ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1474/25 Справа № 215/5762/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м. Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5

особи, стосовно якої вирішується питання

про застосування примусових заходів

медичного характеру ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

законного представника ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 лютого 2025 року, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 , за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 24 лютого 2025 року задоволено клопотання прокурора, продовжено застосування до ОСОБА_6 спеціального запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, а саме до КП Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги, строком на 60 днів, тобто до 24 квітня 2025 року включно.

Мотивуючи вказане рішення суд зазначив про вагомість ризиків переховування, знищення або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення, впливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженню або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення ,у якому обвинувачується, які на теперішній час не зменшились.

Доводи апеляційної скарги:

З вказаним судовим рішенням не погодився захисник ОСОБА_7 та оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 лютого 2025 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_6 примусовий захід медичного характеру у вигляді передачі на піклування близьким родичам, а саме матері ОСОБА_8 .

В обґрунтування своїх доводів посилається на недоведеність заявлених ризиків і неможливості запобігти їм шляхом застосування альтернативного запобіжного заходу. Вважає, що судом не враховано дані про особу ОСОБА_6 який має постійне місце проживання, на даний час пройшов курс лікування, може себе контролювати.

У зв`язку з чим законний представник ОСОБА_8 просить його взяти під свій нагляд, зобов`язується за ним слідкувати та забезпечувати лікарський нагляд.

Зазначає, що ОСОБА_6 на даний час хворіє запаленням легенів, будь якої медичної допомоги йому не надають, оскільки в лікарні вузькопрофільні лікарі, які лікують тільки психіатричний стан, також останньому необхідно пройти медичне обстеження, МРТ.Не надання на даний час медичної допомоги може призвести до тяжких наслідків.

Наголошує, що запобіжний захід у вигляді передачі на піклування близьким родичам буде гарантувати виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків.

Позиції сторін в суді :

В судовому засіданні ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу захисника та просив її задовольнити.

Захисник ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених в ній.

Законний представник ОСОБА_8 підтримала позицію захисника.

Прокурор ОСОБА_9 в судовому засіданні просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін,а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Мотиви суду:

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового процесу, перевірвши матеріали,що надійшли на запит апеляційного суду в порядку ст. 422-1 КПК України,обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом зокрема такий запобіжний захід, як поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Верховний суд в постанові колегії суддів Першої судової палати ККС ВС від 11.04.2024 у справі № 295/3716/18 (провадження № 51-2462км22) висловив позицію, що на рішення судів щодо обрання та продовження особі запобіжного заходу в порядку ст. 508 КПК у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, ухвалені під час судового розгляду, поширюється такий самий порядок оскарження, як і на рішення щодо обрання та продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Положеннями ч. 1 ст. 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду, суд, за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питань, що стосуються запобіжного заходу, підлягають оцінці в сукупності всі обставини, зокрема ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а також інші обставини, визначені ст. 178 КПК України.

На думку колегії суддів суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

При вирішенні питання про продовження строку поміщення ОСОБА_6 до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, суд першої інстанції дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження цього строку та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які виправдовують подальше застосування до ОСОБА_6 саме такого запобіжного заходу.

З таким висновком погоджується колегія суддів, оскільки в матеріалах справи відсутні об`єктивні дані чи докази, які б свідчили про можливість застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, а саме передання його на піклування матері ОСОБА_8 .

Відповідно до наданих матеріалів, колегією суддів встановлено, що в провадженні Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.

15 червня 2024 року слідчим суддею Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк до 13 серпня 2024 року включно з покладенням на нього обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

20 червня 2024 року слідчим суддею Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області задоволено клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на шість днів з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 грн., який було продовжено.

10 вересня 2024 року слідчим суддею Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області задоволено клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу та застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи, а саме до КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР до 14 вересня 2024 року, який в подальшому продовжено.

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що підставою для розгляду щодо ОСОБА_6 питання про застосування примусових заходів медичного характеру є те, що останньому інкримінується вчинення у стані неосудності діяння за ознаками хуліганства тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненого із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, що об`єктивно вимагає забезпечення на етапі судового розгляду безпечної для оточуючих поведінки ОСОБА_6 .

Твердження сторони захисту про те що останній може бути переданий на піклування своїм матері, не є прийнятним, оскільки стороною захисту не надано переконливого підтвердження достатності застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо недоведеності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та їх існування на час розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики вказані у клопотанні прокурора з їх обґрунтуванням, а судом першої інстанції досліджено та надано оцінку заявленим прокурором ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України. Будь-яких об`єктивних даних, які б безумовно свідчили про зміну або відсутність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, які раніше слугували підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу захисником під час апеляційного розгляду не наведено.

На думку колегії суддів, враховуючи схильність ОСОБА_6 до вчинення протиправних діянь, ризик вчинити інше кримінальне правопорушення є підтверджений, а загроза від ймовірного покарання за скоєний злочин вказує на наявність ризику переховуватись від суду.

Колегія суддів вважає, що враховуючи дані про особу обвинуваченого, той факт, що він раніше судимий, на шлях виправлення не став та знов вчинив кримінальне правопорушення, отже у останнього відсутні будь-які стримуючі фактори для забезпечення належної, законної поведінки, у разі зміни запобіжного заходу, що беззаперечно свідчить про наявність заявлених ризиків.

Посилання на попередні ОСОБА_11 само по собі не є підтвердженням заявленого ризику, але вказує на схильність останнього до вчинення протиправних діянь, що вказує на вірогідність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Чинний КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково, тобто, поза всяким сумнівом, здійснюватимуть відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вони мають реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні надалі, а тому доводи про необґрунтованість заявлених ризиків є хибними.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що на даний час не відпали, а навпаки, є дійсними та триваючими ризики, передбачені ст. 177 КПК України, тому обрання більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти вищевказаним ризикам з вищенаведених причин і не забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 .

В матеріалах справи відсутні відомості щодо покращення психологічного стану здоров`я ОСОБА_6 , які б могли бути підставою для зміни раніше обраного запобіжного заходу, а тому запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, є найприйнятнішим за даних умов.

Продовження існування зазначених вище обставин в їх сукупності виправдовує подальше перебування ОСОБА_6 у психіатричному закладі в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме у КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги», що відповідає стану здоров`я обвинуваченого і є спів розмірним тяжкості і характеру діяння, яке інкримінуються останньому, та більш м`які запобіжні заходи, як на це вказує захисник в апеляційній скарзі, не забезпечать належної його процесуальної поведінки, а тому продовження строку саме такого запобіжного заходу є найбільш прийнятним за наявних умов.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_6 менш обтяжливого запобіжного заходу, а тому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 належить залишити без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 лютого 2025 року, якою продовжено строку дії запобіжного закладу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 296 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: