Справа №705/1699/25
1-кп/705/794/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2025 м.Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в приміщенні суду в місті Умань в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження №0000153 від 04.03.2025 по обвинуваченню

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Умань Черкаської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 23.01.2024 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 164 КК України до 120 годин громадських робіт; 2) 24.04.2024 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 389, ст. 71 КК України до 1 року 10 днів обмеження волі,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

У С Т А Н О В И В:

02.03.2025 близько 09 години 00 хвилин біля двору будинку АДРЕСА_2 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на ґрунті неприязних відносин виникла суперечка, в ході якої ОСОБА_2 штовхнув ОСОБА_3 правою рукою в ділянку грудної клітини, від чого остання втратила рівновагу та впала на асфальтобетонне покриття дороги. Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_2 , діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, завдав один умисний удар правою ногою в область потиличної ділянки голови із правої сторони ОСОБА_3 , спричинивши тим самим потерпілій тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта № 05-7-01/121 від 11.03.2025, виразилися у вигляді струсу головного мозку, синця правої завушної ділянки, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Дії обвинуваченого кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України.

Прокурором до суду направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні разом із розписками обвинуваченого ОСОБА_2 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 про отримання копії обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування; заявою обвинуваченого ОСОБА_2 , складеною в присутності захисника ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні; а також із клопотанням прокурора в порядку ч.1 ст. 302 КПК України про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні та заявою потерпілої ОСОБА_3 про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Вирішуючи питання про можливість розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні згідно положень ст. ст. 381, 382 КПК України суд враховує те, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Так, згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_2 , яку він підписав в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, визнав повністю, згоден із встановленими під час досудового розслідування обставинами кримінального проступку, викладеними в обвинувальному акті, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

З досліджених матеріалів судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин кримінального проступку, та розуміє наслідки розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, передбачені ч. 2 ст. 302 КПК України щодо позбавлення права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, і сумнівів у добровільності його позиції суд не має.

За таких обставин, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеною поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_2 покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані, що характеризують особу винного, який є осудним, не працює, не має постійного джерела доходу, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має непогашену судимість.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та його ставлення до вчиненого, суд вважає за необхідне у вказаному випадку призначити ОСОБА_2 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік.

При призначенні покарання суд також враховує, що положення ст. 71 КК України підлягає застосуванню, коли покарання (частина покарання) за попередній злочин не було відбуто засудженим саме на момент вчинення нового злочину, й подальше фактичне відбуття такою особою покарання на момент ухвалення судом рішення про призначення покарання за сукупністю вироків не виключає необхідності застосування цих положень закону, однак одночасно передбачає необхідність зарахування вже фактично відбутого покарання за правилами, передбаченими положеннями ст. 72 КК, якою регламентовано правила складання покарань.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення після постановлення вироку Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24.04.2024, яким був засуджений за ч. 2 ст. 389, ст. 71 КК України до 1 року 10 днів обмеження волі.

Призначення покарання за сукупністю вироків застосовується у випадках, коли засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин. У цьому разі суд відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Отже, оскільки ОСОБА_2 був засуджений 24.04.2024 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 389 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до обмеження волі на строк 1 рік 10 днів, та не відбувши даного покарання, вчинив новий злочин, то ОСОБА_2 слід призначити покарання на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднавши не відбуту частину покарання за попереднім вироком у виді 6 місяців обмеження волі та остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців.

На думку суду, саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення, оскільки інші види покарання не будуть мати впливу на його виправлення, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинувачених і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Строк відбуття призначеного ОСОБА_2 покарання слід обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов, процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24.04.2024 у виді 6 місяців обмеження волі та остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців.

Строк відбування призначеного покарання обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого ОСОБА_2 на облік у виправному центрі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_2 не обирався.

Процесуальні витрати, цивільний позов та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. На вирок може бути подана апеляція до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1