Справа № 738/202/25
№ провадження 1-в/738/58/2025
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2025 року м. Мена

Менський районний суд Чернiгiвської областi в складi:

судді - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засiданнi клопотання засудженого ОСОБА_2 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, пробаційним наглядом,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_3

учасників судового розгляду:

прокурора - ОСОБА_4

В С Т А H О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою.

До Менського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_2 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, пробаційним наглядом.

Клопотання мотивоване тим, що він засуджений вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 травня 2021 року, залишеним без змін ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року, за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі. З 19 серпня 2022 року відбуває покарання в ДУ «Менська виправна колонія (№91)», де характеризується позитивно, порушень режиму не допускає, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, працевлаштований, має два заохочення, бере активну участь у виховних програмах та заходах, вважає, що своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці став на шлях виправлення, а тому має право на застосування до нього пільги у вигляді заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, пробаційним наглядом. При вирішенні вказаного клопотання просить суд врахувати його сімейні обставини, а саме те, що він має тяжко хвору матір, яка потребує його догляду, оскільки інші родичі, які б могли здійснювати за нею догляд, відсутні, а також те, що він вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнає, розкаюється, має намір змінити своє життя.

Виклад позиції учасників судового розгляду.

Засуджений в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі.

Представник Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні просила в задоволенні клопотання відмовити, посилаючись на те, що засуджений ОСОБА_2 відбуває покарання за вчинення тяжкого кримінального правопорушення, винуватість у вчиненні якого під час судового розгляду кримінального провадження не визнав, завдана його злочинними діями шкода не відшкодована.

Встановлені судом обставини.

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 травня 2021 року ОСОБА_2 засуджений за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 13 грудня 2021 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Згідно з розпорядженням про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 травня 2021 року набрав законної сили 13 грудня 2021 року.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 обчислюється з 31 січня 2022 року.

Станом на 03 лютого 2025 року засуджений відбув більше 1/2 частини призначеного судом покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина покарання у виді позбавлення волі становить 01 рік 11 місяців 28 днів.

З характеристики засудженого та матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_2 в місцях позбавлення волі знаходиться з 31 січня 2022 року.

За час перебування в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» порушень встановленого режиму тримання не допускав, розпорядок дня виконував, до суспільно корисної праці не залучався, заохочень та стягнень не мав.

З 19 серпня 2022 року відбуває покарання в ДУ «Менська ВК (№91)», де характеризується позитивно, дотримується норм, що визначають порядок та умови відбування покарання, розпорядок дня виконує, стягнень не має, на профілактичних обліках не перебуває. Після розподілу з дільниці КДіР на підставі поданої письмової заяви від 02 вересня 2022 року по 31 жовтня 2023 року виконував обов`язки робітника їдальні установи, до роботи ставився добросовісно, за що 12 липня 2023 року отримав одне заохочення. 01 листопада 2023 року в порядку ст.ст.100, 101 КВК України переведений до дільниці соціальної реабілітації. На підставі поданої письмової заяви від 01 листопада 2023 року на даний час виконує обов`язки робітника по догляду за ВРХ, до роботи ставиться добросовісно, за що 10 травня 2024 року та 16 січня 2025 року отримав заохочення. Заходи виховного та культурно-масового характеру, які проводяться в дільниці, відвідує, реагує на них позитивно, бере участь у реалізації програми диференційованого впливу на засуджених «Духовне відродження», яку виконує за планом.

Рішенням комісії Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» (протокол №17 від 31 липня 2024 року) одноголосно вирішено про застосування до засудженого ОСОБА_2 пільги, передбаченої ст.82 КК України, оскільки останній став на шлях виправлення.

Згідно з висновком щодо ступеня виправлення засудженого, ОСОБА_2 отримав 83 бали.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 16 серпня 2024 року, враховуючи думку засудженого, який заперечував проти заміни йому невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, обмеженням волі, в задоволенні спільного подання установи виконання покарань та спостережної комісії відмовлено.

Засудженим до клопотання на підтвердження свого незадовільного сімейного стану надано довідку №7 від 08 січня 2025 року, видану КНП «Ніжинська центральна міська лікарня ім. Миколи Галицького» Ніжинської міської ради, довідку №28 від 07 січня 2025 року, видану виконавчим комітетом Ніжинської міської ради, виписний епікриз з медичної карти стаціонарного хворого №11684 від 06 січня 2025 року, з яких вбачається, що матір засудженого ОСОБА_2 ОСОБА_5 має тяжке захворювання, потребує постійного нагляду, останні зареєстровані по вул. Соколова, буд.42 в м. Ніжині.

Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, або покарання у виді довічного позбавлення волі невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є важливою складовою прогресивної системи відбування покарання, яка дає змогу, дотримуючись мети покарання, водночас покращувати правове становище засудженого і зменшувати обсяг та характер карально-виховного впливу на нього. У такий спосіб закон стимулює добросовісне відбування покарання засудженим, визначаючи, що саме від його поведінки значною мірою залежить можливість покращення його правового становища.

Умовами застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є: 1) засуджений відбуває покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, або довічного позбавлення волі (ч. 1 ст. 82); 2) він став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82); 3) він фактично відбув встановлену ч. 4 ст. 82 частину призначеного судом покарання.

Згідно з ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Дослідивши матеріали особової справи та клопотання засудженого, встановлено, що ОСОБА_2 за час відбування покарання до дисциплінарної відповідальності не притягувався, з часу відбування покарання в місцях позбавлення волі весь час працевлаштований, має три заохочення, які отримані 12 липня 2023 року, 10 травня 2024 року та 16 січня 2025 року, бере участь у реалізації програми диференційованого впливу на засуджених «Духовне відродження», яку виконує за планом, заходи виховного та культурно-масового характеру, які проводяться в дільниці відвідує, реагує на них позитивно. Засуджений має тяжко хвору матір, яка потребує догляду.

