Справа №630/112/25 Провадження № 1-кп/630/19/25
В И Р О К

Іменем України

23 січня 2025 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до ст.ст. 381, 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000007 від 08.01.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Люботин, Харківського району, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого: 1) вироком Люботинського міського суду Харківської області від 14.05.2024 за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді громадських робіт на строк 150 годин, 2) вироком Люботинського міського суду Харківської області від 29.10.2024 за ст. 126-1 КК України до обмеження волі на строк один рік та десять днів; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

08 січня 2025 року, приблизно о 04.00 годині ранку, ОСОБА_2 , перебуваючи у домоволодінні, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , у останнього раптово виник злочинний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень невизначеного ступеню тяжкості співмешканці потерпілій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, через раптово виникли неприязні відносини до потерпілої ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , бажаючи спричинення останній тілесних ушкоджень невизначеного ступеню тяжкості, підійшовши до ОСОБА_3 та штовхнувши її на ліжко перебуваючи у переважаючій позиції раптово почав наносити удари кулаками обох рук в область голови та обличчя потерпілої. Після цього, потерпіла ОСОБА_3 вирішила зателефонувати до правоохоронного органу, у той час ОСОБА_2 продовжуючи свій злочинний умисел вибив мобільний телефон з рук потерпілої ОСОБА_3 , та продовжив наносити удари кулаками обох рук у область голови та обличчя потерпілої.

Вказані злочинні дії ОСОБА_2 вчиняв в присутності малолітнього сина потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В результаті протиправних дій ОСОБА_2 , потерпілій ОСОБА_3 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 09-53/2025 від 14.01.2025, спричинено наступні тілесні ушкодження: синець на тлі травматичної припухлості в лівій лобній ділянці та синці в ділянці проекції лівої вилиці, по передній та задній поверхні лівої вушної раковини, на тильній поверхні лівої кисті, по променевій поверхні лівого передпліччя. За ступенем тяжкості ці ушкодження викликали незначні скороминущі наслідки, тривалість яких не перевищує 6-ти днів, і за цією ознакою відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року).

Таким чином, ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Разом з тим, зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності, а обвинувачений ОСОБА_2 , представлений захисником адвокатом ОСОБА_5 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку, потерпіла ОСОБА_3 надала заяву, в якій не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні. А тому суд, за клопотанням прокурора Харківської окружної прокуратури ОСОБА_6 , що регламентоване ч.1 ст.302 КПК України, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети, кари, виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Вивченням даних про особу ОСОБА_2 встановлено, що він раніше судимий, не працює, позитивно характеризується за місцем мешкання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, відомості про інвалідність обвинуваченого відсутні, не є військовослужбовцем.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини, а також вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою ОСОБА_2 перебуває в близьких відносинах.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_2 виду та міри покарання відповідно до ст.ст. 61, 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, пом`якшуючу та обтяжуючі обставини, наведені вище дані про особу обвинуваченого, те що він раніше судимий, висновків для себе не зробив та продовжував вчиняти протиправні дії, разом із цим, розкаюється у вчинені кримінального правопорушення та позитивно характеризується за місцем мешкання, а також характер вчиненого кримінального проступку, зокрема, що раніше ОСОБА_2 вже був засуджений за вчинення стосовно ОСОБА_3 кримінальних правопорушень за ч.1 ст.125 КК України та ст. 126-1 КК України.

За сукупності вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України, а саме у виді громадських робіт строком у 200 годин. Таке покарання, на думку суду, буде справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним в майбутньому нових подібних кримінальних правопорушень.

Зважаючи на те, що вироком Люботинського міського суду Харківської області від 29.10.2024 ОСОБА_2 засуджений за ст.126-1 КК України (із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України) до остаточного покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік та десять днів, суд, призначаючи остаточне покарання, застосовує правила, передбачені статтями 71, 72 КК України, та до призначеного покарання за вказаним вироком повністю приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком у виді обмеження волі на строк один рік та десять днів. За положеннями пункту 4 ч.1 ст.72 КК України, одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт, а тому 200 годин громадських робіт у перерахунку відповідатимуть 25 дням обмеження волі.

Обмежувальний захід у виді обов`язку пройти програму для кривдників на строк 3 місяці, покладений на ОСОБА_2 вироком Люботинського міського суду Харківської області від 29.10.2024, ОСОБА_2 слід виконувати самостійно.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Судові витрати та речові докази відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 302, 373-374, 382, 392- 395, КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Люботинського міського суду Харківської області від 29 жовтня 2024 р. за ст. 126-1 КК України, та застосувати правила п.4 ч. 1 ст. 72 КК України, враховуючи правила складання покарань, призначити ОСОБА_2 за сукупністю вироків остаточне покарання у виді обмеження волі на строк один рік та тридцять п`ять днів.

Строк відбування покарання у виді обмеження волі обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік в установі відбування покарання - виправному центрі.

Покладений на ОСОБА_2 за вироком Люботинського міського суду Харківської області від 29.10.2024 обмежувальний захід у виді обов`язку пройти програму для кривдників на строк 3 місяці - виконувати самостійно.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Люботинський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до положень ч.1 ст.394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасниками кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1