ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
Справа № 991/1843/25
Провадження № 1?кс/991/1839/25
У Х В А Л А

12 березня 2025 рокумісто Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , детектива ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у кримінальному провадженні № 0000088 від 22.02.2024

клопотання детектива ОСОБА_3 про арешт майна,

в с т а н о в и в:

03.03.2025 до Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБ України) ОСОБА_3 , погоджене прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП) ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000088 від 22.02.2024 (т. 1 а.с. 1).

На підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 04.03.2025 вказане клопотання передано для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 203).

Обґрунтування клопотання

Зі змісту клопотання детектива слідує, що НАБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000088 від 22.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 4 ст. 368 КК України.

Зокрема органом досудового розслідування виявлено ознаки того, що службові особи Міністерства розвитку громад та територій України, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи в інтересах ТОВ «Сітігазсервіс» та з метою одержання неправомірної вигоди цим товариством, всупереч інтересам служби, надали згоду на укладення значного господарського зобов`язання, внаслідок чого між ТОВ «Сітігазсервіс» та ДП «Укркомунобслуговування» укладено низку договорів. Зазначене призвело до того, що Держава Україна в особі Міністерства розвитку громад територій та інфраструктури втратила можливість здійснювати функції з управління об`єктом державної власності - цілісним майновим комплексом, розташованим за адресою: м. Київ, вул. Тираспольська, 43, та здійснювати право користування та розпорядження земельною ділянкою, розташованою під ним (кадастровий номер :91:179:0013), внаслідок чого було завдано тяжкі наслідки

26.02.2025 на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду проведено обшук за місцем знаходження ТОВ «Холд Груп» (за адресою: м. Київ, вул. Метрологічна, 56).

Під час обшуку в кабінеті № 1 на робочому місці ОСОБА_6 виявлено ноутбук «Lenovo V15», доступ до якого був обмежений паролем, повідомити який представники ТОВ «Холд Груп» відмовилися. У зв`язку з цим та з метою проведення експертного дослідження вказаний ноутбук був вилучений.

Також під час обшуку в кабінеті № 4 на робочому місці ОСОБА_7 виявлено моноблок «Aser» з наявною системою логічного захисту у вигляді пароля, який не надано. На накопичувачі моноблока виявлені файли, які мають значення для досудового розслідування, а саме файл «оборотка 05.12.2023», в якому містяться відомості щодо абонентів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , номерів їх особових рахунків для оплати за комунальні послуги. З огляду на наведене прийнято рішення про вилучення накопичувача моноблока.

Окрім того, під час обшуку в кабінеті № 2 на робочому місці ОСОБА_12 виявлено моноблок «Aser Aspire», на накопичувачі якого виявлені файли, які мають значення для досудового розслідування, а саме: текстовий файл, в якому містились відомості з назвою «148 В?2 по площі листопад», а також щодо « ОСОБА_13 кв. 63», про особовий рахунок щодо квартири АДРЕСА_1 . У зв`язку з наведеним вказаний накопичувач моноблока було вилучено.

Постановою детектива від 27.02.2025 зазначені речі у відповідності до ст. 98 КПК України визнані речовими доказами.

28.02.2025 призначено комплексну судову телекомунікаційну та комп`ютерно?технічну експертизу вилучених ноутбука та накопичувачів моноблоків з метою копіювання наявної в них інформації та дослідження їх вмісту.

З огляду на наведене, з метою забезпечення збереження речових доказів детектив прохав накласти арешт на належне ТОВ «Холд Груп» майно шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження та користування, а саме на:

- ноутбук «Lenovo V15» (серійний номер РF4LН0В2);

- накопичувач моноблока «Acer Aspire?Micron» (маркування С1);

- накопичувач моноблока «Acer Kingston» (маркування 50025B76856382C3).

Позиції учасників судового засідання

У судовому засіданні детектив ОСОБА_3 клопотання про арешт майна підтримав з мотивів, що у ньому наведені.

Представник власника майна ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечила, виклавши власні аргументи також письмово.

Зі змісту заперечень захисника слідує, що клопотання детектива про арешт майна ТОВ «Холд Груп» є безпідставним з огляду на таке.

У витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні не згадується про ТОВ «Холд Груп», посадові особи цього товариства не є підозрюваними чи обвинуваченими.

Вилучені 26.02.2025 під час обшуку речі і документи не можуть підтвердити обставин, які розслідуються у кримінальному провадженні, зокрема - щодо укладення угод з придбання ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 квартир, які могли бути надані в якості неправомірної вигоди, та можливої причетності до розслідуваних подій ОСОБА_17 .

Відповідно, відомості щодо підприємницької та господарської діяльності ТОВ «Холд Груп» не можуть бути доказом у кримінальному провадженні.

З урахуванням наведеного обмеження права власності третьої особи із завданнями кримінального провадження вочевидь є неспіврозмірним, і призводить до грубого порушення прав та свобод такої особи.

Долучені до клопотання документи не дають підстав вважати, що вилучене майно є речовим доказом у розумінні ст. 98 КПК України. Ба більше, до клопотання детектив долучив протокол огляду мобільного телефону ОСОБА_18 і ОСОБА_19 . Однак, вказані огляди проведені в іншому кримінальному провадженні, що свідчить про їх недопустимість у цьому конкретному кримінальному провадженні.

Мотиви слідчого судді

Заслухавши думки учасників судового засідання, дослідивши матеріали судової справи, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання детектива про арешт майна підлягає задоволенню з огляду на таке.

У силу ч. 1 та п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: (1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; (2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; (3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосування заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні (ч. 5 ст. 132 КПК України).

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та / або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального провадження, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь?якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього ж Кодексу (абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України).

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених п. 2?4 ч. 2 ст. 170 КПК України, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

У силу ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу.

Отже, накладаючи арешт на майно особи, яка не має статусу підозрюваного у конкретному кримінальному провадженні, слідчий суддя, ураховуючи положення ст. 132 КПК України, має переконатися у тому, що на даному етапі досудового розслідування існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, а майно, про арешт якого ставиться питання, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, безвідносно до того, чи має особа, на майно якої накладається арешт, безпосереднє відношення до вчинення злочину.

Щодо строку звернення з клопотанням

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

З матеріалів судової справи слідує, що 26.02.2025 детективами НАБ України на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук у приміщення за місцем знаходження ТОВ «Холд Груп» (т. 1 а.с. 21) та 28.02.2025 засобами поштового зв`язку направлено до суду клопотання про арешт вилученого майна з додатками (т. 1 а.с. 200).

Отже, клопотання детектива про арешт майна подано у визначений абз. 2 ст. 5 ст. 171 КПК України строк.

Щодо правових підстав для арешту майна

З матеріалів справи слідує, що детективами НАБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000088 від 22.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 4 ст. 368 КК України.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань в указаному кримінальному провадженні (т. 1 а.с. 13) службові особи Міністерства розвитку громад та територій України, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи в інтересах ТОВ «Сітігазсервіс», з метою одержання неправомірної вигоди ТОВ «Сітігазсервіс», всупереч інтересам служби, надали згоду на укладення значного господарського зобов`язання, внаслідок чого між ТОВ «Сітігазсервіс» та ДП «Укркомунобслуговування» було укладено низку договорів, внаслідок укладення яких Держава Україна в особі Міністерства розвитку громад територій та інфраструктури втратила можливість здійснювати функції з управління об`єктом державної власності - цілісним майновим комплексом, розташованим за адресою: м. Київ, вул. Тираспольська, 43, та здійснювати право користування і розпорядження земельною ділянкою розташованою за адресою: м. Київ, вул. Тираспольська, 43 (кадастровий номер :91:179:0013), чим спричинено тяжкі наслідки.

Окрім того, службова особа, яка займала особливо відповідальне становище отримала неправомірну вигоду від фактичного власника товариства з обмеженою відповідальністю за вчинення дій в інтересах вказаного товариства.

Так, органом досудового розслідування встановлено, що п.п. 55 п. 4 Положення про Міністерство розвитку громад, територій та інфраструктури України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.06.2015 № 460, передбачено завдання Міністерства щодо здійснення відповідно до законодавства управління об`єктами державної власності.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання управління об`єктами державної власності» від 26.05.2023 № 537 вирішено передати цілісні майнові комплекси державних підприємств, установ та організацій за переліком, до якого входить у тому числі ДП «Укркомунобслуговування», зі сфери управління Мінрегіону до сфери управління Мінінфраструктури.

05.07.2023 у відповідності до абз. 1 п. 10 Положення про порядок передачі об`єктів права державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.09.1998 № 1482, затверджено Акт приймання?передачі цілісних майнових комплексів державних підприємств, установ та організацій зі сфери управління Мінрегіону до сфери управління Мінінфраструктури, до якого зокрема включено ДП «Укркомунобслуговування».

02.11.2022 до Мінрегіону надійшло звернення директора підприємства ОСОБА_20 , яким повідомлено про передачу підприємству цілісного майнового комплексу Державної агрофірми «Квіти України», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Тираспольська, 43, та винесено на розгляд Мінрегіону питання про надання згоди на укладення значного господарського зобов`язання із ТОВ «Сітігазсервіс», а саме інвестиційного договору з реконструкції та будівництва на території земельної ділянки державної форми власності по вул. Тираспольській, 43, у м. Києві. На вказаній земельній ділянці розміщено вищевказаний цілісний майновий комплекс.

Наказом Мінрегіону від 03.11.2022 № 203 «Про деякі питання розгляду звернення ДП «Укркомунобслуговування» від 01.11.2022 № 408» за підписом Міністра розвитку громад та територій України ОСОБА_21 утворено робочу групу щодо розгляду звернення підприємства та надання згоди на укладення значного господарського зобов`язання або відмови.

11.11.2022 за результатами розгляду вказаного звернення підприємства робочою групою прийнято рішення, яким надано підприємству згоду на укладення значного господарського зобов`язання з ТОВ «Сітігазсервіс», а саме: інвестиційного договору з реконструкції та будівництва на території земельної ділянки державної форми власності по вул. Тираспольській, 43, у м. Києва при умовах: приведення у відповідність до земельного та містобудівного законодавства проектів наданих договорів, а також правового статусу земельної ділянки по вул. Тираспольська, 43, у м. Києві; отримання підприємством у результаті реалізації цього інвестиційного проекту нерухомого майна вартістю не нижче вартості земельної ділянки та нерухомості відповідно до незалежних експертних оцінок, а також отримання нерухомого майна пропорційно черговості введення в експлуатацію черг будівництва та інших умов.

Водночас, відповідно до Положення про Мінрегіон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.04.2014 № 197 не вбачається повноважень робочої групи та інших повноважень на прийняття таких рішень. Натомість здійснення функції з управління об`єктами державної власності належить до виключних повноважень Міністра. Разом з тим, підприємство було поінформовано про прийняте рішення листом Мінрегіону від 16.11.1022 № 7/21/12297?22 державного секретаря Мінрегіону. У подальшому, листом Мінрегіону від 01.12.2022 № 7/21/12963?22 за результатами розгляду листа підприємство повідомлено про те, що Мінрегіоном взято до уваги приведення проектів договорів, які планується укласти з ТОВ «Сітігазсервіс», у відповідність до вимог земельного та містобудівного законодавства зі зміною правового статусу земельної ділянки та повторно поінформовано про надання згоди на укладення значного господарського зобов`язання. Таким чином, вбачається, що згоду підприємству на укладення значного господарського зобов`язання з ТОВ «Сітігазсервіс» надано у вкрай стислі строки посадовими особами Мінрегіону - членами робочої групи, які, відповідно до норм законодавства, не уповноважені на прийняття такого рішення

Ураховуючи викладене в діях службових осіб Мінрегіону вбачаються ознаки можливого вчинення зловживання своїм службовим становищем. Так, враховуючи положення зазначених вище нормативних актів, робоча група могла лише сформувати рекомендації стосовно наявності підстав для надання підприємству згоди або відмови в укладенні значного господарського зобов`язання, натомість прийняла самостійне рішення, що суперечить вимогам законодавства та встановленому порядку для прийняття та оформлення таких рішень. Вказане рішення робочої групи призвело до укладання підприємством з ТОВ «Сітігазсервіс»: Договору № 09/12/2022?1 від 09.12.2022; Договору № 09/12/2022?2 від 09.12.2022; Договору про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцію) від 09.12.2022; та приймання?передачі ТОВ «Сітігазсервіс» земельної ділянки за адресою: м. Київ, вул. Тираспольська, 43 (кадастровий номер :91:179:0013) за актом до Договору про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцію) від 09.12.2022.

