Справа № 159/140/25
Провадження № 1-кп/159/282/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000411 від 23.11.2024 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Ратне Волинської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, неодруженого, працюючого заступником по цеху ПрАТ «Рівне азот», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

Навесні 2024 року, перебуваючи у м. Рівне, точне місце дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , будучи особою призовного віку, яка підлягає мобілізації, та не має права на відстрочку від призову, переслідуючи мету ухилення від мобілізації в порушення вимог Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022» діючи умисно, використовуючи месенджер WhatsApp, вступив у злочинну змову із невстановленою досудовим розслідуванням особою, якій запропонував виготовити на своє ім`я завідомо підроблену довідку про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, форма якої встановлена постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період».

В подальшому, навесні 2024 року при зустрічі у м. Рівне з невстановленою досудовим розслідуванням особою, точного місця та часу не встановлено, ОСОБА_5 , надав вищевказаній особі копії свого паспорту серії НОМЕР_1 та тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 для подальшого використання під час виготовлення підробленого документа.

Після чого, невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , використовуючи анкетні дані останнього, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, за допомогою комп`ютерної техніки, виготовила підроблену довідку про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації № 19/2009 від 04.10.2024, форма якої встановлена постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024, яка начебто видана ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_5 , в яку внесла неправдиві відомості про надання останньому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на підставі абзацу 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» по догляду за матір`ю, на строк до 04.02.2025, яку завірила відтиском печатки «Міністерство оборони України * ІНФОРМАЦІЯ_2 * код НОМЕР_3 », підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У подальшому, в жовтні 2024 року невстановлена особа шляхом відправки посилки компанією «Нова пошта» передала вищевказані підроблені документи ОСОБА_5 .

Вищевказані дії, надали ОСОБА_5 право на використання документу, як офіційного, тобто такого, що має усі необхідні реквізити та юридично значущий характер, та дають особі, котра є особою призовного віку, відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Отже, такі дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України як пособництво, тобто надання засобів вчинення кримінального правопорушення іншими співучасниками, у підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем та іншою особою, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Крім цього, 22.11.2024, о 19 год 22 хв, ОСОБА_5 , будучи зупиненим працівниками Ковельського РУП ГУНП у Волинській області та ІНФОРМАЦІЯ_4 у АДРЕСА_2 , поблизу АЗС «ВОГ», усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій та керуючи ними, діючи умисно, будучи особою призовного віку, яка не має права на відстрочку під час мобілізації, з метою ухилення від призову, в порушення Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022», надав працівникам ІНФОРМАЦІЯ_4 під час перевірки військово-облікових документів завідомо підроблену довідку про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації № 19/2009 від 04.10.2024, форма якої встановлена постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024, видану ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_5 , в яку внесено неправдиві відомості про те, що останньому нібито надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на підставі абзацу 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» по догляду за матір`ю, на строк до 04.02.2025, яку завірено відтиском печатки «Міністерство оборони України * ІНФОРМАЦІЯ_2 * код НОМЕР_3 » та підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зазначеною установою не видавалась та не посвідчувалась, чим використав завідомо підроблений документ.

Такими умисними діями ОСОБА_5 використав завідомо підроблений документ чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив фактичні обставини вчинених діянь, вину визнав, пояснив, що навесні 2024 року використовуючи месенджер WhatsApp зв`язався з невідомою йому особою, якій запропонував виготовити на своє ім`я довідку про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, надав цій особі копію свого паспорта та тимчасового посвідчення військовозобов`язаного та сплатив їй 2000 доларів США. У жовтні 2024 року зазначена вище особа шляхом відправки посилки компанією «Нова пошта» передала вищевказані підроблені документи ОСОБА_5 . Права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на цей час обвинувачений не мав.

Також ОСОБА_5 повідомив суду, що 22.11.2024, о 19 год 22 хв, у м. Ковель, на вул. Луцькій, 29, поблизу АЗС «ВОГ», під час перевірки військово-облікових документів Ковельським РУП ГУНП у Волинській області та ІНФОРМАЦІЯ_5 надав для перевірки отриману раніше підроблену довідку про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Зазначив, що відразу на місці перевірки повідомив поліції про те, що ця довідка є підробленою, щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, просив суд суворо не карати.

