УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/149/21

Провадження № 1-кп/486/15/2025

21 лютого 2025 року м. Південноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене 25 січня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000022 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Кочубеєвське, Кочубеєвського району, Ставропольського краю, Російської Федерації, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

за участю: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 в режимі відеоконференції,

захисника ОСОБА_6 в режимі відеоконференції,

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 в період часу з 07 вересня 2020 року по 24 січня 2021 року, маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання на ґрунті неприязних відносин систематично вчиняла психологічне, фізичне та економічне насильство над батьком ОСОБА_7 , що призвело до його психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілого.

Зокрема, 07 вересня 2020 року близько 02:50 год. та близько 05:00 год., ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем проживання у квартирі АДРЕСА_3 , вчинила відносно свого батька ОСОБА_7 домашнє насильство, що виразилося у висловлюванні на його адресу нецензурною лайкою, погрозі фізичною розправою та вимозі залишити місце мешкання.

Крім того, 27 листопада 2020 року близько 03:00 год. ОСОБА_3 , керуючись єдиним умислом, направленим на систематичне вчинення психологічного насильства над батьком, перебуваючи за місцем їх спільного проживання, вчинила відносно батька ОСОБА_7 домашнє насильство, що виразилося у висловлюванні на його адресу нецензурною лайкою.

Також, 24 січня 2021 року близько 16:00 год. ОСОБА_3 , керуючись єдиним злочинним умислом, направленим на систематичне вчинення психологічного насильства над батьком, перебуваючи за місцем їх спільного проживання, вчинила відносно батька ОСОБА_7 домашнє насильство, що виразилося у висловлюванні на його адресу нецензурною лайкою, погрозі фізичною розправою.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного, фізичного та економічного насильства щодо батька.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України. Зазначає, що у даному випадку, особа звільняється від кримінальної відповідальності в зв`язку з тим, що сплив 3-річний термін з дня вчинення кримінального правопорушення. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду, та в подальшому відновлюється з дня з`явлення особи. Крім того, даний термін переривається, якщо особа вчинила новий злочин. Відповідно до вимоги про судимість від 23 січня 2025 року ОСОБА_3 нового злочину не вчинила, однак ухилялась від суду. Тричі перебувала у розшуку, а саме, з 07 червня 2021 року по 16 вересня 2021 року (дата відновлення провадження), з 04 лютого 2022 року по 16 травня 2022 року (дата відновлення провадження), з 18 червня 2023 року по 19 січня 2024 року (дата відновлення провадження). Загальний термін зупинення провадження складає 12 місяців 23 дні. Строк притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності у даному випадку сплив 16 лютого 2025 року.

Обвинувачена клопотання прокурора підтримала, розуміє, що вона звільняється від кримінальної відповідальності не з реабілітуючих обставин.

Захисник не заперечував проти задоволення клопотання.

Потерпілий ОСОБА_7 помер, про що 28 травня 2021 року Южноукраїнським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено актовий запис № 232 про смерть.

Враховуючи думку прокурора, захисника, обвинуваченої ОСОБА_3 , суд приходить наступного.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 285 КПК України підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

В силу п. 2 ч.1, ч. 2 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема, три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених пунктами 1-5 ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди обвинуваченого на звільнення на підставі спливу строків давності.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, подія якого мала місце з 07 вересня 2020 року по 24 січня 2021 року.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України відноситься до нетяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або пробаційного нагляду на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк, або позбавлення волі на строк до двох років.

В зв`язку з ухиленням обвинуваченої від суду перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, зупинявся, а саме, з 07 червня 2021 року по 16 вересня 2021 року (дата відновлення провадження), з 04 лютого 2022 року по 16 травня 2022 року (дата відновлення провадження), з 18 липня 2023 року по 19 січня 2024 року (дата відновлення провадження). Загальний термін зупинення провадження складає 12 місяців 25 днів.

У разі ухилення від досудового розслідування або суду особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності чи покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого ч. 1 ст. 49 КК України, подовженого на період ухилення.

Закінчення загальних строків, установлених ч. 2 цієї статті (п`ятнадцять років з моменту вчинення злочину і п`ять років проступку), є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, коли цей строк спливає раніше за диференційований, подовжений на час ухилення.

До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду, розглянувши касаційну скаргу захисника на вирок суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду. Відповідно до цих судових рішень особу засуджено за ст. 195, ч. 1 ст. 350 КК України до покарання за сукупністю злочинів у виді арешту на строк шість місяців.

Касаційний кримінальний суд у складі ВС передав це кримінальне провадження на розгляд ВП ВС для вирішення виключної правової проблеми. Зокрема, колегія суддів ККС ВС не погодилася з викладеним у постанові об`єднаної палати ККС ВС від 5 квітня 2021 року у справі № 328/1109/19 (провадження № 51-5464кмо20) тлумаченням змісту ч. 2 ст. 49 КК України.

Таким чином, на момент розгляду судом кримінального провадження щодо обвинуваченої закінчився передбачений законом строк давності притягнення її до кримінальної відповідальності за вказане кримінальне правопорушення, а саме, 14 лютого 2025 року.

Обвинувачена ОСОБА_3 за цей час до кримінальної відповідальності не притягувалась, що підтверджується вимогою про судимість станом на 25 січня 2025 року, підтримує клопотання прокурора про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, юридичні наслідки закриття кримінального провадження їй зрозумілі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Вирішуючи дане клопотання, суд враховує постанову Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі №566/554/16-к, відповідно до якої звільнення від кримінальної відповідальності відбувається незалежно від визнання обвинуваченим вини. Визнання винуватості не є умовою для звільнення особи від кримінально відповідальності на підставі статті 49 КК України.

Виходячи з викладеного, враховуючи думку обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника та прокурора, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченої ОСОБА_3 на підставі ст. 49 КК України підлягає задоволенню, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 закриттю.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

У справі потерпілим ОСОБА_7 цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 284, 285, 286, 372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за ст. 126-1 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ст. 126-1 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Южноукраїнського

міського суду ОСОБА_1