуванням технічного засобу - фотоапарат Canon, оглянула предмет злочину.В результаті даного огляду встановлено: «Під час огляд; предмету виявлено: Об`єктом огляду є каблучка виготовлена з золота, 585 проби, вагою 2.70 г. Дана каблучка має круглу форму та складається з чотирьох частин на одній з яких наявний ряд каміння цирконій».

Таким чином, старший слідчий СВ Черкаського районного управління поліції ГУ НП в Черкаській області, без використання таких технічних засобів як - ваги, визначила вагу каблучки - 2.70 г. та не маючи спеціальних знань, без використання спеціальних технічних засобів, визначила вид металу - золото, визначила пробу золота - 585, та вид каміння - цирконій. З огляду на викладене, суд вважає протокол огляду предмету від 17.12.2024 недопустимим доказом.

Відповідно до висновку товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-24/17621-ТВ від 11.12.2024, ринкова вартість золота 585 проби масою 2.47 г за цінами на брухт дорогоцінних металів на момент вчинення кримінального правопорушення 10.11.2024 становить 5033,66 грн.

Однак даний висновок товарознавчої експертизи виконаний судовим експертом без дослідження самої каблучки, яка експерту на дослідження не надавалась, тобто предмет злочину судовим експертом не досліджувався. Враховуючи те, що сама каблучка судовим експертом не досліджувалась, то вихідні дані, на підставі яких проведено судову експертизу (вид металу, проба металу, вага металу, тощо), є необ`єктивними. Згідно висновку судового експерта маса золота становить 2.47 г, в той час як протоколом огляду від 17.12.2024, вага каблучки складає 2.70 г.У зв`язку з тим, що судовий експерт безпосередньо не досліджував предмет злочину каблучку, суд вважає, що висновок товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-24/17621-ТВ від 11.12.2024 є недопустимим доказом у справі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Статтею 229 КПК України передбачено таку слідчу дію, як - пред`явлення речей для впізнання.

Відповідно до ч. 1 ст. 231 КПК України, про проведення пред`явлення для впізнання складається протокол згідно з вимогами цього Кодексу, у якому докладно зазначаються ознаки, за якими особа впізнала особу, річ чи труп, або зазначається, за сукупністю яких саме ознак особа впізнала особу, річ чи труп.

За ч. 1 ст. 229 КПК України, перед тим, як пред`явити для впізнання річ, слідчий, прокурор або захисник спочатку запитує в особи, яка впізнає, чи може вона впізнати цю річ, опитує про ознаки цієї речі і обставини, за яких вона цю річ бачила, про що складається протокол. Якщо особа заявляє, що вона не може назвати ознаки, за якими впізнає річ, проте може впізнати її за сукупністю ознак, особа, яка проводить процесуальну дію, зазначає це у протоколі. Забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, річ, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про її прикмети.

В даному кримінальному провадженні 17.12.2024 потерпіла ОСОБА_7 написала розписку про отримання від слідчого золотої каблучки, яку у неї 10.11.2024 викрав ОСОБА_4 .

В цей же час, ні слідчий ні прокурор таку слідчу дію, як пред`явлення речей для впізнання з ОСОБА_7 стосовно каблучки не проводив, протокол про проведення слідчої дії не складався.

Інших доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_4 крадіжки, стороною обвинувачення не надано.

11.02.2025 вході розгляду даного кримінального провадження суд закінчив з`ясування обставин, встановлених підчас кримінального провадження і перевірку їх доказами та перейшов зі стадії судових дебатів до останнього слова обвинуваченим; судом оголошено перерву до 13.02.2025.

13.02.2025 прокурор та потерпіла скерували через канцелярію суду заяву та клопотання про відновлення судового слідства та дослідження певних доказів.

Однак, суд вважає, що вказані клопотання не могли бути розглянуті, оскільки подані після судових дебатів.

Так, останнє слово підсудного - це самостійна частина судового розгляду, в якій підсудний реалізує своє конституційне право на захист безпосередньо перед видаленням суду до нарадчої кімнати для вирішення питання про його винуватість і покарання та постановлення вироку.

