Справа № 159/481/24
Провадження № 1-кп/159/226/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні №0000515 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Воля-Любитівська Ковельського району Волинської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого: вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14.12.2010 за ч.ч. 2, 4 ст.189 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років, з конфіскацією всього майна, що є його власністю. Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 10.07.2015 невідбуту частину покарання замінено на обмеження волі. Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 25.09.2015 звільнений від подальшого відбування покарання у зв`язку з досягненням пенсійного віку,

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст. 187 КК України, запобіжний захід до якого встановлено у виді застави із встановленням обов`язків строком до 11.12.2024р.,-

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Татарбунари Одеської області, українця, громадянина України, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , головного сержанта командира 1 розвідувального відділення розвідувального взводу НОМЕР_2 окремого батальйону НОМЕР_3 окремої бригади територіальної оборони регіонального управління сил територіальної оборони, у званні «молодший сержант», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимий,

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.187, ч.2 ст.28, ч.1 ст.263, ч.2 ст.263 КК України, запобіжний захід до якого встановлено у виді домашнього арешту строком до 11.12.2024 р.,-

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , розвідника номера обслуги 2 розвідувального відділення розвідувального взводу НОМЕР_2 окремого батальйону НОМЕР_3 окремої бригади територіальної оборони регіонального управління сил територіальної оборони, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.187, ч.2 ст.28, ч.1 ст.263 КК України, запобіжний захід до якого встановлено у виді застави із встановленням обов`язків строком до 11.12.2024р.,-

В С Т А Н О В И В :

Завершити судовий розгляд до спливу запобіжного заходу та встановлених обвинуваченим обов`язків не можливо.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Прокурором заявлено клопотання про продовження до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком на 2 місяці, посилаючись на те, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, може переховуватись від суду для уникнення покарання. Також обвинувачений перебуваючи на волі може здійснювати незаконний вплив на свідків та потерпілого. Тому жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечать належного виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків не може запобігти наведеним ризикам.

Щодо обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_9 просив продовжити їм процесуальні обов`язки відповідно до запобіжного заходу застосованого у виді застави.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні вказав, що заперечень не має.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав доводи захисника та своє клопотання.

Захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні вказала, що обвинувачений перебуває на лікуванні йому потрібні грошові кошти на лікування тому просить змінити на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав доводи захисника, крім того просив повернути сплачені ним гроші на заставу оскільки він потребує грошей на лікування травм отриманих під час бойових дій.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні вказав, що просить застосувати до підзахисного особисте зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав доводи захисника, вказав, що він інвалід 3 групи внаслідок бойового поранення, і йому необхідно проходити чергове лікування в медичних закладах. Домашній арешт не дозволяє йому лікуватися у лікарні.

Потерпілий у судове засідання не з`явився.

Заслухавши сторони кримінального провадження, ознайомившись з доданими до клопотання матеріалами, дійшов висновку про таке.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Оскільки поняття «обґрунтована підозра» у національному законодавстві не визначене, то, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд має враховувати позицію Європейського Суду з прав людини, відображену у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (пункті 175) відповідно до якого «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також див. рішення у справі «Кущ проти України», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

Як вбачається з обвинувального акту, формулювання обвинувачення містить інформацію, що вказує на те, що обвинувачені дійсно при встановлених досудовим слідством обставинах могли вчинити інкриміноване їм правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років.

Зважаючи на те, що на даний час кримінальне провадження по суті ще не розглянуто, потерпілий та свідки не допитані, докази не досліджені та беручи до уваги обставини за якими пред`явлено обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує кожному обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, дані про його особу.

Так ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, судимий за вчинення особливо тяжкого злочину, а також представши під судом за обвинуваченням у вчиненні особливо тяжкого злочину проти власності, знову обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованого особливо тяжкого умисного злочину вчиненого організованою групою, пов`язаного із збагаченням, є пенсіонером за віком. Отже враховуючи вищезазначену репутацію обвинуваченого суд приходе до висновку про високий ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_5 хоча і одружений, проте утриманців у нього не має, є особою пенсійного віку, отже у ного недостатньо міцні соціальні зв`язки, які б стримували його від втечі з метою уникнення правосуддя. Тому існує високий ризик ухилення обвинуваченого від суду.

