ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2076/24 Справа № 184/2386/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 26 березня 2024 року відносно ОСОБА_7 про застосування примусових заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з звичайним наглядом, у зв`язку із вчиненням суспільно-небезпечних діянь, що містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 26 березня 2024 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Покровське, Нікопольського району Дніпропетровської області, освіта середня, не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , раніше судимого: -28.03.2023 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч.4 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, строком на 1 рік.

задоволено клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом. Застосовано до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з звичайним наглядом, у зв`язку із вчиненням суспільно-небезпечних діянь, що містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.4 ст.185 КК України.

Згідно ухвали суду ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 08.11.2023 у невстановлений час перебував поблизу території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де у нього виник намір, спрямований на незаконне проникнення до житла та іншого володіння особи, а саме: незаконне проникнення на територію вказаного домоволодіння та до приміщення літньої кухні та будинку, розташованих на території зазначеного вище домоволодіння, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне проникнення до житла та іншого володіння особи, ОСОБА_7 в той же день та час всупереч волі законного власника та без його дозволу, за відсутності визначених законом підстав, а також в порушення встановленого законом порядку, діючи умисно, незаконно, протиправно, відчинив ворота огорожі шляхом пошкодження запірного пристрою, зайшов на територію домоволодіння, чим незаконно проник на територію домоволодіння АДРЕСА_4 , де в подальшому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, шляхом пошкодження запірного пристрою на вхідних дверях літньої кухні, шляхом пошкодження вікна в житловому будинку, розташованих на території домоволодіння АДРЕСА_4 , незаконно проник до їх приміщень, чим грубо порушив ст. ЗО Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку, інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Дії ОСОБА_7 підпадають кваліфікації за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до житла та іншого володіння особи.

Крім того, в період воєнного стану, котрий введений на території України 24.02.2022 Указом Президента України за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», а саме 06.11.2023 приблизно о 03 годині 00 хвилин ОСОБА_7 перебував на вул. Балкова, м. Покров, Дніпропетровської області, де в нього виник намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна із приміщення літньої кухні домоволодіння АДРЕСА_5 .

В той же день та час, знаходячись там же, ОСОБА_7 через незачинені вхідні двері літньої кухні домоволодіння АДРЕСА_5 , яке на праві власності належить ОСОБА_11 , проник до приміщення вказаної вище літньої кухні, яка являється житлом, звідки таємно викрав майно, належне ОСОБА_11 , а саме: велосипед «Україна» з чоловічою рамою у справному стану, вартість якого відповідно до висновку експерта №СЕ-19/104-23/41816-ТВ від 20.11.2023 становить 1000,00 гривень, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, в період воєнного стану, котрий введений на території України 24.02.2022 Указом Президента України за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», а саме 06.11.2023 приблизно о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_7 проходив по АДРЕСА_6 , де в нього виник намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна із приміщення гаража, що розташований на території домоволодіння АДРЕСА_6 .

В той же день та час, знаходячись там же, ОСОБА_7 таємно переліз через огорожу території домоволодіння АДРЕСА_6 , яке на праві власності належить ОСОБА_12 , після чого, через незачинені двері проник до приміщення гаража, де відчинив двері автомобіля «Volkswagen Passat», державний номер НОМЕР_1 , який знаходився у гаражі, після чого, із салону вказаного автомобіля повторно таємно викрав рюкзак фірми «DENG GAO» синього кольору, який належить ОСОБА_12 та не представляє для останнього матеріальної цінності, вмістом вказаного рюкзака були: чоловіча шкіряна сумка через плече фірми «POLO CSN, яка належить ОСОБА_12 та не представляє для останнього матеріальної цінності, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перепустку на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та грошові кошти у сумі 620 гривень, що належать ОСОБА_12 .

Дії ОСОБА_7 підпадають кваліфікації за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням погодженим з прокурором про застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом, посилаючись на те, що в період інкримінованих діянь він мав та на теперішній час має хронічний стійкий психічний розлад у формі - шизофренії параноїдної із змішаним типом дефекту. Він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

На вказану ухвалу суду прокурорами ОСОБА_9 подана апеляційна скарга у якій вважає, що ухвала суду першої інстанції у цьому провадженні підлягає зміні з підстави неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність.

Вказує, що відповідно до дослідженого судом першої інстанції висновку судово- психіатричної експертизи № 732 від 27.11.2023, ОСОБА_7 виявляв раніше і виявляє в теперішній час хронічний стійкий психічний розлад у формі шизофренії параноїдної, змішаний тип дефекту. Зазначений хронічний стійкий психічний розлад позбавляв іспитованого можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними у період інкримінованого йому діяння. За своїм психічним станом іспитований у даний час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. За своїм психічним станом потребує застосування до нього примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги.