Водночас, даючи оцінку доводам засудженого про застосування до нього пробаційного нагляду в порядку заміни покарання, суд зазначає таке.

Законом України № 3342-IX від 23 серпня 2023 року «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» внесено зміни до Кримінального кодексу України, в ст. 51 «Види покарань», а саме частину першу доповнено пунктом 7-1 такого змісту:

7-1) пробаційний нагляд.

Також цим Законом доповнено Кримінальний кодекс України статтею 59? «Пробаційний нагляд», за змістом якої пробаційний нагляд полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства. Пробаційний нагляд призначається на строк від одного до п`яти років. (ч.4 ст. 59? КК України).

У відповідності до абзацу третього частини першої статті 6 Закону України «Про пробацію» завданням пробації є здійснення нагляду за засудженими до покарань у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, громадських робіт, виправних робіт, особами, яким покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк замінено покаранням у виді громадських робіт або виправних робіт, особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, звільненими від відбування покарання вагітними жінками і жінками, які мають дітей віком до трьох років, а також, із урахуванням внесених змін та доповнень - здійснювати нагляд за особами, засудженими до покарання у виді пробаційного нагляду та за особами, яким покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк замінено покаранням у виді пробаційного нагляду.

На засудженого до пробаційного нагляду суд покладає обов`язки відповідно до частини другої статті 59? КК України.

Статтею 51 КК України визначено систему кримінальних покарань, яка включає в себе види покарань та їх порівняльну суворість, яка визначається від першого виду найбільш м`якого покарання до останнього - найсуворішого. Пунктом 7-1 ч.1 вказаної статті визначено вид покарання - «пробаційний нагляд», а пунктом 11 цієї ж статті є вид покарання - «позбавлення волі на певний строк» з чого слідує, що пробаційний нагляд є більш м`яким видом покарання, ніж позбавлення волі.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" під час розгляду питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким слід ретельно з`ясовувати, зокрема, ставлення засудженого до вчиненого злочину.

Разом з тим, суд зауважує, що ОСОБА_2 відбуває покарання у виді 5 років позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, винуватість у вчиненні якого, як під час розгляду кримінального провадження в суді першої та апеляційної інстанцій, так і під час відбування покарання, засуджений не визнав (а.о.с.26).

При визнання своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення засуджений зазначив лише у поданій до суду заяві про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, пробаційним наглядом.

Оскільки виправлення засудженого є процесом змін, які під час відбування покарання відбуваються у його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, то врахування його посткримінальної поведінки в сукупності з іншими обставинами є необхідним елементом як у ході призначення засудженому покарання при ухваленні вироку, так і під час вирішення питання про можливість звільнення його від відбування покарання чи заміни невідбутої частини покарання на більш м`який його вид.

Згідно з вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 травня 2021 року з ОСОБА_2 присуджено стягнути на користь потерпілого ОСОБА_6 24599 грн 46 коп матеріальної шкоди та 100 000 грн моральної шкоди, всього 124 599 грн 46 коп.

Засудженим ОСОБА_2 не надано суду доказів на підтвердження відшкодування матеріальної та моральної шкоди за вироком суду.

Щодо дотримання засудженим норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, то суд вказує на те, що це є обов`язком засуджених, який передбачений положеннями ст. 107 КВК України.

З приводу висновку щодо ступеня виправлення засудженого, то, на думку суду, такий висновок є лише підставою для представлення його до умовно-дострокового звільнення або заміни йому невідбутої частини покарання більш м`яким, а не безумовною підставою для задоволення такого клопотання.

Законодавцем визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, передбачено дискреційною нормою Кримінального Кодексу України, тобто, не є обов`язком суду, а є правом суду, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання і така заміна може бути застосована за певних умов.

Суд наголошує, що доцільність і необхідність заміни невідбутої частини покарання викликана тим, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути необхідним, і подальше його виправлення можливе в умовах відбування більш м`якого виду покарання, чого не встановлено в цьому провадженні для досягнення мети заходу примусу за вчинення ОСОБА_2 тяжкого злочину. Відбутий ОСОБА_2 строк покарання, хоч і узгоджується з вимогами КК України, проте наразі застосування положень ст.82 КК України, а саме заміна невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, пробаційним наглядом, щодо засудженого є невиправданим з точки зору дотримання вимог загальної та особливої превенції.

Доводи засудженого про тяжку хворобу його матері не є підставою для заміни покарання на більш м`яке покарання у розумінні ст.82 КК України.

Враховуючи зазначені вище обставини в сукупності, а також те, що процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним, ту обставину, що пробаційний нагляд, є найбільш м`яким покаранням, визначеним Кримінальним кодексом України у порівнянні з покаранням у виді позбавлення та обмеження волі, виконання якого відбувається за межами установи виконання покарань, беручи до уваги тяжкість вчиненого ОСОБА_2 кримінального правопорушення, ту обставину, що шкода за вироком суду засудженим не відшкодована, суд дійшов висновку відмовити в задоволенні клопотання засудженого, оскільки заміна засудженому ОСОБА_2 найбільш тяжкого виду покарання позбавлення волі на пробаційний нагляд, за вчинення ним вищевказаного кримінального правопорушення не відповідатиме меті покарання, передбаченій статтею 50 КК виправленню засуджених, запобіганню вчинення ними та іншими особами нових злочинів, а отже є передчасною.

Керуючись ст. 82 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_2 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, пробаційним наглядом відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 06 лютого 2025 року.

Суддя ОСОБА_1