Справа № 681/257/25
Провадження 1-кп/681/45/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2025 р. м. Полонне

Полонський районний суд Хмельницької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000384, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.02.2025, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Станіслав, Білозерського району Херсонської області, що проживає по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, із загальною середньою освітою, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 заподіяв необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження за наступних обставин.

Так, він 23.02.2025 о 22.00 год, перебуваючи у будинку АДРЕСА_1 , під час сварки з ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з мотивів домашнього насильства, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, не маючи наміру спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень, проявивши злочинну недбалість, застосував значну силу рук та зачинив міжкімнатні двері, в той час, коли потерпіла намагалась їх відчинити, тримаючись за їх контур правою рукою.

В результаті таких дій ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_6 отримала удар (прищемлення) дверима по пальцях правої руки, внаслідок чого їй заподіяно тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому нігтьової фаланги другого пальця правої кисті, яке за своїм характером належить до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Вказаними вище діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.128 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, щиро розкаявся й підтвердив обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого органом досудового розслідування правопорушення, викладені в обвинувальному акті. Вказав, що дійсно 23.02.2025 о 22.00 год під час сварки зі своєю дружиною ОСОБА_6 зі значною силою зачинив міжкімнатні двері, внаслідок чого у неї виник перелому другого пальця правої руки на нігті.

Враховуючи показання обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє їх зміст, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, усвідомлює факт неможливість надалі оскаржити такі обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів у добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано недоцільним. Суд обмежив їх допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу, при цьому інші учасники процесу проти цього не заперечували.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, з погляду належності та допустимості, суд доходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження, оскільки він у ситуації, яка склалась 23.02.2025 о 22.00 год не мав наміру спричинити середньої тяжкості тілесні ушкодження ОСОБА_6 , хоча повинен був і міг їх передбачити, що внаслідок його дій в останньої можуть бути зламані пальці руки, а тому кваліфікація кримінального правопорушення є правильною за ст. 128 КК України.

При розв`язанні питання про призначення покарання ОСОБА_4 суд враховує те, що відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Згідно з положеннями ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Таким чином, за змістом ст.ст. 50, 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та запобіганню скоєнню нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. При цьому суд має врахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення. Під час призначення покарання мають значення обставини, які його помякшують і обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини його вчинення, особу винного, який раніше не судимий, одружений, має визначене місце реєстрації та проживання, у лікарів психіатра та нарколога на обліках не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, систематичне вчинення домашнього насильства щодо потерпілої, а також наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та обирає йому покарання у виді обмеження волі в межах санкції ст. 128 КК України із застосуванням ст. 75 КК України, яке суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення та запобігати вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ч. 1 ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, зокрема, згідно з пунктом 5 цієї частини статті - направлення для проходження програми для кривдників.

Тому суд з метою необхідності зміни насильницької поведінки обвинуваченого у майбутньому та формування у нього неагресивної моделі поведінки у стосунках, як з потерпілою, так і з оточуючими, вважає, що до ОСОБА_4 слід застосувати обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників.

Такий обмежувальний захід із покладенням обов`язку сприятиме виправленню обвинуваченого, покращенню психологічного здоров`я його та оточуючих, а призначене судом покарання та обмежувальний захід у своїй сукупності буде необхідними й достатніми для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази у справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався, підстав для його обрання немає.

Керуючись наведеним, ст. 100, 370, 374, 376, ч. 15 ст. 615 КПК України суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Строк відбування покарання у виді обмеження волі із застосуванням звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України обчислювати з дня проголошення вироку.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 , обмежувальний захід, поклавши на нього обов`язок пройти програму для кривдників строком на 1 (один) місяць.

Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність, передбачену ст.390-1 КК України за умисне ухилення від проходження програми для кривдників.

Цивільний позов не заявлявся, речові докази відсутні, процесуальні витрати відсутні, запобіжний захід відносно обвинуваченої особи у цьому кримінальному провадженні не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

На вирок суду учасниками судового провадження може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Полонський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим з моменту вручення копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а обвинуваченому та прокурору копії вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_7