Справа № 947/5879/24
Провадження № 1-кс/947/1518/25
УХВАЛА

22.01.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,, при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування №0001520 від 13.12.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси звернувся старший слідчий в ОВС слідчого управління ГУНП в Одеській області майор поліції ОСОБА_3 з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.

Встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001520 від 13.12.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР стали матеріали УМП ГУНП в Одеській області щодо групи із невстановленої кількості осіб, які займаються оформленням документів щодо опікунства над неповнолітніми особами з метою їх експлуатації з використанням їх уразливого стану.

За результатами проведених оперативних заходами та слідчих дій встановлено, що група із невстановленої кількості осіб зорганізувались з метою систематичного вчинення злочинів, пов`язаних із експлуатацією неповнолітніх осіб шляхом втягнення їх у злочинну діяльність. Так, в ході проведення досудового розслідування отримано відомості про осіб, які надають до органів опіки та піклування підроблені документи для оформлення опіки над неповнолітніми дітьми, з метою використання таких осіб у злочинній діяльності, зокрема незаконного перетинання державного кордону.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 15.04.2022 №447 «Про внесення змін до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини» під час дії на території України надзвичайного або воєнного стану проходження особами, які перебувають у сімейних, родинних відносинах, (у тому числі хрещеними батьками) в сім`ї яких влаштовуються діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, під опіку, піклування, курсу навчання з виховання таких дітей у центрі соціальних служб не вимагається. Використовуючи таку норму чинного законодавства учасники групи надають до органів опіки та піклування підроблені документи щодо хрещення дитини та у спрощеному порядку отримують висновок про можливість бути опікуном дитини, позбавленої батьківського піклування.

Допитана в якості свідка ОСОБА_4 начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 , надала відомості щодо порядку встановлення опіки над дітьми, позбавленими батьківського піклування, та зазначила, що з початку повномасштабного вторгнення, тобто з 2022 року, в Одеській області кількість таких дітей, переданих під опіку. збільшилась вдвічі, а за 2023 рік майже втричі.

До того ж, під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій отримано відомості щодо ймовірної передачі дітей, позбавлених батьківського піклування, над якими встановлено опіку громадянами України, громадянам інших країн.

На теперішній час за межі України учасниками групи вивезено щонайменше 23 дитини, які були позбавлені батьківського піклуванні, разом з тим у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вказані діти вивезені опікунами за межі країни з метою передачі третім особам. До того ж, існують підстави вважати, що особи, які були визначені опікунами дітей, позбавлених батьківського піклування, отримують грошові кошти, призначені як виплати опікунам, при цьому не виконуючи обов`язків опікуна, а отже незаконно та всупереч законодавства України.

Орган досудового розслідування вважає, що особи, причетні до вчинення вказаного злочину ймовірно здійснювали відправлення посилок із документами, необхідними для оформлення опікунства над дітьми, через поштового оператора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

На підставі вище викладеного в ході досудового розслідування виникла необхідність в отриманні тимчасового доступу до речей та документів, що перебувають у володінні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ЄДРПОУ НОМЕР_1 , юридична адреса: АДРЕСА_1 .

В судове засідання слідчий не з`явився, разом з тим слідчим до клопотання було долучено заяву, в якій він просив розгляд клопотання проводити за його відсутності.

Вказане клопотання, згідно вимог ч. 2 ст. 163 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про можливість розгляду без виклику осіб, у володінні яких знаходиться зазначені у клопотанні документи.

Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч. 2 ст. 160 КПК України, у клопотанні про тимчасовий доступ до речей та документів зазначається: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Згідно ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Проаналізувавши зазначені норми Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя приходить до переконання, що стороною обвинувачення не було дотримано вищевказаних вимог при підготовці та зверненні до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів, з огляду на наступне.

Так, з поданого стороною обвинувачення клопотання не вбачається належного дотримання стороною обвинувачення вимог п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 160 КПК України, оскільки подане клопотання не містить належного обґрунтування в частині значення зазначених у клопотанні документів для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні, а також в частині можливого використання як доказів відомостей, які містяться в таких документах.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що слідчим не було додано жодного доказу на підтвердження того, що особи, які зазначені слідчим у клопотанні дійсно можуть бути причетні до вказаного кримінального правопорушення, а також доказів, що ці особи дійсно використовують мобільні номери, які зазначені слідчим у клопотанні.

Викладене свідчить про не відповідність клопотанням вимогам п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 160 КПК України, а відтак, згідно ч. 5 ст. 163 КПК України, таке клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 132, 159, 160, 163 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування №0001520 від 13.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1