Внаслідок укладення вказаних договорів, зважаючи на умови за яких Мінрегіоном надано підприємству згоду на укладення значного господарського зобов`язання, вбачається те, що Державу в особі Мінінфраструктури наразі позбавлено можливості:

- здійснювати функції з управління об`єктом державної власності - ЦМК, розташованим за адресою: м. Київ, вул. Тираспольська, 43;

- здійснювати право користування та розпорядження земельною ділянкою державної форми власності, під ЦМК, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Тираспольська, 43 (кадастровий номер :91:179:0013).

Таким чином, дії посадових осіб Мінрегіону спільно з керівництвом підприємства надали ТОВ «Сітігазсервіс» право користуватись та розпоряджатись вказаною земельною ділянкою, що порушує права та законні інтереси Мінінфраструктури, а також фактично позбавляє Державу права володіння нею.

Згідно з Договором №09/12/2022?2 від 09.12.2022, укладеного між ДП «Укркомунобслуговування» та ТОВ «Сітігазсервіс», ринкова вартість комплексу будівель та споруд, які передаються за Договором, загальною площею 50 857,6 кв.м становить 115 124 000,00 грн, ринкова вартість земельної ділянки площею 11,1502 га, кадастровий номер :91:179:0013, становить 142 712 000,00 грн.

Зазначені обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що було вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 364 КК України, - зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб, та до його вчинення можуть бути причетні службові особи Мінрегіону та ТОВ «Сітігазсервіс».

Одночасно з цим, за результатами проведених слідчих дій встановлено, що за вчинення дій, щодо надання згоди, службовими особами Мінрегіону, ДП «Укркомунобслуговування» на укладення значного господарського зобов`язання із ТОВ «Сітігазсервіс» у вкрай стислі строки, та з порушенням визначеного Законом порядку, відповідно до якого, робоча група могла лише сформувати рекомендації стосовно наявності підстав для надання підприємству згоди або відмови в укладенні значного господарського зобов`язання, а натомість прийняла самостійне рішення, що суперечить вимогам законодавства, внаслідок якого ТОВ «Сітігазсервіс» отримало право користування земельною ділянкою (кадастровий номер :91:179:0013) для здійснення забудови, а також вчинення інших дій щодо сприяння діяльності групи підприємств «КСМ Груп», могло бути отримано неправомірну вигоду у вигляді житлових та нежитлових приміщень, які є власністю «КСМ Груп».

Зокрема слідством встановлено, що чинний на час вчинення злочину міністр Мінрегіонбуду - ОСОБА_17 міг отримати неправомірну вигоду від бенефіціарного власника «КСМ Груп» - ОСОБА_18 у вигляді квартир на наступних житлових будинках:

(1) АДРЕСА_2 ;

(2) АДРЕСА_3 ;

(3) АДРЕСА_4 ;

(4) АДРЕСА_5 ;

(5) АДРЕСА_6 ;

(6) АДРЕСА_7 ;

(7) АДРЕСА_8 , -шляхом оформлення прав власності на вказані квартири, на своїх довірених осіб.

Під час досудового розслідування встановлено наявність листування фактичного власника групи компаній «КСМ Груп», до складу якого входить ТОВ «Сітігазсервіс», ОСОБА_18 з ОСОБА_22 , яка працювала на посаді радника Міністра розвитку громад та територій України ОСОБА_17 .

Встановлено, що ОСОБА_22 надіслала ОСОБА_18 фото паспортів та індивідуальних податкових номерів громадян: ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_23 , ОСОБА_16 , вибрала квартири в житловому комплексі АДРЕСА_3 та здійснювала супроводження оформлення майнових прав на обрані квартири на вказаних осіб.