Зважаючи на те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і суд встановив, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які просили розглядати кримінальне провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

З урахуванням наведеного, вивчивш обвинувальний акт, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, та стосуються речових доказів і процесуальних витрат, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, які полягали у пособництві, тобто надання засобів вчинення кримінального правопорушення іншими співучасниками, у підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем та іншою особою, вчиненому за попередньою змовою групою осіб та використання цього завідомо підробленого документа, при обставинах, викладених в обвинувальному акті.

Зазначені вище діяння ОСОБА_5 стороною обвинувачення кваліфіковані як підроблення офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, за ч. 3 ст. 358 КК України, однак суд не може погодитись з такою кваліфікацією з таких підстав.

Частина 3 ст. 358 КК України передбачає кримінальну відповідальність, в тому числі, за підроблення офіційного документа, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до ст. 26 КК України співучастю у кримінальному правопорушенні є умисна спільна участь декількох суб`єктів кримінального правопорушення у вчиненні умисного кримінального правопорушення.

У ч. 5 ст. 27 КК України визначено, що пособником є особа, яка порадами, вказівками, наданням засобів чи знарядь або усуненням перешкод сприяла вчиненню кримінального правопорушення іншими співучасниками, а також особа, яка заздалегідь обіцяла переховати особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, знаряддя чи засоби вчинення кримінального правопорушення, сліди кримінального правопорушення чи предмети, здобуті кримінально протиправним шляхом, придбати чи збути такі предмети або іншим чином сприяти приховуванню кримінального правопорушення.

Згідно зі ч. 2 ст. 28 КК України кримінальне правопорушення визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення.

Відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Враховуючи ту обставину, що дії ОСОБА_5 обмежлись наданням невстановленій особі копій своїх документів (паспорта та тимчасового посвідчення військовозобов`язаного) для виготовлення підробленої довідки про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації № 19/2009 від 04.10.2024, то суд дійшов висновку, що його дії слід кваліфікувати як пособництво - за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України, вказавши про це у кваліфікації вчиненого ним діяння.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд, відповідно до вимог статей 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Діяння, які вчинив обвинувачений, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком (ч. 4 ст. 358 КК України) та нетяжкм злочном (ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України).

Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне спряння розкриттю кримінальних правопорушень, визнання вини.

Обставини які обтяжують покарання в обвинувальному акті не встановлені.

Також, обираючи обвинуваченому ОСОБА_5 вид та міру покарання, суд виходить із характеру діянь, обстановки, способу, місця і часу вчинення кримінального правопорушення, враховує форму та ступень його вини яка полягає в прямому умислі, мету яка полягає в уникненні призову на військову службу в особливий період і мотиви вчиненого; обставини, які характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення, а також, які безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення, а також обставини, які характеризують поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення; враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, одружений, має малолітню дитину, за місцем реєстраці та роботи характеризується позитивно.

Обставин, які б унеможливлювали понесення обвинуваченим покарання, суд не встановив.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 02.11.2004 у справі № 1-33/2004 зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного».

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання:

*за проступок передбачений ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в межах санкції санкції сатті.

*за нетяжкий злочин перебаченй ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України - враховуючи наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (визнання вини, щире каяття та сприяння розкриттю злочину), особу винного, який раніше не судимий, одружений, має малолітню дитину, за місцем реєстрації місця проживання характеризується позитивно, з 2014 року працює на ПрАТ «Рівнеазот» де характеризується позитивно, з 2018 року отримав підвищення та працює на посаді заступника начальника цеху (технічного керівника) цеху ХПВ, характеризується як добросовісний, ініціативний, комунікабельний наполегливий, мудрий і вимогливий керівник, трудової дисципліни не порушував, суд на підставі ч. 1 ст. 69 КК України вважає за можливе призначити ОСОБА_5 більш м`який вид основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 3 ст. 358 КК України, у виді штрафу.

Визначаючи розмір штрафу суд враховує суспільну небезпеку вчиненого в умовах повномаштабної агресі російської федерації, а також те, що він призначається за кримінальне правопорушення, яке є нетяжким злочином.

