24.12.24
Справа № 635/4187/24
Провадження № 1-в/635/236/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

прокурор ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 10 жовтня 2023 року Київським районним судом м. Полтави за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 9 місяців обмеження волі,

про зміну невідбутої частини покарання більш м`яким,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить замінити йому невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 10 жовтня 2023 року більш м`яким у виді пробаційного нагляду, посилаючись на те, що за період відбування покарання він характеризується позитивно.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді пробаційного нагляду.

Представник Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Засуджений ОСОБА_4 надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, клопотання підтримав.

Суд, заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, вважає клопотання засудженого таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав

Відповідно до п. 3 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати такі питання: про заміну невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

Відповідно до вимог ст. 82 КК України, невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

У відповідності до положень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо залучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Згідно до положень ст.6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Сумлінна поведінка засудженого означає зразкове дотримання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку; додержанні дисципліни; виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації пенітенціарної установи; наявності заохочень і відсутності стягнень; участі у самодіяльних організаціях засуджених; товариському ставленні до інших засуджених.

Крім того, сумлінна поведінка передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, застосованих у порядку, визначеному законодавством, а і те, що він подає позитивний приклад для поведінки інших засуджених.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти добропорядне, відповідальне та чесне ставлення до покладених на особу трудових обов`язків; працьовитість, додержання правил трудового розпорядку, вимог трудового законодавства, правил охорони праці та техніки безпеки; бережливе використання певного обладнання, інструментів, матеріалів тощо.

При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого за весь час відбування ним покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений за вироком Київського районного суду м. Полтави від 10 жовтня 2023 року за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 9 місяців обмеження волі. Вирок Київського районного суду м. Полтави від 10 жовтня 2023 року набрав законної сили 10 листопада 2023 року.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 10 жовтня 2023 року, кінець строку 10 липня 2026 року.

Згідно характеристики, наданої начальником відділення СПС майором внутрішньої служби ОСОБА_6 , погодженої з начальником сектору з соціально-виховної та психологічної роботи майором внутрішньої служби ОСОБА_7 від 23 травня 2024 року, засуджений ОСОБА_4 22 червня 2021 року прибув самостійно до державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» за приписом Орджонікідзевського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області. З 22 червня 2021 року по 21 березня 2022 року відбував покарання у державній установі «Хролівський виправний центр (№140)». За власною ініціативою з перших днів перебування в установі виявив бажання працювати. Був працевлаштований в майстерні установи, згідно ст. 60 КВК України. До виконання поставлених завдань ставився сумлінно, робітничу норму та поставленні завдання виконував своєчасно та у повному обсязі, дбайливо ставився до майна виправного центру та предметів, якими користувався при виконанні дорученої роботи, здійснював за ними належний догляд, використовував їх тільки за призначенням. За час відбування покарання в установі до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Стягнень не мав. Один раз заохочувався за сумлінну поведінку і ставлення до праці. Характеризувався позитивно. З 21 березня 2022 року по 12 червня 2023 року відбував покарання в секторі при державній установі «Крюківська виправна колонія (№29)», куди він був етапований у зв`язку із введенням на всій території України воєнного стану. Під час відбування покарання в державній установі «Крюковська виправна колонія (№29)» стягнень не мав, три рази заохочувався за сумлінну поведінку та ставлення до праці, характеризувався позитивно. На підставі рішення Центральної комісії Департаменту від 31 травня 2023 року засудженого переведено для подальшого відбування покарання з дільниці для тримання осіб, засуджених до обмеження волі державної установи «Крюковська виправна колонія (№29)» до державної установи «Хролівський виправний центр (№140)». З 12 червня 2023 року відбуває покарання в державній установі «Хролівський виправний центр (№140)». Працевлаштований на контрагентському об`єкті «Інтер-Прайм», згідно ст. 60 КВК України. До виконання робіт з благоустрою державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» відноситься з розумною ініціативою, поставлені завдання виконує якісно та у строк. Порушень техніки безпеки не допускає. У відношенні до представників адміністрації ввічливий, тактовний, дотримується правомірних взаємовідносин, виконує їх законні вимоги. Виконує передбачені законом вимоги персоналу, при виконанні робіт із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, порушень техніки безпеки не допускає. Один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, один раз заохочувався за сумлінну поведінку та ставлення до праці, характеризується посередньо. Відповідно до ст. 65 КВК України приймає особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Приймає активну участь в проведенні культурно-масових заходів серед засуджених. За власним бажанням приймає участь в програмах диференційованого впливу на засуджених «Духовне відродження», «Підготовка до звільнення». Подає позитивний приклад для інших засуджених. Відвідує лекції правового характеру, пройшов курси підготовки до звільнення. За характером врівноважений, спокійний. У відношенні до засуджених неконфліктний, підтримує рівні стосунки із засудженими. Підтримує родинні зв`язки із родичами шляхом телефонних розмов. Стан здоров`я задовільний. На профілактичних обліках не перебуває. Згідно вироку Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2019 року позову не має. Виконавчі листи до установи не надходили. Вину у вчиненому злочині визнає, розкаюється, міру покарання вважає справедливою.

