№ 1-кп/183/2199/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2024 року м. Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у порядку спрощеного провадження кримінальне провадження за № 0000333 від 22 листопада 2024 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Губиниха Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянки України, яка має загальну середню освіту, не працює, не одруженої, яка має на утримані малолітню дитину 2011 року народження, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченогоч. 1 ст. 190 КК України

встановив:

Відповідно до обвинувального акту та доданих до нього матеріалів кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, повністю згодна із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного нею, в присутності захисника ОСОБА_4 ознайомлена з обмеженнями права апеляційного оскарження, передбаченими ч. 1 ст. 394 КПК України, подала письмову заяву про розгляд обвинувального акту відносно неї у порядку спрощеного провадження, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності.

В тексті обвинувального акту викладене клопотання прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Потерпіла ОСОБА_5 не заперечувала проти такого розгляду, про що надала відповідну заяву.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2024 року, у відповідності до вимог статей 381, 382 КПК України, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження, без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження.

За результатами спрощеного провадження судом встановлено, що 18 листопада 2024 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 прийшла до раніше знайомої ОСОБА_5 до її домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де біля будинку побачила велосипед марки «Україна». В цей момент у ОСОБА_3 виник прямий умисел, спрямований на заволодіння велосипедом марки «Україна», який належить ОСОБА_5 , шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 18 листопада 2024 року приблизно о 12 годині 02 хвилини, перебуваючи у вищезазначеному місці, діючи умисно, із корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, шляхом зловживання довірою, попросила у ОСОБА_5 велосипед марки «Україна», який належить останній під приводом користування та пообіцяла повернути.

Однак, ОСОБА_3 заздалегідь розуміла, що повертати велосипед марки «Україна» не буде, тим самим ввела в оману ОСОБА_5 , яка нічого не підозрюючи про протиправні наміри, надала вищевказаний велосипед. Після цього, ОСОБА_3 взяла у руки вказаний велосипед та доводячи свій умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою до кінця, покинула місце вчинення правопорушення. Цього ж дня ОСОБА_3 продала велосипед марки «Україна», який належить ОСОБА_5 чим спричинила останній матеріальну шкоду на суму 3641 гривень 40 копійок.

Умисні дії ОСОБА_3 , кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акта їх письмові заяви.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження надані органом досудового розслідування, керуючись діючим кримінальним та кримінальним процесуальним законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення (проступку) мала місце, вина обвинуваченої ОСОБА_3 у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою при обставинах встановлених органом досудового розслідування доведена повністю, поза розумним сумнівом, а дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Щире каяття ОСОБА_3 визнається судом обставиною, що пом`якшує її покарання.

Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Крім того, суд бере до уваги те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, є особою раніше не судимою, на обліку у лікарів психіатра, нарколога та фтизіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Суд також враховує наявність у ОСОБА_3 на утриманні неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З урахуванням даних про особу обвинуваченої, обставин вчиненого кримінального проступку, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального проступку, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченої.

Призначаючи покарання суд, виходячи зі змісту вимог ст. 50 КК України, вважає, що призначення покарання у виді громадських робіт буде необхідним та достатнім для виправлення засудженої і запобігання вчинення нею нових злочинів.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись статтями 100, 107, 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити їй покарання у виді громадських робіт строком на 200 годин.

Речовий доказ: велосипед марки «Україна» залишити потерпілій ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок суду учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1