18.03.2025 Єдиний унікальний № 371/1621/15-к
провадження № 1-кп/371/4/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Миронівка

ЄУН 371/1621/15-к

Провадження № 1-кп/371/4/25

Миронівський районний суд Київської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні № 0000024, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 березня 2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

У С Т А Н О В И В :

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Судовий розгляд кримінального провадження призначено на 16 годину 30 хвилин 18 березня 2025 року.

13 березня 2025 року захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 подав клопотання про доручення органу досудового розслідування провести розшукові дії для встановлення місця реєстрації/проживання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Клопотання мотивовано тим, що під час вчинення процесуальних та слідчих дій у даному кримінальному провадженні слідчим було залучено вказаних осіб як понятих.

ОСОБА_6 , відповідно до даних протоколу застосування заздалегідь ідентифікованих засобів (грошових коштів), 09 червня 2015 року був залучений як понятий та у його присутності у місті Києві було ідентифіковано, оглянуто та передано 3000 грн ОСОБА_10 .

Крім цього, ОСОБА_6 зазначений як понятий у протоколі обшуку від 18 червня 2015 року, який був проведений у приміщенні Бориспільської виправної колонії №119, що у селі Мартусівка Бориспільського району. Під час обшуку в кабінеті ОСОБА_4 начебто вилучено грошові кошти в сумі 600 грн, особову справу ОСОБА_11 та інші речові докази по справі.

ОСОБА_7 зазначений понятим у протоколі застосування заздалегідь ідентифікованих засобів (грошових коштів) від 09 червня 2015 року, при врученні 09 червня 2015 року ОСОБА_10 коштів для їх передачі ОСОБА_4

ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вказані як поняті у протоколах: застосування заздалегідь ідентифікованих засобів (грошових коштів) від 18 червня 2015 року, де зазначено, що з 8 год 06 хв до 8 год 31 хв за адресою: місто Київ, вулиця Малопідвальна, 16, у їх присутності як понятих було ідентифіковано, оглянуто та передано ОСОБА_10 27 000 грн; протоколі обшуку від 18 червня 2015 року, де у період часу з 21 год 40 хв, перебуваючи у будинку АДРЕСА_1 (хоча вони зареєстровані обоє у місті Києві за однією адресою) зазначені як присутні поняті; протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, який складений у місті Києві 18 червня 2015 року о 20 год 53 хв і це в той час, коли вони о 21 год 40 хв знаходились у місті Миронівка на обшуку.

ОСОБА_9 є братом старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_12 , який займається розслідуванням аналогічних правопорушень та у інших кримінальних провадженнях ОСОБА_9 як понятого.

Вказав, що поняті у кримінальному процесі забезпечують процесуальні гарантії прав особи, гарантують дотримання правильності фіксації процесуальних дій та виключають можливість фальсифікації з боку працівників правоохоронних органів. Поняті мають підтвердити або спростувати факт засвідчення викладених у протоколах обставин, так як одночасне залучення одних і тих же понятих, у різний час та різних місцях у одному кримінальному провадженні ставить під сумнів їх неупередженість і об`єктивність та сам факт їх присутності при проведенні таких процесуальних дій.

Факт вручення саме зазначених у протоколі, а не інших грошових купюр заявникові, а також їх вилучення під час обшуку та затримання, можуть підтвердити лише зазначені поняті, допитані як свідки.

Зазначив, що у разі не проведення в суді допиту зазначених у даному клопотанні осіб як свідків, суд не може приймати надані прокурором протоколи як належні докази, так як відомості, зазначені у протоколах, перевірити іншим шляхом неможливо. Допит зазначених свідків є необхідний для усунення розбіжностей та встановлення фактичних обставин по справі, які мають суттєве значення. Направлення судових повісток за раніше відомими адресами не забезпечило явку свідків до суду.

В судовому засіданні обвинувачений та захисник підтримали клопотання.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечив, мотивуючи свою позицію тим, що воно заявлено передчасно, зокрема з тих підстав, що обвинувачений не надав показань про обставини кримінального правопорушення в судовому засіданні, не повідомив обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження та не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом.

