Справа № 308/3422/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , подане в рамках кримінального провадження, внесеного 22.11.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000816, про обрання відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні якого одна малолітня дитина, підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.1, ч.2 ст. 307 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування стороною обвинувачення клопотання про застосування запобіжного заходу.

03.04.2025 слідчий СВ ВП№1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_8 за погодженням з прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.307 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими слідчому судді, а також вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Позиції учасників судового засідання.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, просив його задовольнити, зауважив на наявність обґрунтованої підозри та на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, просив застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби.

Захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечила обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри за ч.2 ст. 307 КК України з підстав відсутності такої кваліфікуючої ознаки як повторність.

Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Висновки слідчого судді.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч. 2 ст. 307 КК України.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №1 Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000816 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 307 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.11.2024 року.

Підставою внесення зазначених відомостей до ЄРДР стало те, що

- №1 «до СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшов рапорт працівника СКП ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області про те, що особа ОСОБА_9 , мешканець м. Ужгорода причетний до збуту наркотичних засобів та психотропних речовин на території Ужгородського району, з метою власного збагачення»;

- №2 «в ході проведення досудового розслідування в рамках кримінального №0000816 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, 25.01.2025 року було виявлено та вилучено психотропну речовину метамфетамін, маса якого становить 0,1260 г, а тому в діях особи ОСОБА_10 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.307 КК України».

02.04.2025 року о 15 год. 42 хв. ОСОБА_4 затриманий в порядку ст.208 КПК України.

02.04.2025 року ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

-ч.1 ст.307 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут психотропних речовин;

- ч.2 ст. 307 КК України, а саме: у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збут психотропних речовин, вчинене повторно.

Обставини кримінального правопорушення та причетність громадянина ОСОБА_4 до даних кримінальних правопорушень, обґрунтованість підозри підтверджується:

- рапортом ст. о/у СКП ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_11 від 21.11.2024;

- рапортом заступника начальника СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_12 від 11.03.2025;

- протоколами про результати проведення оперативно-розшукового заходу, а саме зняття інформації з електронних комунікаційних мереж по ОРС №1200124 від 22.05.2024 за ознаками готування злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.4 ст.185 КК України, від 15.10.2024, від 16.12.2024;

- постановою про залучення ОСОБА_13 до конфіденційного співробітництва та проведення інших негласних слідчих (розшукових) дій від 23.11.2024; заявою ОСОБА_13 про надання згоди на залучення до проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 23.11.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 23.11.2024;

- висновком експерта №СЕ-19/107-25/1485-НЗПРАП від 07.02.2025;

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої /розшукової/ дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж /негласного контролю за телефонними розмовами ОСОБА_4 від 12.02.2025;

- постановою про залучення особи до конфіденційного співробітництва та проведення інших негласних слідчих (розшукових) дій від 12.03.2025 року; заявою ОСОБА_14 про надання згоди на залучення до проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 12.03.2025;

- протоколами допитів свідка ОСОБА_14 від 07.03.2025, 02.04.2025;

- протоколом обшуку від 02.04.2025, згідно з яким обшук проводився за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході обшуку виявлено та вилучено в т.ч. і залишки речовин, ззовні схожих на наркотичні.

Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Так, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги вищевказані рішення ЄСПЛ, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 307 КК України.

При цьому слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування, суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , за ступенем тяжкості відносяться до тяжких (ч.1, ч. 2 ст. 307 КК України) злочинів, зважаючи на вид та розмір покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

Вказане в сукупності дає підстави слідчому судді прийти до висновку, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя, беручи до уваги обставини вчиненого правопорушення, враховуючи, що докази по кримінальному провадженню в повному обсязі не зібрано, вважає, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може впливати на свідків з метою дачі, зміни показань на його користь, адже після ознайомлення з матеріалами клопотання підозрюваному стали відомі анкетні дані останніх, а це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань або відмови від надання таких.

Крім того, при встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Вказане в сукупності свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає обґрунтованим та доведеним стороною обвинувачення існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення. Зокрема, на думку слідчого судді, існування такого ризику обґрунтовується даними щодо особи підозрюваного та його соціальних зв`язків, а саме підозрюваний не одружений, не має офіційного місця роботи, а відтак і заробітку, наразі обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч 1, 2 ст. 307 КК України, а саме у тому числі у здійснення збуту наркотичного засобу, вчиненого повторно, що може свідчити про те, що вказана кримінально-протиправно діяльність може бути постійним джерелом доходу для підозрюваного.

Обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою буде недостатнім для запобігання реалізації ним встановлених ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, слідчий суддя ґрунтує свої твердження на підставі сукупного аналізу як і обставин можливого вчинення кримінального правопорушення, так і зазначених відомостей, що характеризують особу підозрюваного, який вчинив кримінальне правопорушення під час воєнного стану, що є в умовах, в якому опинилося суспільство, особливим цинізмом.

Застосування запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту, особистого зобов`язання та особистої поруки є неможливим з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, що не забезпечить належне виконання підозрюваним обов`язків.

Таким чином, зважаючи на доволі високі встановлені при розгляді клопотання ризики, з урахуванням особистих характеристик підозрюваного, слідчий суддя приходить висновку, що до ОСОБА_4 слід застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відтак, з огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 307 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

Медичних висновків щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для підозрюваного ОСОБА_4 не буде безальтернативною, оскільки передбачатиме можливість внесення останнім відповідного розміру застави.

Таким чином, за наведених вище обставин, слідчий суддя вважає за доцільне обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 31.05.2025 року включно.

Відомості, які враховуються слідчим суддею при визначенні підозрюваному ОСОБА_4 розміру застави.

За приписами ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Санкція ч. 1 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, а санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, зазначені кримінальні правопорушення відноситься до категорії тяжких. Частиною 5 статті 182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя враховує як характер кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, так і дані про особу підозрюваного, а також те що підозрюваний ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, постійного доходу не отримує, та переконаний, що застава в розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_4 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України слід покласти відповідні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 186, 193, 196, 197, 309, 395, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч. 2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, а саме: до 31.05.2025 року включно.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121 120,00 грн., які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У випадку внесення застави ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній буде вважатися особою, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, із покладенням зобов`язання за першою вимогою з`являтись до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, в залежності від стадії кримінального провадження, а також покладенням обов`язків, зокрема:

- не відлучатися з м. Ужгород без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, в залежності від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання або роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання, за наявності, до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовуються у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Зобов`язати слідчого СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_16 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_4 про тримання під вартою останнього.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_17