1Справа № 335/552/25 1-кс/335/324/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі клопотання слідчого СВ ВП №4 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002240 від 03 грудня 2024 року, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, Запорізької області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не працює, не одружений, є батьком однієї малолітньої дитини, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого:

- 03.06.2015 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 304, 70 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- 19.02.2016 року Василівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, частково приєднане покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03.06.2015 та визначено остаточне покарання 8 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 14.11.2023 по відбуттю строку покарання,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

З наданих слідчому судді матеріалів вбачається, що Пологівським РВП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002240 від 03 грудня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, всупереч вимог п. 12 інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, маючи умисел, направлений на придбання та зберігання вибухових пристроїв та вибухової речовини, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у невстановлений досудовим слідством спосіб придбав бойову ручну оборонну осколкову гранату Ф-1 промислового виготовлення, яка містить в собі заряд бризантної вибухової речовини тротил, бойовий уніфікований підривач дистанційної дії УЗРГМ-2 промислового виготовлення, який являється самостійним вибуховим пристроєм і відноситься до засобів підриву (ініціювання вибуху) та містить в собі ініціюючу вибухову речовину ТНРС, азид свинцю та бризантну вибухову речовину підвищеної потужності ТЕН або гексоген, та елемент динамічного захисту 4С20, який містить в собі бризантну вибухову речовину ПВР-5А (пластит).

Після чого, ОСОБА_5 , з метою зберігання вибухових пристроїв та вибухових речовин, переніс корпус бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1, бойовий уніфікований підривач дистанційної дії УЗРГМ-2 та елемент динамічного захисту 4С20 до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав без передбаченого законом дозволу приблизно до 15.00 години 02 січня 2025 року.

02.01.2025 року, приблизно о 15:00 годині, ОСОБА_5 , знаходячись поряд з будинком №42 по вул. Хороводна в м. Запоріжжя, переслідуючи злочинний умисел, направлений на збут вибухових пристроїв та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, маючи корисливий мотив з метою особистого збагачення, незаконно збув шляхом продажу за 2000 гривень ОСОБА_7 , персональні дані якого змінені відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні» бойову ручну оборонну осколкову гранату Ф-1, бойовий уніфікований підривач дистанційної дії УЗРГМ-2 та елемент динамічного захисту 4С20.

В подальшому, 02.01.2025 року, в період часу з 15 години 51 хвилини до 17 години 31 хвилин, ОСОБА_7 добровільно надав до огляду та вилучення працівникам поліції придбані у ОСОБА_5 за 2000 гривень корпус бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1, бойовий уніфікований підривач дистанційної дії УЗРГМ-2 та елемент динамічного захисту 4С20.

Крім того, ОСОБА_5 , в порушення вимог ст.ст. 25, 26, 27 Законом України Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори, достовірно знаючи про те, що придбання з метою збуту, зберігання з метою збуту, перевезення з метою збуту та збут на території України наркотичних засобів заборонено, переслідуючи корисливу мету у вигляді одержання незаконних прибутків від незаконної діяльності, пов`язаної з незаконним збутом наркотичних засобів, маючи прямий злочинний умисел на придбання з метою збуту та зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, однак не пізніше 02.01.2025, придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи, невстановлену кількість наркотичного засобу канабісу в обсязі не меншому за 0,357 грам, який зберігав з метою подальшого збуту в невстановленому в ході досудового розслідування місці до моменту подальшої реалізації на території м. Запоріжжя Запорізької області, тобто приблизно до 15 години 00 хвилин 02.01.2025.

Після цього, 02.01.2025 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , незаконно зберігаючи при собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 0,357 г., маючи прямий умисел на незаконне перевезення з метою збуту вказаного наркотичного засобу, особисто перевіз наркотичний засіб канабіс, до м. Запоріжжя Запорізької області для його подальшого збуту. Після цього, 02.01.2025 приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи на ділянці поряд з будинком №42 по вул. Хороводна в м. Запоріжжя Запорізької області та, реалізуючи свій прямий злочинний умисел на незаконний збут наркотичного засобу, з метою незаконного збагачення, незаконно збув ОСОБА_7 , особисті дані якого були змінені відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні», наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, масою в перерахунку на висушену речовину 0,357 г.

Крім того, ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, всупереч вимог п. 12 інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, маючи умисел, направлений на придбання та зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових пристроїв та вибухової речовини, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у невстановлений досудовим слідством спосіб придбав корпус бойової наступальної осколкової ручної гранати РГ-42 промислового виготовлення, корпус бойової оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 промислового виготовлення, корпус бойової наступальної осколкової ручної гранати РГД-5 промислового виготовлення, які містять в собі заряди бризантної вибухової речовини тротил, корпус бойової наступальної осколкової ручної гранати РГН промислового виготовлення, яка містить в собі заряд бризантної вибухової речовини А-ХІ-1 (флегматизований гексоген), бойовий уніфікований підривач дистанційної дії типу УЗГРМ-2, який являється самостійним вибуховим пристроєм і відноситься до засобів підриву (ініціювання вибуху) та містить в собі ініціюючу вибухову речовину ТНРС, азид свинцю та бризантну вибухову речовину підвищеної потужності ТЕН або гексоген, автомат Калашникова «АК-74» калібру 5,45*39 мм., серійний номер НОМЕР_1 , 1983 року випуску, придатний до стрільби, та бойові проміжні патрони калібру 5,45*39 мм. зі звичайними кулями із сталевим осердям в кількості не менше 109 шт., придатні до стрільби.