Аналіз зібраних доказів та фактів дає слідству обґрунтовані підстави вважати, що чинний на час вчинення злочину Міністр ОСОБА_17 міг отримати від бенефіціарного власника «КСМ Груп», в яку входить ТОВ «Стітігазсервіс», ОСОБА_18 неправомірну вигоду у вигляді зазначених вище квартир, які були оформлені на підставних осіб.

Встановлені слідством обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 368 КПК України, а саме одержання службовою особою, яка займає особливо відповідальне становище неправомірної вигоди, для себе чи третьої особи за вчинення в інтересах того, що надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Викладені у клопотанні та у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань фабула кримінального провадження у сукупності з наданими детективом матеріалами, зокрема даними, які містяться у: заяві про вчинення кримінального правопорушення з додатками (т. 1 а.с. 53); протоколі огляду від 21.12.2023?09.01.2024 (т. 1 а.с. 57); витягах з Державного реєстру речових прав (т. 1 а.с. 180), - свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що були вчиненні кримінальні правопорушення, які розслідуються.

Тому слідчий суддя вважає доведеним наявність достатніх підстав вважати, що були вчинені кримінальні правопорушення такого ступеня тяжкості, що можуть бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03.02.2025 надано дозвіл на проведення обшуку нежитлових приміщень ТОВ «Холд Груп», що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Метрологічна, 56, у тому числі з метою відшукання листування на електронних носіях інформації, зокрема планшетах, ноутбуках, комп`ютерній техніці, накопичувачах на жорстких магнітних дисках, катках?пам`яті, щодо укладання з ТОВ «Холд Груп» та ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_24 договорів про надання житлових та комунальних послуг, послуг з управління та обслуговування будинку, прибудинкової території та території комплексу по АДРЕСА_3 (т. 1 а.с. 14).

Зі змісту згаданої ухвали слідчого судді слідує, що ТОВ «Холд Груп» є компанією, яка здійснює надання житлових та комунальних послуг, послуг з управління та обслуговування будинку, прибудинкової території та території комплексу по АДРЕСА_3.

Як вбачається з протоколу обшуку від 26.02.2025, в кабінеті № 1 на робочому місці ОСОБА_25 виявлено ноутбук «Lenovo V15» (серійний номер: PF4LH0B2). Ноутбук перебував у ввімкненому стані, на дисплеї ноутбука відображався екран входу в систему із запитом паролю користувача. На прохання детектива надати пароль для огляду ноутбука представники ТОВ «Холд Груп» не надали. У зв`язку із цим прийнято рішення про вилучення цього ноутбука з адаптером живлення з метою проведення експертного дослідження.

Окрім того, під час обшуку в кабінеті № 4 на робочому місці ОСОБА_12 виявлено моноблок «Aser Aspire». Введення паролю не вимагалось. На накопичувачі моноблока виявлені файли, які мають значення для досудового розслідування, а саме: текстовий файл, в якому містились відомості з назвою «148 В?2 по площі листопад», а також щодо « ОСОБА_13 кв. 63», про особовий рахунок щодо квартири АДРЕСА_1 . У зв`язку з наведеним вказаний накопичувач моноблока (маркування: С1) було вилучено.

Також, в кабінеті № 4 на робочому місці ОСОБА_7 виявлено моноблок «Aser». Була наявна система логічного захисту, яка вимагала введення паролю, який не надано. На накопичувачі моноблока виявлені файли, які мають значення для досудового розслідування, а саме файл «оборотка 05.12.2023.xls», в якому містяться відомості щодо абонентів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , номерів їх особових рахунків для оплати за комунальні послуги. З огляду на наведене прийнято рішення про вилучення накопичувача моноблока (маркування: 50025В76856382С3) (т. 1 а.с. 21).

За змістом ч. 2 ст. 168 КПК України під час обшуку може здійснюватися тимчасове вилучення майна.

Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Отже, зважаючи на те, що (і) в ухвалі слідчого судді про обшук було надано дозвіл на відшукання електронних носіїв інформації, листування на електронних носіях інформації, зокрема ноутбуках, комп`ютерній техніці, які стосуються розслідуваних обставин щодо укладання з ТОВ «Холд Груп» з конкретними особами договорів про надання житлових та комунальних послуг; (іі) під час обшуку установлено, що накопичувачі моноблоків містять інформацію, яка може мати відношення до наведених обставин, а доступ до інформації з ноутбука обмежений необхідністю подолання системи логічного захисту - слідчий суддя вважає, що рішення детективів про необхідність їх вилучення є виправданим та правомірним.