Враховуючи аргументи учасників справи, суд дійшов таких висновків.

На основі доводів сторони захисту та мотивів поданого клопотання судом не встановлено достатніх та розумних підстав, які свідчать про наявність виняткової та виключної необхідності надання органу досудового розслідування доручення провести певні слідчі (розшукові) дії.

Відповідно до частини третьої статті 333 КПК України, у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії. У разі прийняття такого рішення суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для проведення слідчої (розшукової) дії та ознайомлення учасників судового провадження з її результатами.

Частиною четвертою наведеної статті передбачено, що під час розгляду клопотання суд враховує значення обставин, про встановлення або перевірку яких просить особа, яка звернулася з ним, можливість їх встановлення або перевірки шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та причини, з яких не були здійснені належні дії для їх встановлення чи перевірки на стадії досудового розслідування. Суд відмовляє в задоволенні клопотання прокурора, якщо він не доведе, що слідчі (розшукові) дії, про проведення яких він просить, не могли бути проведені під час досудового розслідування через те, що не були і не могли бути відомі обставини, які свідчать про необхідність їх проведення.

За змістом частини п`ятої статті 333 КПК України, в ухвалі суду про доручення проведення слідчої (розшукової) дії зазначається, для з`ясування або перевірки яких обставин і які саме слідчі (розшукові) дії необхідно провести, та встановлюється строк виконання доручення. Слідчі (розшукові) дії, що проводяться на виконання доручення суду, здійснюються в порядку, передбаченому главами 20 та 21 цього Кодексу.

Вказаною процесуальною нормою чітко не визначено, які слідчі (розшукові) дії суд наділений правом доручити органу досудового розслідування.

Згідно з частиною першою статті 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (частина 2 статті 223 КПК України).

Таким чином, слідчі (розшукові) дії - це регламентовані кримінальним процесуальним законом процесуальні дії, які здійснюються уповноваженою особою і являють собою сукупність пошукових, пізнавальних і засвідчуючих операцій, направлених на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Кримінальний процесуальний кодекс передбачає проведення наступних слідчих (розшукових) дій: допит (статті 224-226, 232, 351-354, 356, 567 КПК України); пред`явлення особи для впізнання (статті 228, 232, 355 КПК України ); пред`явлення речей для впізнання (статті 229, 232, 355 КПК України); пред`явлення трупа для впізнання (стаття 230 КПК України); обшук (статті 233-236 КПК України); огляд місцевості, приміщення, речей та документів (статті 237, 361 КПК України); огляд трупа (стаття 238 КПК України); огляд трупа, пов`язаний з ексгумацією (стаття 239 КПК України); слідчий експеримент (стаття 240 КПК України); освідування особи (стаття 241 КПК України); проведення експертизи (статті 242-245 КПК України).

Самостійну групу слідчих (розшукових) дій становлять негласні слідчі (розшукові) дії. Так, згідно з частиною 1 статті 246 КПК України, негласні слідчі (розшукові) дії - це різновид слідчих (розшукових) дій, відомості про факт та методи проведення яких не підлягають розголошенню, за винятком випадків, передбачених КПК.

Мотиви клопотання сторони захисту про доручення органу досудового розслідування шляхом проведення слідчих ( розшукових) дій встановити місце проживання чи перебування осіб, які набули статусу понятих у кримінальному провадженні, зводяться до того, що місце проживання таких осіб на даний час невідоме, а сторона захисту іншим шляхом, ніж виклик їх в судове засідання для допиту як свідків, позбавлена можливості довести незаконність процесуальних дій як таких, що були проведені за участю зацікавлених понятих, або ж без понятих.

Стороною захисту в судовому засіданні не надано належного обґрунтування необхідності надання доручення органу досудового розслідування у порядку, передбаченому частиною 3 статті 333 КПК України, оскільки, з позиції суду, вказані положення КПК України не стосуються надання судом доручення з метою розшуку свідків.