Після чого, ОСОБА_5 , з метою зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових пристроїв та вибухових речовин, переніс корпус гранати РГ-42, корпус гранати Ф-1, корпус гранати РГД-5, корпус гранати РГН, підривач типу УЗГРМ-2, автомат Калашникова «АК-74» калібру 5,45*39 мм., серійний номер НОМЕР_1 , 1983 року випуску, та бойові патрони калібру 5,45*39 мм. в кількості 109 шт. до свого місця мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де зберігав без передбаченого законом дозволу приблизно до 13 години 00 хвилини 10 січня 2025 року.

10.01.2025 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого мешкання, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , переслідуючи злочинний умисел, направлений на збут вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових пристроїв та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, маючи корисливий мотив з метою особистого збагачення, незаконно збув шляхом продажу за 30 000 гривень ОСОБА_7 , персональні дані якого змінені відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні», корпус гранати РГ-42, корпус гранати Ф-1, корпус гранати РГД-5, корпус гранати РГН, підривач типу УЗГРМ-2, автомат Калашникова «АК-74» калібру 5,45*39 мм., серійний номер НОМЕР_1 , 1983 року випуску, та бойові патрони калібру 5,45*39 мм. в кількості 109 шт.

В подальшому, 10.01.2025 року, в період часу з 13 години 56 хвилини до 15 години 21 хвилин, ОСОБА_7 добровільно надав до огляду та вилучення працівникам поліції придбані у ОСОБА_5 за 30000 гривень корпус гранати РГ-42, корпус гранати Ф-1, корпус гранати РГД-5, корпус гранати РГН, підривач типу УЗГРМ-2, автомат Калашникова «АК-74» калібру 5,45*39 мм., серійний номер НОМЕР_1 , 1983 року випуску, та бойові патрони калібру 5,45*39 мм. в кількості 109 шт.

Крім цього, ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, всупереч вимог п. 12 інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, маючи умисел, направлений на придбання та зберігання вибухових пристроїв та вибухової речовини, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у невстановлений досудовим слідством спосіб придбав тротилові шашки вагою по 200 г. кожна загальною кількістю 54 шт. та тротилову шашку вагою 400 г. в кількості 1 шт. загальною вагою 11 кг. 200 г., реактивний піхотний вогнемет РПО «Шмель» в кількості 1 шт.

Після чого, ОСОБА_5 , з метою зберігання бойових припасів, вибухових речовин, переніс тротилові шашки загальною вагою 11 кг. 200 г., реактивний піхотний вогнемет РПО «Шмель» до свого місця мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де зберігав без передбаченого законом дозволу приблизно до 12 години 30 хвилини 24 січня 2025 року.

24.01.2025 року, приблизно о 12 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого мешкання, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , переслідуючи злочинний умисел, направлений на збут вибухових пристроїв та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, маючи корисливий мотив з метою особистого збагачення, незаконно збув шляхом продажу за 30 000 гривень ОСОБА_7 , персональні дані якого змінені відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні», тротилові шашки вагою по 200 г. кожна загальною кількістю 54 шт. та тротилову шашку вагою 400 г. в кількості 1 шт. загальною вагою 11 кг. 200 г., реактивний піхотний вогнемет РПО «Шмель» з маркуванням МО.1.02.00 1-22- ? 87 1-22-97.

В подальшому, 24.01.2025 року, в період часу з 12 години 42 хвилини до 14 години 19 хвилин, ОСОБА_7 добровільно надав до огляду та вилучення працівникам поліції придбані у ОСОБА_5 за 30000 гривень тротилові шашки вагою по 200 г. кожна загальною кількістю 54 шт. та тротилову шашку вагою 400 г. в кількості 1 шт. загальною вагою 11 кг. 200 г., реактивний піхотний вогнемет РПО «Шмель» з маркуванням МО.1.02.00 1-22- ? 87 1-22-97 в кількості 1 шт.

24.01.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 307 КК України.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також на тяжкість і обставини кримінальних правопорушень, зазначаючи про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий звернулася до слідчого судді з клопотанням, у якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 днів.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні, посилаючись на тяжкість кримінальних правопорушень, дані про особу підозрюваного, який раніше засуджений, не має міцних соціальних зв`язків, та наявність ризиків, про які зазначено у клопотанні. Вважає, що більш м`який запобіжний захід не здатен забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечував, просив застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання, посилаючись на наявність на його утриманні непрацездатної дружини і трьох дітей.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію захисника, зазначив, що не має наміру перешкоджати досудовому розслідуванню.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Пологівським РВП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002240 від 03 грудня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 307 КК України.

