Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3496/23
Провадження №: 1-кп/332/60/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в реживі відеоконференції матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000389 від 03.05.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВМВ:

У провадженні Заводського районного суду м. Запоріжжя перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000389 від 03.05.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.289 КК України.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , оскільки на даний час ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 цього Кодексу, не відпали та продовжують існувати, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам.

Потерпіла ОСОБА_6 підтримала думку прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Так, обвинувачений зазначив, що у нього був перелом щелепи, у зв`язку із чим йому потрібно робити операцію. Тому, для повноцінного лікування просив звільнити його з під-варти та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , яка йому виділялась як ВПО.

Захисник додатково зазначив, що ризики, на які посилаються прокурор є недоведеними та мають характер припущення. Потерпіла у судовому засіданні вже допитана, тому обвинувачений не зможи на неї впливати.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Частиною 1 ст. 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Положеннями ст. 199 КПК України визначений порядок продовження строку тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05.05.2023 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , строком на шістдесят днів до 02.07.2023 року, який у подальшому було продовжено.

Відповідно до ст. 616 КПК України, прокурором 20.09.2023 було подано клопотання про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, та ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20.09.2023 (справа №332/3496/23), клопотання задоволено та ОСОБА_4 звільнено з-під варти та зобов`язано невідкладно, але не пізніше 48 годин з моменту оголошення ухвали про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом з тим, згідно з інформацією ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 у зазначений ухвалою строк до РТЦК не з`явився.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12.08.2024 обвинуваченого було оголошено в розшук.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10.10.2024 обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, тобто по 08.12.2024 . В подальшому строк тримання під вартою було продовжено ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2024 на 60 діб, тобто по 23.01.2025.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні прокурор належним чином мотивував своє клопотання.

Так, обвинуваченому ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, яке законодавцем віднесено до категорії тяжких злочинів, санкція статті передбачає покарання від 5 до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна або без такої.

Крім того, ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, в тому числі і за ст. 289 КК України, належних висновків не зробив, у зв`язку із чим останньому пред`явлено обвинувачення у вчиненні нового злочину. Крім того, під час перебування обвинуваченого у розшуку останнім було вчинено ще один злочин проти власності, що також підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Очікуване покарання, хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Крім того, обвинувачений непрацевлаштований, не має постійного джерела доходу, неодружений, малолітніх або неповнолітніх дітей на утриманні не має, отже має слабкі соціальні зв`язки, також у обвинуваченого немає постійного місця проживання на підконтрольній Україні території, що з урахуванням тяжкості можливого покарання, вказує на те, що обвинувачений може вжити заходів, щоб уникнути відповідальності або вчинити інше кримінальне правопорушення, відповідно, наявні ризики, передбачені п. 1 та п. 5 ч. 1. ст. 177 КПК України.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 може перешкодити встановленню істини у справі, узгодивши свої показання з показаннями інших осіб (свідка та потерпілої) або вчинити тиск з метою спонукання їх змінити показання, адже знає останніх.

Щодо посилання обвинуваченого ОСОБА_4 на незадовільний стан здоров`я, через який просить змінити запобіжний захід на більш м`який, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 2 глави 2 розділу X Наказу Міністерства юстиції «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України» від 14.06.2019 року № 1769/5, надання ув`язненим і засудженим медичної допомоги, у тому числі екстреної медичної допомоги, що не може бути надана у медичній частині, здійснюється відповідно до статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», статей 8, 107, 116 КВК, Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 року № 239/5/104, Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року №1348/5/572.

Відповідно до пункту 3 глави 2 розділу X зазначеного Наказу, у СІЗО здійснюються медичний контроль за станом здоров`я ув`язнених і засуджених шляхом проведення медичних оглядів та обстежень, виявлення осіб, які потребують лікування та постійного медичного нагляду, проведення щодо них лікувально-оздоровчих заходів з метою збереження здоров`я і працездатності, амбулаторне і стаціонарне лікування відповідно до системи стандартів у сфері охорони здоров`я, клінічних протоколів надання медичної допомоги в порядку, передбаченому законодавством.

Суд зазначає, що надання медичної допомоги, особам взятим під варту здійснюється відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я від 10.02.2012 №239/5/104, відповідно до якого, у разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного перелік та керівництво СІЗО забезпечує своєчасне направлення особи, узятої під варту, на обстеження до обраного лікарем медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. Керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця.

В свою чергу суд зазначає про те, що суду не надано доказів незадовільного стану здоров`я обвинуваченого, який на теперішній час унеможливлює його перебування під вартою.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, суд також враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з яким обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Отже, будь-яких даних про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, тому клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Так, ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05.05.2023 був обраний розмір застави, а саме 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 53680 гривень, який, на думку суду, не підлягає зміні.

Окрім цього, відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави необхідно покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати за кожним викликом до суду; не відлучатися з міста Запоріжжя та Запорізької області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196, 199, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 60 (шістдесят) діб, тобто по 14 березня 2025 року включно.

Залишити без змін встановлений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05.05.2023 розмір застави, а саме: 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 53680 гривень.

Застава може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок № UA0001205 , відкритий в Держказначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, , в призначенні платежу обов`язково зазначати інформацію про ПІБ обвинуваченого, номер справи і суд в якому обрано запобіжний захід.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 , з-під варти звільнити.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки: прибувати за кожним викликом до суду; не відлучатися з міста Запоріжжя та Запорізької області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня оголошення до Запорізького апеляційного суду, а особою, яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 14 січня 2025 року.

Суддя: ОСОБА_1