КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.ПОЛТАВИ
Справа №610/797/19
Провадження № 1-кп/552/78/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2025 Київський районний суд м. Полтави у складi:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарi ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000763 за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, та

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 263 КК України, -

встановив:

До суду надійшли клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що на даний час ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 не перестали існувати, обвинувачений перебуваючи на волі може переховуватися від суду, впливати на свідків та потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_6 заперечували щодо задоволення клопотань прокурора, вважають його необґрунтованим та безпідставним, просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд, заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, суд приходить до висновку, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який слід продовжити обвинуваченому, поза як жоден з інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Так, строк дії обраного обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 14.04.2025. У зв`язку із цим у судовому засіданні виникло питання щодо продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.

У своєму клопотанні про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор посилається на наявність ризиків передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином тощо; підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину та у разі доведеності його винуватості йому може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років. При цьому, ОСОБА_4 є громадянином іншої держави, не одружений, до взяття під варту офіційно працевлаштований не був, інформації про наявність у нього інших джерел отримання доходу у суду відсутня, а тому продовжує існувати ризик того, що обвинувачений, розуміючи наслідки покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, може вдатися до спроб переховуватися від суду, з метою уникнення відповідальності, що доводить заявлений у клопотанні прокурором ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також на думку суду, з врахуванням тяжкості та характеру кримінального правопорушення, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_4 , ризик можливого незаконного впливу на потерпілих та свідків, у разі застосування до обвинуваченого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, продовжує існувати. Отже суд вважає, що на даний час наявний ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КК України.

Тому для запобігання ризиків, які доведені прокурором в судовому засіданні, враховуючи інтереси суспільства у відношенні суспільної безпеки, суд вважає необхідним продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк, що не перевищує шістдесят днів, тобто до 12 червня 2025 року, включно та вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

На переконання суду, на даний час застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Доводи обвинуваченого та його захисника щодо зміни обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт, оцінені судом у сукупності із іншими обставинами, однак такі дані не є достатніми для переконання щодо застосування більш м`якого запобіжного заходу, а тому у їх клопотанні необхідно відмовити.

В той же час, з огляду на відсутність сталих та постійних джерел доходів у обвинуваченого ОСОБА_4 , повідомлення суду про те, що визначена попередніми рішеннями сума застави є непомірним тягарем для нього та враховуючи тривалість перебування під вартою ОСОБА_4 , суд, у відповідності до ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, вважає за можливе зменшити розмір застави до 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що на думку суду, достатньою мірою гарантуватиме виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181-183, 197-199, 331 КПК України,

ухвалив:

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 12 червня 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі твісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 757000 грн., яка буде достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Роз`яснити обвинуваченому, що застава може бути внесена у визначеному судом розмірі у будь-який момент з часу винесення ухвали.

Внесення застави, визначеної судом про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є підставою для звільнення особи з-під варти.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися з населеного пункту за місцем свого проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця свого проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади документи, що дають право на виїзд з України.

Копію ухвали направити начальнику ДУ «Полтавська установа виконання покарань № 23», для виконання.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим та його захисником до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1