Згідно довідки про стягнення та заохочення засудженого ОСОБА_4 , останній за час відбуття покарання має два заохочення. Порушував режим тримання, за що один раз 16 березня 2024 року притягався до дисциплінарної відповідальності за нетактовну поведінку з представниками адміністрації,стягнення не погашене.

Згідно довідки про працевлаштування та нарахування заробітної плати засудженому ОСОБА_4 , останній за час відбування покарання у вигляді обмеження волі у державній установі «Хролівський виправний центр (№140)» у червні 2023 року не працював у зв`язку із перебуванням у відділенні карантину, діагностики та розподілу; з липня 2023 року по травень 2024 року був працевлаштований на контрагентських об`єктах Державному підприємстві «Завод ім. В.О. Малишева»; Державному підприємстві «Харківський завод спеціальних машин»; ГО «Фельдман Еко-Парк», ТОВ «Інтер Прайм Харків».

За час відбування покарання в державній установі «Хролівський виправний центр (№140)» засуджений ОСОБА_4 за власною ініціативою залучався до робіт із благоустрою установи згідно ч.5 ст.60 КВК України. До цих робіт відповідно до вимог ч.5 ст.60 КВК України засуджені залучаються без оплати праці. Участю у роботах з благоустрою установи ОСОБА_4 подавав позитивний приклад для інших засуджених.

Водночас, дослідивши матеріали особової справи засудженого, які відображають процес його виправлення за весь час відбування покарання, судом встановлено, що виправлення засудженого не мало систематичного характеру, оскільки останній як вбачається із постанови про поміщення засудженого в дисциплінарний ізолятор установи виконання покарань від 16 березня 2024 року допустив порушення встановлених зобов`язань, а саме: вимог п. 4 та п. 10 ч. 1 розділу ІV Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, яке полягає в тому, що ОСОБА_4 під час проведення особистого догляду, повів себе агресивно та викликаючи, був незадоволений проведенням самого обшуку, при цьому почав розмовляти на підвищених тонах, нецензурно висловлюючись та виказуючи невдоволення порядком відбування покарання в установі. На неодноразово зроблені йому зауваження та попередження, про те, що його дії протиправні, засуджений ніяк не відреагував, вступив у суперечку.

Відтак, із аналізу наведених вище даних і обставин у їх сукупності, встановлено, що в процесі виправлення ОСОБА_4 наявні певні позитивні тенденції, однак його поведінка не характеризувалася своєю сумлінністю протягом усього строку відбування покарання та була нестабільною.

На думку суду, є відсутніми підстави вважати про досягнення ОСОБА_4 необхідного ступеню виправлення, що підтверджувало би про необхідність застосування положень ст. 82 КК України.

Так, доцільність і необхідність заміни невідбутої частини покарання більш м`яким викликана тим, що мета покарання в основному досягнута, що полягає у тому, що засуджений став на шлях виправлення. У даному випадку, застосування положень ст.82 КК України щодо засудженого є передчасним та невиправдани. Матеріали судового провадження, особової справи не підтверджують те, що мета покарання, яка насамперед полягає у виправленні засудженого, а також запобіганні вчиненню нових кримінальних правопорушень, наразі досягнута, тобто у більш короткий строк, ніж встановлено вироком суду, а тому суд вважає неможливим застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 82 КК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області.

Повний текст ухвали складено та підписано 27 грудня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1