Справа №523/2630/25
Провадження №1-кс/523/509/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Одесі клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у в сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Республіки Молдова, громадянина України, українця, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 України, та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, у кримінальному провадженні № 0000073 від 07.08.2024,

в с т а н о в и в:

До Суворовського районного суду міста Одеси надійшло клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у в сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження строку виконання обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 України, та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, у кримінальному провадженні № 0000073 від 07.08.2024.

В обґрунтування вимог прокурором зазначено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000073 від 07.08.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 України, та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування здійснює група прокурорів Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону.

Досудовим розслідуванням встановлено, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІX введено воєнний стан на всій території України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Одночасно з цим, Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» № 65/2022 від 24 лютого 2022 року оголошено проведення загальної мобілізації.

Окрім того, Указами Президента України та відповідними законами воєнний стан та загальна мобілізація неодноразово продовжувався.

В останній раз, Указом Президента України від 28.10.2024 р. № 740/2024, затвердженим Законом України від 29.10.2024 року № 4024-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб.

Також, Указом Президента України від 28.10.2024 №741/2024 затвердженим Законом України від 29.10.2024 року № 4024-IX продовжено загальну мобілізацію з 05 години 30 хвилин 10 листопада на 90 днів.

Відтак, з 24.02.2022 по теперішній час діє воєнний стан та загальна мобілізація.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Так, відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності

Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів, ОСОБА_5 всупереч обов`язку їх неухильного дотримання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, з метою особистого збагачення стали на шлях злочинної діяльності та умисно вчинив злочин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 будучи обізнаним про те, що громадянин ОСОБА_6 , 06.08.2024 близько 08 год. 00 хв. поблизу м. Біляївки, Біляївського району, Одеської області був зупинений працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , які висловили ОСОБА_6 вимогу у надані ним неправомірної вигоди у розмірі 5000 тисяч доларів США за виготовлення документів, зняття із військового обліку, шляхом визнання ОСОБА_6 непридатними до проходження військової служби, за невстановлених досудовим розслідування обставин вступив злочину змову з невстановленими, на теперішній час, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою конспірації протиправної діяльності та уникнення безпосереднього контакту ОСОБА_6 з працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 та у ході телефонної розмови в вересні 2024 більш точний час досудовим розслідуванням невстановлений, повідомив ОСОБА_6 про необхідність зустрічі з метою вирішення питання про виготовлення документів, зняття із військового обліка ОСОБА_6 .

Надалі, 19.09.2024 у другій половині для, більш точний час досудовим розслідуванням невстановлений, ОСОБА_5 , зустрівся з ОСОБА_6 заздалегідь обумовленому місці за адресою: АДРЕСА_2 , та висловим ОСОБА_6 вимогу у наданні 3500 тисяч доларів США для передачі працівникам ІНФОРМАЦІЯ_2 за виготовлення документів, та зняття із військового обліка, та повідомив, що у разі відмови ОСОБА_6 у наданні неправомірної вигоди працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 , останні заберуть у ОСОБА_7 автомобіль та мобілізують.

Цього ж дня, близько 17 год. 00 хв. у ході зустрічі яка відбулася за адресою: АДРЕСА_3 у зв`язку із заздалегідь виказаним ОСОБА_5 проханням та подальшої передачі неправомірної вигоди посадовим особам ІНФОРМАЦІЯ_2 , одержав від ОСОБА_6 , неправомірну вигоду в сумі 3000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.09.2024 складає 123 930 гривень та домовились про подальшу зустріч для передачі суми що залишилась.

Надалі, 14.10.2024 ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_6 заздалегідь обумовленому місці за адресою: АДРЕСА_2 , де в ході зустрічі у зв`язку із заздалегідь виказаним ОСОБА_5 проханням та подальшої передачі неправомірної вигоди посадовим особам ІНФОРМАЦІЯ_2 , одержав від ОСОБА_6 , неправомірну вигоду в сумі 500 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 14.10.2024 складає 20 600 гривень та домовились про подальшу зустріч.

В подальшому, 17.11.2024 більш точний час досудовим розслідуванням невстановлений, ОСОБА_5 у ході телефонної розмови ОСОБА_6 повідомив про необхідність зустрічі, та цього ж дня у ході зустрічі, яка відбулася за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_5 висловим ОСОБА_6 вимогу у наданні 1000 тисяч доларів США для передачі працівникам ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після чого, 19.11.2024 більш точний час досудовим розслідуванням невстановлений ОСОБА_5 у ході телефонної розмови з ОСОБА_6 та повідомив про необхідність зустрічі, та цього ж дня у ході зустрічі, яка відбулася близько 19 год. за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_5 передав ОСОБА_6 заздалегідь обіцяні виготовленні документи, а саме: військово-обліковий документ №3 від 18.11.2024 з відміткою про відстрочку від призову на військову службу та довідку №2/4141 від 18.11.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі п. 4 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на строк до 07.02.2025 та повідомим, про необхідність передачі решти грошових коштів у розмірі 1000 доларів США у найближчий термін.

