Дата документу 08.04.2025
Справа № 334/153/25
Провадження № 1-кс/334/39/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

представника скаржника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя скаргу АТ «Укрсиббанк» в особі представника ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області рядового поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР під №0001474 від 31 березня 2017 року

ВСТАНОВИВ:

07 січня 2025 року до Ленінського районного суду міста Запоріжжя надійшла скарга АТ «Укрсиббанк» в порядку ст.ст.303-307 КПК України в якій вони просять скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 14 березня 2020 року слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області рядового поліції ОСОБА_4 , внесеного до ЄРДР під №0001474 від 31 березня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Скарга обґрунтована тим, що 24 березня 2017 року АТ «УКРСИББАНК» звернулось до начальника Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області із заявою за вих. №23-4/8-333 в якій у відповідності до вимог п.4 ст.214 КПК України наведено короткий виклад обставин, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення за фактом отримання невстановленою особою, яка назвала себе « ОСОБА_5 », кредитних коштів у розмірі 6799 гривень за укладеним з АТ «УКРСИББАНК» Договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № НОМЕР_1 з використанням недійсного паспорту.

31 березня 2017 року до ЄРДР було внесено відомості за заявою Банку під №0001474 з попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.190 КК України.

Протягом тривалого часу АТ «УКРСИББАНК» не отримував від відділу поліції жодного виклику, запиту, клопотання, повідомлення.

Варто зауважити, що відповідно до ч.1 ст.60 КПК України, заявник, в статусі якого перебуває АТ «УКРСИББАНК», не наділений правом отримувати інформацію про стан та хід досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Крім того, норми КПК України не містять у собі обов`язку заявника контролювати дії органу державної влади - слідчого/дізнавача/прокурора щодо здійснення досудового розслідування, направлення копій відповідних процесуальних документів тощо.

Так, лише 31 грудня 2024 року на адресу АТ «УКРСИББАНК» надійшов лист від Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій обл. за вих. №14700/40-2024 з додатками - витяг з ЄРДР та постанова про закриття кримінального провадження №0001474 від 31 березня 2017 року, винесена 14 березня 2020 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Копію вищевказаної постанови АТ «УКРСИББАНК» раніше не отримувало.

АТ «УКРСИББАНК» не може погодитись із рішенням про закриття кримінального провадження та вважає постанову про закриття кримінального провадження передчасною та такою, що порушує вимоги чинного Кримінального процесуального законодавства України.

Аналізуючи ситуацію, яка склалась по цьому кримінальному провадженню, можливо зробити висновок, що досудове розслідування по цьому кримінальному провадженю було проведено формально, з порушеннями норм КПК України:

Слідчий у постанові не вказує, які були проведені необхідні слідчі дії.

Зокрема: не було допитано фінансового консультанта ОСОБА_6 , який займався оформленням цього кредиту;

відсутні відомості про проведення розшуку особи, яка фактично отримала кредит в банку (фото цієї особи було долучено до заяви про вчинене кримінальне правопорушення);

не було допитано «справжнього» громадянина ОСОБА_5 , на чиє ім`я шахрайським шляхом було отримано кредит.

Виходячи зі змісту оскаржуваної постанови, без звернення до будь-яких додаткових матеріалів кримінального провадження, стає зрозумілим, що завдання кримінального провадження не виконано, а оскаржувана постанова не містить жодного мотиву та/чи обґрунтування закриття на основі конкретного доказу чи повного дослідження обставин справи.

Таке неповажне ставлення з боку підрозділу Національної поліції України до прав АТ«УКРСИББАНК», як заявника в цьому кримінальному провадженні, призводить до безкарності винних осіб у скоєнні кримінального правопорушення та викликає неповагу до банківської системи взагалі.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності (ст. ст. 9, 283, 284 КПК України).

Зі змісту положень ст.110 КПК України вбачається, що будь-яке процесуальне рішення слідчого, прокурора (зокрема і постанова про закриття кримінального провадження) має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, які виключають провадження у справі та зумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

АТ «УКРСИББАНК» вважає, що під час прийняття рішення про закриття кримінального провадження порушено порядок збирання доказів та дачі їм правової оцінки.

