Справа № 932/685/25
Провадження №1-кс/932/1102/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про продовження строку тримання під вартою

25 березня 2025 року м. Дніпро

Слідча суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі клопотання старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) ОСОБА_6 , погодженого прокурором першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0011164 від 27.09.2024 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч.ч. 3, 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 410 КК України, про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, має на утриманні дітей ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 14.10.2014 командира батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , підполковника, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

установила:

Короткий виклад змісту поданого клопотання

21 березня 2025 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська отримано вказане клопотання.

В обґрунтування поданого клопотання сторона обвинувачення, з урахуванням пояснень прокурора в судовому засіданні, посилалась на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 410 КК України.

Так, у провадженні Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську перебувають матеріали кримінального провадження № 0011164 від 27.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 3, 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 410 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що заступник командира бригади - командир тилового забезпечення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 та командир батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, організували групу, попередньо зорганізувалися у стійке об`єднання для вчинення кримінального правопорушення та налагодили схему розкрадання пального, до якої залучили своїх підлеглих - заступника командира батальйону матеріально забезпечення з озброєння військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 , офіцера штабу батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_10 , командира 2 відділення охорони взводу охорони роти матеріального забезпечення батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_11 , командира 2 транспортного відділення взводу забезпечення батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_12 , головного сержанта взводу підвозу та монтажу роти інженерно-інфраструктурного забезпечення батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_13 , яке в подальшому здійснюють продаж третім особам, а саме: ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Встановлено, що командування військової частини розробивши єдиний план злочинної діяльності з розподілом функцій учасників групи, який відомий усім членам злочинного угрупування, систематично, вчиняють викрадення дизельного палива, яке знаходиться на балансі військової частині НОМЕР_1 зі складу пально - мастильних матеріалів та щомісяця вивозиться від 5 000 - 10 000 літрів пального, яке реалізується на території Харківської та Донецької областей.

27.01.2025 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

27.01.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 410 КК України.

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська 29.01.2025 постановив ухвалу, якою застосував до підозрюваного запобіжний захід у виді застави в розмірі 908 400 грн із покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК.

Також прокурор у своєму клопотанні зазначив, що строк досудового розслідування у цьому провадженні постановою першого заступника керівника спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону від 24.03.2025 року продовжено до трьох місяців, а саме до 27 квітня 2025 року включно.

На підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_4 прокурор у своєму клопотанні навів перелік доказів із зазначенням важливих обставин для досудового розслідування, які встановлені на їх підставі. На переконання останнього, вказані докази є достатніми для висновку про обґрунтованість повідомленої підозри.

Крім того, прокурор наголосив, що ризики, передбачені п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК, продовжують існувати, що дає достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

До того ж в обґрунтування обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, він вказав, що слідством призначенні судові експертизи, однак висновки відповідних експертів наразі не отримані органом досудового розслідування, планується проведення інших слідчих та процесуальних дій.

Зважаючи на викладене, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам, прокурор просив продовжити підозрюваному ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 27.04.2025 року.

Позиції учасників провадження, висловлені в судовому засіданні

Прокурор ОСОБА_3 підтримав доводи клопотання та просив його задовольнити. Вказав, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК не зменшились та не змінились. Досудове розслідування триває, а тому є необхідність продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зі свого боку захисник підозрюваного та сам підозрюваний прохали зменшити розмір оскільки, він є непомірним.

Мотиви, з яких виходив слідчий суддя під час вирішення клопотання

За результатами дослідження матеріалів клопотання та з урахуванням думки учасників провадження, слідча суддя дійшла таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначено частиною першою статті 178 КПК.

Відповідно до вимог ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Так, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу необхідно перевірити:

1)який запобіжний захід застосовано?

2)чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення?

3)чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики з урахуванням характеризуючих обставин, визначених ст. 178 КПК?

Зважаючи на викладене, слідчому судді необхідно дослідити окремо кожне із зазначених питань, за результатами чого постановити відповідне рішення.

Щодо запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_4 .

Відповідно до витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0011164 від 27.09.2024 досудове розслідування у ньому здійснюється за ч.ч. 3, 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 410 КК України.

27.01.2025 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

27.01.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 410 КК України.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська 29.01.2025 до нього застосовано запобіжний захід тримання під вартою із правом внести заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 гривень, та покладено такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, у провадженні якого буде знаходитись справа, прокурора, слідчого судді чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично мешкає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, в залежності від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого фактичного місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні.

Термін дії обов`язків, покладених на підозрюваного, визначено у межах строку досудового розслідування - до 27 березня 2025 року включно.

Щодо обґрунтованості підозри

Поняття обґрунтованої підозри та чіткі критерії її оцінки у національному законодавстві не визначено.

