Справа № 211/8056/24
Провадження № 1-кс/211/25/25
У Х В А Л А

іменем України

13 січня 2025 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу на постанову про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні №0000438, -

В С Т А Н О В И В:

30 грудня 2024 року ОСОБА_3 зверталась до суду зі скаргою на постанову дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 від 19.12.2024 про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні №0000438.

Ухвалою суду від 30.12.2024 їй було повернено скаргу, оскільки скаржником не вказано та не надано слідчому судді доказів того, коли нею було отримано оскаржувану постанову.

До Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 06.01.2025 повторно надійшла вищезазначена скарга.

Скаржником ОСОБА_3 слідчому судді разом зі скаргою було надано конверт поштового відправлення та відомості з трекінгу, з якого вбачається, що оспорювана постанова була вручена їй 25.12.2024.

Зважаючи на вищезазначені обставини, слідчий суддя дійшов висновку про можливість поновлення строків оскарження постанови та відкрив провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні №0000438.

Скарга обґрунтована тим, що в провадженні СД відділення поліції №1 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000438 від 11.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України. 17.12.2024 ОСОБА_3 подала клопотання дізнавачу про визнання її потерпілою в межах даного кримінального провадження. 19.12.2024 дізнавачем було винесено постанову про відмову у визнанні її потерпілою. Скаржник вважає, що дізнавачем безпідставно відмовлено у визнанні її потерпілою, оскільки злочином, який є предметом досудового розслідування, безпосередньо їй спричинено матеріальну та моральну шкоду, оскільки внаслідок підробки документів її було позбавлено спадщини після смерті батька.

А тому просить визнати протиправну бездіяльність дізнавача СД ВП № 1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , щодо невизнання ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні відомості про, яке були внесені до ЄРДР за №0000438 від 11.12.2024, скасувати оскаржувану постанову про відмову у визнанні її потерпілою та зобов`язати орган дізнання або прокурора визнати її потерпілою у даному кримінальному провадженні.

ОСОБА_3 у судовому засіданні наполягала на задоволенні скарги, посилаючись на викладені у ній доводи.

Дізнавач в судове засідання не з`явилася, надала суду заперечення на скаргу в яких просила відмовити в її задоволенні, скаргу розглядати за її відсутності.

Витребувні матеріали кримінального провадження суду надані не були, оскільки 02.01.2025 були витребувані до відділу ГУНП в Дніпропетровській області.

Дослідивши матеріали скарги, заперечення на скаргу, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Так в судовому засіданні встановлено, що в провадженні СД віділення поліції №1 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000438 від 11.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України. 17 грудня 2024 року ОСОБА_3 звернулася до дізнавача з клопотанням про визнання її потерпілою в межах зазначеного кримінального провадження. 19 грудня 2024 року дізнавачем СД відділення поліції №1 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 було винесено постанову, якою відмовлено ОСОБА_3 у визнанні потерпілою в даному кримінальному провадженні з підстав відсутності доказів завдання будь-якої шкоди кримінальним правопорушенням останній та неможливості визнання потерпілим осіб у кримінальних провадженнях за ч. 2 ст. 358 КК, оскільки такі кримінальні правопорушення мають формальний склад.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відмова дізнавача у визнанні потерпілими ґрунтувалася на тому, що ч.2 ст.358 КК України відноситься до злочинів з формальним складом, для наявності об`єктивної сторони якого не є обов`язковим настання суспільно-небезпечних наслідків, зокрема спричинення шкоди.

Частиною 2 ст.358 КК України передбачено, що кримінальна відповідальність настає за складання чи видача працівником юридичної особи незалежно від форми власності, який не є службовою особою, складання чи видача приватним підприємцем, аудитором, експертом, спеціалістом, оцінювачем, адвокатом, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем або іншою особою, яка здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних чи адміністративних послуг, завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення або надають певні права чи звільняють від обов`язків, підроблення з метою використання або збуту посвідчень, інших офіційних документів, що складені у визначеній законом формі та містять передбачені законом реквізити, виготовлення підроблених офіційних печаток, штампів чи бланків з метою їх збуту або їх збут чи збут завідомо підроблених офіційних документів, у тому числі особистих документів особи.