Встановлення місця проживання чи перебування свідків не є тими певними слідчими (розшуковим) діями, які можуть бути проведені у порядку надання доручення органу досудового розслідування доручення.

За змістом наведеної норми, суд має право надати доручення на проведення слідчих (розшукових) дій, коли є необхідність у встановленні або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, тобто обставин, які входять до предмету доказування у кримінальному провадженні, і лише у тому випадку, коли вказані обставини не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом.

Суд звертає увагу, що обставини та факти незаконності слідчих та процесуальних дій можуть вбачатися з матеріалів кримінального провадження, які долучені прокурором до матеріалів судового провадження та досліджені під час судового засідання за участю сторони захисту.

Відповідно до частини 7 статті 223 КПК України, понятими не можуть бути потерпілий, родичі підозрюваного, обвинуваченого і потерпілого, працівники правоохоронних органів, а також особи, заінтересовані в результатах кримінального провадження.

Особи, які залучалися як поняті під час проведення процесуальних дій, під час судового розгляду можуть бути допитані як свідки проведення відповідної слідчої (розшукової) дії.

При цьому процесуальний механізм допиту свідків під час судового розгляду забезпечується не лише попередженням про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та приведенням свідків до присяги, але і можливістю сторони захисту брати участь у допиті таких свідків, ставити їм запитання, у тому числі направлені на встановлення достовірності їх показань.

Згідно зі статтею 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У судовому засіданні суд встановив, що особи, які мали статус понятих при проведенні слідчих дій у кримінальному провадженні, не допитувалися як свідки. Сторона захисту не зверталася з відповідними клопотаннями під час досудового розслідування, маючи доводи та позицію щодо зацікавленості понятих ще на стадії досудового розслідування.

В ході судового розгляду судом задоволено клопотання сторони захисту про допит як свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які були понятими при проведення слідчих дій в ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні. Суд дійшов висновку, що допит наведених осіб як свідків дасть можливість спростувати або довести їх зацікавленість під час проведення процесуальних дій.

Суд застосував заходи до виклику наведених осіб в судове засідання, проте всі вони відсутні за адресами, які наявні у матеріалах кримінального провадження.

Після аналізу частини 3 статті 23, пункту 1 частини 4 статті 42, статей 65, 122, 221, частини 2 статті 327, частини 6 статті 352 КПК можна зробити висновок, що для визначення сторони провадження, яка повинна забезпечити явку, застосовується такий критерій, як «перша задоволена ініціатива щодо виклику для допиту свідка».

Зокрема, частиною 2 статті 327 КПК України передбачено, що прибуття в суд перекладача (за винятком залучення його судом), свідка, спеціаліста або експерта забезпечується стороною кримінального провадження, яка заявила клопотання про його виклик. Суд сприяє сторонам кримінального провадження у забезпеченні явки зазначених осіб шляхом здійснення судового виклику.

КПК України не передбачено здійснення судом будь-яких заходів, спрямованих на встановлення місця проживання чи перебування свідків, з метою їх подальшого виклику у судове засідання, оскільки у такому випадку буде порушено принцип неупередженості та безсторонності суду.

Судом здійснено належні заходи у забезпеченні явки зазначених стороною захисту осіб шляхом здійснення судового виклику.

Суд наголошує, що захисник в межах своїх повноважень має право здійснити заходи, зокрема шляхом направлення відповідних запитів, з метою отримання інформації щодо місця проживання/перебування свідків. Стороною захисту не вживалися дії щодо самостійного отримання необхідної інформації.

Суд не може вдаватися до судових доручень, перекладаючи на орган досудового розслідування обов`язок з виконання дій, які можуть бути виконані самостійно.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що стороною захисту не наведені достатні обґрунтування виникнення в ході судового розгляду необхідності у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, наслідком яких може бути застосування правил частини 3 статті 333 КПК України.

Керуючись ст.ст. 333, 369, 370 -372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні № 0000024, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 березня 2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1