Проте воно висвітлено у практиці Європейського суду з прав людини, що підлягає застосуванню українськими судами. Термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»). Обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

Цей стандарт переконання є нижчим, ніж стандарт переконання «поза розумним сумнівом», та вимагає меншої ваги доказів, ніж для вирішення судом питання про винуватість чи невинуватість особи на стадії судового розгляду.

Так, слідчому судді необхідно оцінити відповідність підозри цій правовій кваліфікації лише для встановлення її обґрунтованості (тобто, чи є підстави обґрунтовано вважати, що підозрюваний міг вчинити саме цей злочин). При цьому, остаточна оцінка та кваліфікація здійснюється судом під час розгляду справи по суті.

В цьому кримінальному провадженні йдеться про можливе вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 410 КК України.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження дає слідчій судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 410 КК України.

З урахуванням досліджених документів, слідчий суддя доходить переконання, що наразі є достатньо обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним указаного кримінального правопорушення.

Слід зауважити, що на цьому етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих відомостей лише визначає, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою (за стандартом «обґрунтованої підозри») для продовження строку дії домашнього арешту.

Слідча суддя вважає доведеним існування ризиків вчинення підозрюваним дій, визначених статтею 177 КПК

Запобіжні заходи застосовуються з метою досягнення дієвості кримінального провадження. Їх дія носить превентивний (попереджувальний) характер реалізації особами дій, направлених на перешкоджання здійсненню правосуддя у справі.

Стаття 177 КПК визначає перелік ризиків, задля запобігання реалізації яких застосовується запобіжний захід. Ризики вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею, судом обґрунтованої ймовірності реалізації підозрюваним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що особа обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак, слідчому судді необхідно встановити, чи підозрюваний наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

У клопотанні прокурор вказує на ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

На переконання слідчої судді, ризик переховування від органу досудового розслідування та суду є реальним з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , суворість можливого покарання, пов`язаними із цим негативними для особи наслідками та іншими обставинами.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати передбачену статтями 23 та 224 КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Так, слідча суддя доходить висновку, що на цьому етапі досудового розслідування продовжують існувати ризики, передбаченні ст. 177 КПК, а саме - ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду та ризик незаконного впливу на свідків, отож, продовження дії покладених на підозрюваного обов`язків є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків.

Продовження строку дії запобіжного заходу

Постановою першого заступника керівника спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону від 24.03.2025 року продовжено до трьох місяців, а саме до 27 квітня 2025 року включно.

Отож, зважаючи на те, є необхідність провести (завершити) ряд слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, які раніше не було проведено з об`єктивних причин у межах цього провадження, отримати висновки експертів у призначений судових експертизах, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжує діяти і наразі не скасований, а строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу 29.01.2025 року закінчується 27.03.2025, слідча суддя вважає обґрунтованим продовження строку дії запобіжного заходу у межах строку досудового розслідування - до 26.04.2025.

Визначення розміру застави

Згідно з ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Тобто, визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави та її розміру у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченою ст. 410 КК України є обов`язком суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави у провадженні визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливого тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб..

Враховуючи тяжкість та обставини вчиненого ОСОБА_4 злочину, особу підозрюваного, який раніше не судимий, його майновий стан та вік, поведінку під час дії запобіжного заходу, визначено ухвалою слідчого судді 29.01.2025, співрозмірність та розумність розміру застави, а також враховуючи ті обставини, що розмір застави не має бути надмірним тягарем для підозрюваного, суд вважає за необхідне визначити підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 140 розмірів прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підстав вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним для обвинуваченого, суд не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання перешкоджати встановленню істини у провадженні.

У разі внесення обвинуваченим застави, суд вважає за необхідне покласти на нього певні обов`язки, з передбачених ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 193, 194 КПК України, слідча суддя

постановила:

Клопотання старшого слідчого про продовження строку тримання під вартою -задовольнити частково.

Клопотання захисника про визначення застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб залишити без задоволення.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на гауптвахті підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у межах строку досудового розслідування до 26 квітня 2025 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з 22 год 21 хв. 27.01.2025 року.

Визначити заставу у розмірі ста сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 423920 (чотириста двадцять три тисячі дев`ятсот двадцять) гривень.

При внесенні визначеної суми застави підозрюваного ОСОБА_4 , з-під варти звільнити.

У випадку внесення застави у визначеному слідчим суддею розмірі, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 зобов`язання про виконання обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, у провадженні якого буде знаходитись справа, прокурора, слідчого судді чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично мешкає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, в залежності від стадії кримінального провадження;

-повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого фактичного місця проживання;

-утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні.

У разі невиконання яких, слідчим суддею або судом буде вирішено питання про звернення застави в дохід Держави.

Відповідно до вимог ст.182 КПК України, роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Дана ухвала діє до 26 квітня 2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 27 березня 2025 року.

Слідча суддя ОСОБА_16