За правилами ст. 365 КПК України, після оголошення судових дебатів закінченими суд надає обвинуваченому останнє слово. Суд не має права обмежувати тривалість останнього слова обвинуваченого певним часом. Ставити запитання обвинуваченому під час його останнього слова не дозволяється. Якщо обвинувачений в останньому слові повідомить про нові обставини, які мають істотне значення для кримінального провадження, суд за своєю ініціативою або за клопотанням учасників судового провадження відновлює з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірку їх доказами, після завершення яких відкриває судові дебати з приводу додатково досліджених обставин і надає останнє слово обвинуваченому.

Повернення на стадію дослідження доказів за клопотанням прокурора та потерпілої не передбачено.

Крім того, суд надавав можливість всім учасникам процесу взяти участь у судових дебатах , висловити репліки і таким правом сторони скористалися. Суд наголошує, що під час дачі показів потерпіла повідомила, що вона зайнята на роботі, і на питання прокурора стосовно міри покарання для обвинуваченого, в разі відсутності її в подальшому у судових засіданнях та в судових дебатах, висловила свою думку про те, що останнього просить суворо не карати та не позбавляти волі. Таким чином потерпіла скористалася своїми процесуальними правами та ніяким чином не була позбавлена права участі в судовому розгляді. Її права на усіх стадіях кримінального провадження не були порушені, у тому числі щодо подачі клопотань та заяв в межах її допиту та розгляду.

Суд, проаналізувавши та оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, перевіривши та оцінивши усі доводи учасників судового провадження, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог статті 370 КПК України, обґрунтованим є рішення ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

При цьому, згідно з частиною 2 статті 94 КПК України, кожен доказ не має наперед встановленої сили. При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та для вирішення питань, зазначених у статті 374 КПК України.

Усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого. Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Відповідно до частини 1 статті 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат, обставини які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження, обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до приписів частини 1 статті 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною 2 цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Суд, оцінюючи всі докази за даним кримінальним провадженням в їх сукупності, враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України»).

В даному кримінальному провадженні, орган досудового розслідування належними та допустимими доказами не встановив предмет злочину, оскільки каблучка, судовим експертом не оглядалася, вага каблучки, вид металу, пробу металу, вид каміння не визначались.

Тому суд вважає, що у даному кримінальному провадженні обставини вчинення кримінального правопорушення, предмет злочину, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат не встановлено.

Відповідно до статті 62 Конституції України, ст. 17 КПК України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до частини 3 статті 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Вимогами пункту 2 частини 1 статті 373 КПК України передбачено, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Отже, оцінивши в сукупності зібрані докази по кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що вказані докази не підтверджують обвинувачення та не підтверджують той факт, що в діях обвинуваченого ОСОБА_4 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» №5 від 29.06.1990 (із внесеними змінами), вказано судам на недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Відповідно до вимог ст.203 КПК України застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою негайно припиняє свою дію.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Заявлені до відшкодування з обвинуваченого судові витрати, пов`язані із проведенням судової експертизи, на суму 795,90 грн. слід віднести на рахунок держави.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за частиною 4 статті 185 КК України та виправдати на підставі пункту 3 частини 1 статті 373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю в діянні останнього складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України.

Застосований до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасувати та звільнити з залу суду.

Заявлені до відшкодування з ОСОБА_4 судові витрати, пов`язані з вартістю проведення судової експертизи, на суму 795,90 грн. - віднести на рахунок держави.

Після набрання вироком законної сили визнані під час досудового розслідування в якості речових доказів:

- оптичний носій інформації - диск «DVD», який являється додатком до протоколу огляду відеозапису від 09.12.2024 який зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження;

- каблучку виготовлену з золота, 585 проби, вагою 2,70 г, яка передана на зберігання потерпілій ОСОБА_7 залишити їй за належністю

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Соснівський районний суд м. Черкаси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Вручити учасникам процесу копію вироку негайно, після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, направити копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про ознайомлення з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Протягом строку апеляційного оскарження учасники судового провадження за їх клопотанням можуть ознайомитись з матеріалами кримінального провадження.

Головуючий ОСОБА_1