24.01.2025 року, о 12 годині 40 хвилин, ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 24.01.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 307 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих до нього матеріалах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 307 КК України.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, який раніше засуджений, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, неодружений, має одну неповнолітню дитину, а також слідчий суддя враховує вік підозрюваного, стан його здоров`я, відсутність даних про міцність його соціальних зв`язків.

У судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи сторони захисту про те, що підозрюваний перебуває у шлюбі та має трьох неповнолітніх дітей. З доданих до матеріалів клопотання вбачаються долучені свідоцтва про народження дітей ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , згідно з якими їх батьком є інша особа. Дані про те, що зазначені діти перебувають на утриманні підозрюваного відсутні.

Виходячи з обставин і тяжкості кримінальних правопорушень, інкримінованих ОСОБА_5 , які віднесено до категорії тяжких злочинів, та передбаченого Законом виду покарання за їх вчинення у вигляді позбавлення волі, з огляду на дані про особу підозрюваного, на переконання слідчого судді, повністю підтверджуються ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КК України, про які зазначено у клопотанні слідчого та наведено прокурором у судовому засіданні.

Доводи сторони захисту щодо заперечень на клопотання не знайшли свого підтвердження в ході розгляду клопотання слідчого та стороною захисту не спростовано наявності встановлених в ході розгляду клопотання вищезазначених ризиків.

Так, Європейський суд з прав людини наголошує, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі „Ілійков проти Болгарії Європейський суд з прав людини зазначив, що „суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Надані слідчому судді матеріали кримінального провадження і встановлені в ході розгляду клопотання обставини кримінальних правопорушень дають підстави для висновку про високий рівень їх суспільної небезпеки.

Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

За встановлених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що тяжкість покарання, передбачена Законом за вчинення інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, у сукупності з обставинами їх вчинення та наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також його особи, обґрунтовують доводи органу досудового розслідування щодо підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, про застосування якого подано дане клопотання.

В силу встановлених в ході розгляду клопотання обставин, на переконання слідчого судді, поведінка підозрюваного під час досудового розслідування може бути забезпечена належним чином шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наведених органом досудового розслідування даних про обставини кримінальних правопорушень, об`єкту посягання, ступеню суспільної небезпеки кримінальних правопорушень й усвідомлення її підозрюваним.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним із видів яких є запобіжні заходи.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено та стороною захисту не доведено, обґрунтованих даних щодо неможливості утримання підозрюваного в умовах слідчого ізолятора за станом здоров`я матеріали справи не містять та в судовому засіданні не наведено.

Доводи сторони захисту про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не знайшли свого підтвердження в ході розгляду клопотання. Будь-яких даних щодо міцності соціальних зв`язків підозрюваного в ході розгляду клопотання стороною захисту не надано, наявності у підозрюваного дружини та трьох дітей на утриманні не доведено належними доказами, отже, доводи сторони захисту про наявність необхідності у підозрюваного, який не працевлаштований, утримувати сім`ю не заслуговують на увагу.

Крім того, в ході розгляду клопотання не надано будь-яких даних про власників зазначеного захисником житла, які б надали відповідну згоду на проживання підозрюваного за вказаною адресою на умовах домашнього арешту, і не доведено, що постійним місцем проживання підозрюваного є зазначена адреса, та за якою може бути забезпечено умови такого запобіжного заходу.

Встановлені слідчим суддею обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а також з метою запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається, зокрема, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 4 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

На підставі встановлених в ході розгляду клопотання обставин, слідчий суддя враховує характер та обставини кримінальних правопорушень, предмет посягання, ступінь небезпеки кримінальних правопорушень для суспільства, а також соціальне становище підозрюваного та його майновий стан.

Виходячи з вимог ст. ст. 178, 182 КПК України, з урахуванням положення Закону України „Про державний бюджет України на 2025 рік щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2025 року складає 3 028 гривень, слідчий суддя приходить до висновку, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідним визначити заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати належну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.

Під час розгляду клопотання не встановлено обставин, які б могли свідчити про непомірність визначеного розміру застави для підозрюваного.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне, у зв`язку із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, покласти на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора, або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Виходячи з вимог ст. 115 КПК України, строк дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід обчислювати з моменту його фактичного затримання з 24.01.2025 року, та, відповідно до ст. 197 КПК України, слідчий суддя визначає строк дії даної ухвали до 24.03.2025 року включно.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 205, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24.03.2025 року включно, який обчислювати з 24.01.2025 року.

Встановити заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок, яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області за наступними реквізитами: Отримувач - ТУ ДСА в Запорізькій області, Ідентифікаційний код за ; Номер розрахунку (IBAN): UA0001205; Банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ; МФО 820172 (при призначенні платежу необхідно вказувати: вид платежу (застава, вартість частки майна тощо); ПІБ особи, за яку вноситься застава, або сторін по цивільній справі; номер справи (провадження); суд у якому розглядається справа) призначення платежу застава ОСОБА_5 .

Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:

- прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 чи іншому заставодавцю, відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та наслідки їх невиконання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Встановити строк дії даної ухвали до 24.03.2025 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя: ОСОБА_1