Згідно зі статтею 12 Кримінального кодексу України, відмінність нетяжкого злочину від кримінального проступку визначається, зокрема, розміром штрафу, передбаченого санкцією відповідної статті. Зокрема, для того щоб діяння вважалося нетяжким злочином, основне покарання у виді штрафу повинно становити від 3000 до 10000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, на переконання суду, покарання у виді штрафу за вчинення обвинуваченим нетяжкого злочину передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК Укарїни, має становти не менше 3000 і не більше 10000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Призначення покарання у виді штрафу, за нетяжкий злочин, у розмірі необхідному для класифікації діяння як проступку (меншому ніж 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) не відповідатиме тяжкожсті вчиненого кримінального правопорушення відповідно до класифікації визначеної у ст. 12 КК України.

Також суд бере до уваги, що у поясненнях надиних у судовому засіданні обвинувачений повідомив, що він сплатив за виготовлення підробленої довідки 2000 доларів США.

На підставі викладено, суд дійшов переконання, що штраф за вчинення обвинуваченим нетяжкого злочину передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК Укарїни, для досягнення основної мети покарання (виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами) має бути співмірним сплаченим коштам за підроблену довідку.

На переконання суду таке покарання відповідатиме принципам законності, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, буде справедливим і співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не є надто суворим чи м`яким.

Суд вважає, що у цьому випадку досягнуто належного балансу між суспільними інтересами та захистом основоположних прав людини, а також ураховано інтереси всіх сторін кримінально-правових відносин.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку встановленому ч. 9 ст. 100 КПК України.

Так, Витяг з «Резерв+», довідку № 19/2009 від 04.10.2024 видану ІНФОРМАЦІЯ_6 , копію довідки № 19/2009 від 04.10.2024 видану ІНФОРМАЦІЯ_6 , на підставі п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, належить зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Мобільний телефон марки «Iphone XS» в прозорому чохлі, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 повернути власнику.

Арешт речових доказів, накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09.12.2024, необхідно скасувати.

На підставі ст.ст. 118, 124 КПК України з обвинуваченого необхідно стягнути процесуальні витрати в розмірі 6367,20 грн на залучення експертів:

2387,70 грнза проведення судової технічної експертизи документів (висновок експерта СЕ-19/103-24/16200-ДД від 11.12.2024);

3979,50 грн за проведення судової технічної експертизи документів (висновок експерта СЕ-19/103-24/16446-ДД від 13.12.2024).

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 334, 368, 370, 374, 376, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України, ч. 4 ст. 358 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 3000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень;

- за ч. 4 ст. 358 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 3000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень.

Речові докази у справі:

- Витяг з «Резерв+», довідку № 19/2009 від 04.10.2024 видану ІНФОРМАЦІЯ_6 , копію довідки № 19/2009 від 04.10.2024 видану ІНФОРМАЦІЯ_6 , які зберігаються у матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

- Мобільний телефон марки «Iphone XS» в прозорому чохлі, який зберігається в кімнаті речових доказів Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області (сейф-пакет 1189860); тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 , яке зберігається у матеріалах кримінального провадження повернути власнику ОСОБА_5 .

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинсьткої області від 09.12.2024 на витяг з «Резерв+», довідку № 19/2009 від 04.10.2024 видану ІНФОРМАЦІЯ_6 , копію довідки № 19/2009 від 04.10.2024 видану ІНФОРМАЦІЯ_6 , мобільний телефон марки «Iphone XS» в прозорому чохлі, які було виявлено та вилучено 22.11.2024 в ході огляду місця події за адресою Волинська область, с. Колодяжне, вул. Луцька, поблизу АЗС «ВОГ» на узбіччі дороги М-19.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 6367 (шість тисяч триста шістдесят сім) гривень 20 копійок процесуальних витрат за проведення судових технічних експертиз документів:

- 2387,70 грн за проведення судової технічної експертизи документів (висновок експерта СЕ-19/103-24/16200-ДД від 11.12.2024);

- 3979,50 грн за проведення судової технічної експертизи документів (висновок

експерта СЕ-19/103-24/16446-ДД від 13.12.2024).

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:ОСОБА_1