Дане кримінальне правопорушення дійсно є проступком з формальним складом.

Формальний склад злочину - це юридичний склад злочину, який для визнання злочину закінченим вимагає лише вчинення самого діяння. Наслідки у виді спричинення фізичної, майнової, моральної шкоди не обов`язкові.

Разом із цим суд не погоджується з доводами дізнавача про те, що у такій категорії справ взагалі не може бути потерпілого, оскільки надання статусу потерпілого у справі залежить у першу чергу від доведеності заподіяння особі шкоди.

Системне тлумачення ст. 55 КПК України та змісту оскаржуваної постанови, дає підстави для висновку, що оскаржувана постанова не вмотивована належним чином, оскільки відсутні посилання на очевидні та достатні підстави, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди.

У заяві про вчинення кримінального правопорушення вказувалось, що ОСОБА_3 була позбавлена спадщини, що залишилась після смерті її батька, внаслідок протиправних, на її думку, дій сестри та нотаріуса.

А відтак, висновок дізнавача про те, що відсутні документи, які указують на спричинення матеріального збитку, суперечить змісту заяви про вчинення кримінального правопорушення та не враховує наявні у заяві про злочин аргументи щодо спричинення ОСОБА_3 шкоди.

У постанові відсутні посилання на матеріали досудового розслідування в тій частині, які б давали підстави прийти до висновку про існування очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про залучення до кримінального провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій статті 55 КПК України.

Наведені обставини дають підстави слідчому судді для скасування постанови дізнавача СД ВП №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000438 від 11.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України.

Посилання дізнавача на те, що спричинення матеріальної шкоди внаслідок складання заповіту не є об`єктом посягання кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України, не ґрунтується на нормах закону, оскільки шкода може бути наявна і в тих випадках, коли диспозиція статті, якою передбачено кримінальну відповідальність, не передбачає наявності шкоди як необхідної складової злочину. Окрім того, додатковим об`єктом злочину є також права і законні інтереси громадян.

Разом з тим, чинним КПК України не передбачене право слідчого судді зобов`язувати дізнавача визнати особу як потерпілого, в зв`язку з чим скарга у цій частині задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 4 ст. 40-1 КПК України визначено, що дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення дізнавача.

Ухвалення слідчим суддею рішення, яким зобов`язано дізнавача вчинити конкретну дію - визнати особу потерпілим у кримінальному провадженні, указує на втручання в процесуальні повноваження дізнавача. Вирішення данного питання безпосередньо належить до компетенції органів досудового розслідування після проведення ними всіх дій передбаченими нормами КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

А тому підстави для задоволення скарги в частині визнання ОСОБА_3 як потерпілої у кримінальному провадженні №0000438 від 11.12.2024, відсутні.

Також і вимога скаржника про визнання протиправною бездіяльність дізнавача СД ВП № 1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , щодо невизнання ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні відомості про, яке внесені до ЄРДР за №0000438 від 11.12.2024, задоволенню не підлягає, оскільки це не передбачено ч. 2 ст. 307 КПК України, якою визначено результати розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування.

Ураховуючи наведене, а також зважаючи на положення кримінального процесуального закону, які не передбачають прийняття окремого процесуального рішення про визнання потерпілим, та процесуальну самостійність дізнавача, слідчий суддя вважає за необхідне скаргу задовольнити частково та скасувати оскаржувану постанову дізнавача про відмову у визнанні потерпілою, а в задоволенні решти вимог скаржника - відмовити.

Керуючись вимогами статей 303, 307, 372 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД віділення поліції №1 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні №0000438, - задовольнити частково.

Скасувати постанову дізнавача СД відділення поліції №1 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 19.12.2024 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні №0000438 від 11.12.2024.

У задоволенні решті вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1