До ОСОБА_5 раніше було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із альтернативою внесення застави. 19.08.2024р. за обвинуваченого внесена застава. Відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави та покладені обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України строком на два місяці, які відповідно до ч.7 цієї статті можуть бути продовжені. Оскільки підстави для скасування застосованого запобіжного заходу у виді застави відсутні то суд вважає необхідним встановлені обвинуваченому обов`язки продовжити строком на 2 місяці.

При вирішенні питання щодо продовження обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України суд керуються тим, що до обвинуваченого ОСОБА_9 застосований запобіжний захід у виді застави, як до особи яка обґрунтовано підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, покарання за який передбачено у вигляді позбавлення волі строком до 15 років.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

За обвинуваченого ОСОБА_9 застава внесена ОСОБА_10 в сумі 362000 грн., та самим ОСОБА_9 в сумі 138000 грн. Оскільки підстави для скасування застосованого запобіжного заходу у виді застави відсутні то суд вважає необхідним встановлені обвинуваченому обов`язки продовжити строком на 2 місяці.

Разом із тим, суд враховує, що під час перебування під заставою, ОСОБА_9 продовжив виконання військового обов`язку по захисту Вітчизни та під час бойових дій отримав поранення, яке потягло тривале лікування та встановлення інвалідності 2 групи. За таких умов суд дійшов висновку, що внаслідок каліцтва обвинуваченого заявлені прокурором ризики зменшилися, а внесені грошові кошти обвинуваченим у теперішній час можливо скерувати на його лікування, на потребу яких вказує ОСОБА_9 .

З урахуванням наведеного суд вважає можливим зменшити розмір застави до суми 362000,00 грн. сплаченої заставодавцем ОСОБА_10 для забезпечення запобіжного заходу у виді застави.

До обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту. Обвинувачений є військовослужбовцем, не судимий, має інвалідність 3 групи, ряд хвороб, які потребують поточного лікування, має нагороди, одружений, має на утриманні дітей, за таких умов суд переконаний, що він має міцний соціальний зв`язок. Відсутність порушення режиму попереднього запобіжного заходу, та соціальний його статус вказує на те, що ризики передбачені ст.177 КПК України зменшилися.

ЄСПЛ у справі «Aлєксaнян проти Російської фeдeрaцiї» дійшов висновку, щo oргaни влaди нe виявили дoстaтньoї турбoти прo здoрoв`я зaявникa. Це призвело до приниження йoгo гiдності та ствoрило oсoбливo скрутнi умoви, які спричинили стрaждaння заявника, пoв`язaне з тримaнням пiд вaртoю (що також ЄСПЛ прирівнює домашній арешт) тa йoгo зaxвoрювaнням. З огляду на всі обставини справи, ЄСПЛ констатував порушення ст. 3 Конвенції.

З урахуванням наведеного, на теперішній час суд вважає достатнім обмежитись запобіжним заходом у виді особистого зобов`язання. Тому відмовляє у задоволенні клопотання прокурора у продовженні запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Разом із тим для дієвого забезпечення запобіжного заходу суд вважає необхідним також покласти певні обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України строком на два місяці.

Керуючись ст. 314-317 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_9 на особисте зобов`язання відмовити.

Задовольнити клопотання ОСОБА_9 про зменшення розміру застави.

Задовольнити клопотання ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання.

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Змінити ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків з`являтися за викликом до суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, утримуватися від спілкування із потерпілим, свідками цього кримінального провадження, строком до 10.02.2025р., включно.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зменшити розмір застави визначений Ухвалою від 31.01.2024р. та встановити розмір застави в сумі 362000,00 грн., які внесені ОСОБА_10 за квитанцією 0.0..1 від 05.02.2024р., а також на виконання застави продовжити обов`язки з`являтися за викликом до суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, утримуватися від спілкування із потерпілим, свідками цього кримінального провадження, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків, строком до 10.02.2025р., включно.

Повернути заставодавцю ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , заставу в сумі 138000,00 гривень, внесену останнім згідно квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» №0.0..1 від 05.02.2024 року за ОСОБА_9 на рахунок ТУДСА України у Волинській області.

З метою забезпечення умов запобіжного заходу у виді застави ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити обов`язки прибувати за кожною вимогою до суду, повідомити суд про адресу фактичного проживання, не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду, утримуватися від спілкування із потерпілим, свідками у цьому кримінальному провадженні під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків, строком до 10.02.2025р., включно.

Роз`яснити заставодавцям, що у разі порушення обвинуваченими визначених обов`язків - застава звертається в дохід держави.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1