На даному етапі судового контролю слідчий суддя не здійснює оцінки частини доказів сторони обвинувачення, наданої детективом в обґрунтування клопотання. Законність походження тих чи інших відомостей у кримінальному провадженні є прерогативою суду першої інстанції під час розгляду справи по суді, водночас виходить за межі повноважень слідчого судді. Тому доводи представника власника майна щодо недопустимості доказів на даній стадії кримінального провадження слідчим суддею не оцінюються.

Щодо можливості використання майна як доказу у кримінальному провадженні

Постановою детектива ОСОБА_3 від 27.02.2025 вилучені під час обшуку приміщень ТОВ «Холд Груп» ноутбук та накопичувачі моноблоків визнані речовими доказами, оскільки наявні достатні підстави вважати, що вони містять та можуть містити інформацію про обставини, які розслідуються у кримінальному провадженні, та відповідають визначеним у ст. 98 КПК України критеріям (т. 1 а.с. 38).

Окрім того, постановою детектива ОСОБА_3 від 28.02.2025 призначено комплексну судову телекомунікаційну та комп`ютерно?технічну експертизу з метою копіювання інформації, яка міститься на вилучених ноутбуці та накопичувачах моноблоків (т. 1 а.с. 49).

З огляду на викладене, враховуючи норми ч. 3 ст. 170 КПК України, якими передбачено можливість арешту майна, якщо воно відповідає визначеним у ст. 98 цього Кодексу критеріям, слідчий суддя дійшов висновку, що детектив у клопотанні довів необхідність арешту ноутбука та двох накопичувачів моноблоків, вилучених під час обшуку у приміщеннях ТОВ «Холд Груп», з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як уже згадувалося раніше, з метою забезпечення збереження речових доказів арешт може бути накладений на майно будь?якої особи, яка може й не мати безпосереднього відношення до розслідуваного злочину. Тому протилежні доводи представника власника майна є неприйнятними.

Щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Усталена практика Європейського суду з прав людини вказує на те, що правомірність втручання у здійснення права власності з боку держави оцінюється з урахуванням того, що таке втручання повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»). Поняття загального (суспільного) інтересу, якому слугувало втручання у право власності під час кримінального провадження, Європейський суд з прав людини пов`язує з видом застосованого заходу обмеження або позбавлення права власності та використовує його у тісному взаємозв`язку з поняттям правомірної мети застосування відповідного заходу. У п. 188 рішення по справі «East / West Alliance Limited» проти України» вказано, що накладення арешту на речові докази може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства.

У рішенні по справі «Смирнов проти росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Слідчий суддя зауважує, що загальний (суспільний, публічний) інтерес у цій справі пов`язаний з розслідуванням особливо тяжкого та тяжкого корупційних злочинів.

Окрім того, ступінь втручання у право мирного володіння майном слідчий суддя оцінює як незначний з урахуванням потреб кримінального провадження та його суспільного інтересу з огляду на тимчасовий характер позбавлення можливості володіння та користування майном, обумовлений наявністю правового механізму, передбаченого ст. 174 КПК України, за яким арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Слідчий суддя також зазначає, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження. Накладення арешту на ноутбук і моноблоки забезпечить запобіганню можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення інформації, що у них міститься та може мати суттєве значення для кримінального провадження.

За таких обставин слідчий суддя, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для власника, дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту на майно ТОВ «Холд Груп» підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170?173 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке належать ТОВ «Холд Груп» та вилучене 26.02.2025 під час проведення обшуку у приміщеннях за адресою: м. Київ, вул. Метрологічна, 56, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, а саме на:

- ноутбук «Lenovo V15» (серійний номер РF4LН0В2);

- накопичувач моноблока «Acer Aspire-Micron» (маркування С1);

- накопичувач моноблока «Acer Kingston» (маркування 50025B76856382C3).

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_26