Слідчий ОСОБА_4 не здійснював повного, всебічного аналізу наданих з боку банка документів. Не вчинено жодної дії спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження всіх обставин, викладених в заяві банка.

Керівництво АТ «УКРСИББАНК» стурбовано даною ситуацією, та вважає, що нездійснення необхідних заходів для повного та всебічного досудового розслідування по цьому кримінальному провадженню призвело до прийняття необґрунтованого та незаконного процесуального рішення по кримінальному провадження та завдає матеріальної шкоди банку з іноземними інвестиціями.

З урахуванням викладеного, просять скасувати постанову про закриття кримінального провадження №0001474 від 31 березня 2017 року винесену 14 березня 2020 року слідчим СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій обл. рядовим поліції ОСОБА_4 .

Зобов`язати підрозділ поліції провести необхідні дії щодо забезпечення проведення повного та всебічного досудового розслідування за даним КП.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_3 скаргу підтримала з підстав, які в ній викладені.

В судове засідання прокурор, представник Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області не з`явились про дату, час та місце розгляду скарги були повідомлені належним чином. Про причини неявки суду не повідомили. Суд вирішив розглянути скаргу на підставі ст.306 ч.3 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження підлягає до скасування, з наступних підстав.

Судом встановлено, що слідчим Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області рядовим поліції ОСОБА_4 були розглянуті матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001474 від 31 березня 2017 року. Постановою слідчого від 14 березня 2020 року було закрито зазначене вище кримінальне провадження, у зв`язку з тим, що відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ст.190 ч.1 КК України.

Закриваючи провадження слідчий керувався ст.110, ч.1 п.2 ст.284 КПК України.

У відповідності до ч.1 п.2 ст.284 КПК України прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Пункт 3 частини 1 статті 303 та частина 1 статті 304 КПК України, надають право заявнику подати до суду скаргу на рішення слідчого про закриття кримінального провадження протягом 10 днів з моменту отримання постанови.

Зважаючи на викладені вище факти, враховуючи наведені законодавчі норми, слідчий суддя вважає, що представник скаржника має право оскаржити постанову про закриття кримінального провадження, та строк оскарження постанови не пропущений.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим досудове розслідування проведено поверхнево, без з`ясування всіх обставин, які мають суттєве значення для кримінального провадження.

Крім цього слідчий суддя вважає, що під час проведення досудового розслідування не проведенні всі слідчі дії, які необхідні для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, що вказує не однобічне, упереджене та неповне з`ясування обставин у справі.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження допущено ряд порушень чинного кримінального процесуального законодавства, зокрема, не вжито всіх передбачених Законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення, не з`ясовано та не перевірено всіх обставин, які зазначені в заяві про вчинення кримінального правопорушення, тому досудове розслідування проведене не повно, а висновок слідчого є передчасним.

З огляду на викладене, проаналізувавши встановлені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим передчасно прийнято рішення про закриття даного кримінального провадження, оскільки досудове слідство проведено неповно, постанова слідчого про закриття кримінального провадження №0001474 від 31 березня 2017 року винесена із порушенням ст.110 КПК України, що є підставою для її скасування.

Враховуючи вищевикладене, скарга АТ «Укрсиббанк» в особі представника ОСОБА_3 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

При цьому, за ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Натомість у відповідності до ст.ст.36, 39 КПК України вказівки слідчому щодо проведення слідчих дій мають право надавати прокурор чи керівник органу досудового розслідування.

Слідчий суддя, виходячи з зазначених вище положень, таких повноважень не має, а тому не може бути задоволена скарга представника скаржника адвоката ОСОБА_3 в частині зобов`язання підрозділу поліції провести необхідні дії щодо забезпечення проведення повного та всебічного досудового розслідування за даним кримінальним провадженням.

У зв`язку з цим скарга підлягає частковому задоволенню в межах визначених КПК України повноважень слідчого судді при розгляді подібної категорії скарг на досудовому розслідуванні.

Згідно із ч.3 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.303-307 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу АТ «Укрсиббанк» в особі представника ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області рядового поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР під №0001474 від 31 березня 2017 року - задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області рядового поліції ОСОБА_4 від 14 березня 2020 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001474 від 31 березня 2017 року.

Копію ухвали надати сторонам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1