Так, 21.11.2024 у ході зустрічі яка відбулася у заздалегідь обумовленому місці за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_5 у зв`язку із заздалегідь виказаним проханням та подальшої передачі неправомірної вигоди посадовим особам ІНФОРМАЦІЯ_2 , одержав від ОСОБА_6 , неправомірну вигоду в сумі 1000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 14.10.2024 складає 41 2500 гривень та є неправомірною вигодою за вчинення невстановленими посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 в інтересах ОСОБА_6 , як того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням службового становища вказаних вище службових осіб, а саме: за виготовлення військово-облікового документу №3 від 18.11.2024 з відміткою про відстрочку від призову на військову службу та довідку №2/4141 від 18.11.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі п. 4 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час проведення антитерористичної операції з числа ) на строк до 07.02.2025.

Тобто, загалом у період з 19.09.2024 по 21.11.2024 ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою з не встановленими, на теперішній час посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду, а саме грошові кошти в еквіваленті 185 780 гривень.

Після одержання неправомірної вигоди 21.11.2024 ОСОБА_5 був затриманий правоохоронним органом за вчинення кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК України, а їх злочинну діяльність припинено.

22.11.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

23.11.2024 слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави в розмірі 300 розмірів прожиткових мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 гривень, строком до 22.02.2025.

16.01.2025 слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави в розмірі 300 розмірів прожиткових мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 гривень, строком до 18.01.2025.

10.02.2025 ухвалою Одеського апеляційного суду ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 16 січня 2025 року, якою в кримінальному провадженні №0000073 від 07.08.2024 року підозрюваному ОСОБА_5 продовжений строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 22 лютого 2025 року включно, з визначенням застави скасовано.

Постановлено нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Одесі) ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .

Продовжено підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строком до 22.02.2025 року включно.

Визначено підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

На теперішній час, підозрюваний ОСОБА_5 звільнений з під варти, у зв`язку з внесенням застави та на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, на останнього покладено наступні обов`язки строком до 22.02.2025:

?не відлучатися з Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

?утримуватись від спілкування з свідками по справі;

?здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Строк дії покладених обов`язків на підозрюваного ОСОБА_5 спливає 22.02.2025.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, відповідальність за вчинення якого передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, що згідно ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, що зазначені в п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Орган досудового розслідування вказує, що застосування ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів у вигляді застави, особистої поруки та особистого зобов`язання не може запобігти зазначеним ризикам, спілкуванню між можливими співучасниками вчиненого кримінального правопорушення, свідками, а також переховуванню від органів досудового слідства та суду.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі, просив слідчого суддю його задовольнити, вказуючи на те, що існують обґрунтовані ризики, передбачені статтею 177 КПК України та просить продовжити строк застосування запобіжного заходу.

У судовому засіданні захисник та підозрюваний не заперечували проти продовження обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Вирішуючи клопотання прокурора, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали, які додані до клопотання слідчим, слідчий суддя прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України.

Згідно ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

З огляду на положення ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії обов`язків згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними правилами, які регулюють питання про застосування відповідного запобіжного заходу, з урахуванням додаткових обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, а саме: обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження строку дії обов`язків; обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Отже, при вирішенні питання про доцільність продовження дії процесуальних обов`язків, покладених на ОСОБА_5 необхідно врахувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, виклад обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування.

Отримані на даному етапі досудового розслідування відомості задокументовані у відповідний процесуальний спосіб передбачений КПК України і вказують на причетність ОСОБА_5 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, при цьому таке цілком узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Влох проти Польщі»).

На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

Надавши оцінку сукупності отриманих під час досудового розслідування доказів, на які посилається прокурор у клопотанні та які містяться у додатках, слідчий суддя приходить до висновку, що причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

При цьому обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_5 була предметом дослідження під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу та в межах наступних продовжень строку покладених на підозрюваного обов`язків.

Надаючи оцінку доводам, які зазначені прокурором в обґрунтування того, що ризики які були підставою для застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу продовжують існувати та не зменшитися, слідчий суддя виходить з наступного.

Наведені прокурором як у клопотанні, так і під час судового розгляду обставини доводять, що заявлені ним ризики (переховування від органів досудового слідства та/або суду, знищення або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних) не зменшилися та продовжують існувати.

З огляду на викладене, суд погоджується з даними доводами слідства, вважаючи їх обґрунтованими, та доходить висновку про необхідність продовження строку виконання обов`язків покладених на підозрюваного ОСОБА_5 для належного виконання всіх запланованих процесуальних дій та забезпечення права на ефективне розслідування у межах цього кримінального провадження.

Тому, слідчий суддя вважає за необхідне продовжити дію покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КК України, строком на 2 місяці, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Керуючись ст. ст. 176-179, 194, 309 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у в сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 16.01.2025, строком на 2 місяці, а саме:

?не відлучатися з Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

?утримуватись від спілкування з свідками по справі;

?здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1