З зазначеним станом, що є юридичним критерієм неосудності, несумісна наявність у свідомості чітко сформованого умислу, у розумінні ст. 24 КК України.

Вважає, що висновки суду першої інстанції про таке психічне ставлення неосудної особи до вчиненого суспільно небезпечного діяння не ґрунтуються на правильному тлумаченні закону про кримінальну відповідальність, яке б відповідало його точному змісту, а відтак є свідченням неправильного застосування такого закону.

Просить оскаржувану ухвалу змінити, виключити посилання на умисел (намір) ОСОБА_7 при вчиненні суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України. В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Сторони кримінального провадження про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, це підтверджується наявними матеріалами справи, клопотань про відкладення слухання справи не надходило.

Заслухавши суддю - доповідача, думку сторін по справі, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності та відповідно до ч. 3 цієї статті, на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій, ґрунтується кримінально-правова оцінка суспільно-небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 505 КПК України під час досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру встановлюються час, місце, спосіб та інші обставини вчинення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення.

Під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру згідно ч. 1 ст. 513 КПК України суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_7 суспільно-небезпечних діянь, що містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.4 ст.185 КК України, за обставин, викладених в ухвалі суду, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, є обґрунтованим та в апеляційній скарзі прокурором не оспорюється.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги прокурора щодо виключення з мотивувальної частини ухвали суду першої інстанції посилання на умисел ОСОБА_7 , мету та мотив при вчиненні суспільно-небезпечних діянь, що містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.4 ст.185 КК України, заслуговують на увагу з огляду на таке.

Осудність є однією з загальних ознак суб`єкта злочину, юридичною підставою вини та кримінальної відповідальності. Виходячи з передбачених ст. 19 КК України критеріїв, відповідний стан особи характеризується здатністю усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними.

Неосудна особа позбавлена такої здатності унаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Особа, що вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, не підлягає кримінальній відповідальності, а може бути піддана за рішенням суду примусовим заходам медичного характеру.

Виходячи з положень ст.ст. 23, 24 КК України умисел є однією з форм вини, яка включає в себе інтелектуальну та вольову ознаки: усвідомлення характеру свого діяння, передбачення його наслідків та бажання чи свідоме допускання їх настання.

Усвідомлення означає розуміння не лише фактичних обставин вчиненого діяння, які стосуються об`єкта, предмета, об`єктивної сторони складу конкретного злочину, а і його негативного соціального значення у виді суспільної небезпеки. Зокрема, при вчиненні крадіжки винний усвідомлює, що він порушує право власності, таємно викрадає чуже майно і тим самим завдає потерпілому майнової шкоди.

Передбачення є адекватним розумовим уявленням особи про неминучість чи можливість конкретних результатів своєї дії (бездіяльності). Бажання полягає у прагненні досягти чітко визначеної мети і спрямованості волі на її досягнення.

За таких підстав, умисна форма вини передбачає правильне відображення у свідомості суб`єкта як фактичних, так і юридичних ознак злочину, обов`язковою передумовою чого є осудність.

Мотив злочину - це усвідомлене особою внутрішнє спонукання, яке викликає намір діяти певним чином. Мету становить конкретно сформульоване уявлення про бажаний наслідок свого діяння та спрямованість на його досягнення в обраний спосіб.

Мотивованість та цілеспрямованість є ознаками усвідомленої вольової діяльності людини. Прояв таких ознак є неможливим у разі порушень психічних функцій, за яких особа не здатна усвідомлювати характер і значення своїх діянь та керувати ними.

Відповідно до висновку судово психіатричної експертизи № 732 від 27.11.2023, ОСОБА_7 виявляв раніше і виявляє в теперішній час хронічний стійкий психічний розлад у формі шизофренії параноїдної, змішаний тип дефекту. Зазначений хронічний стійкий психічний розлад позбавляв іспитованого можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними у період інкримінованого йому діяння. За своїм психічним станом іспитований у даний час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. За своїм психічним станом потребує застосування до нього примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги.

Із зазначеним станом, що є юридичним критерієм неосудності, несумісні наявність у свідомості чітко сформованого умислу у розумінні ст. 24 КК України, а також мети і мотиву як ознак суб`єктивної сторони злочину.

Отже, висновки місцевого суду про таке психічне ставлення неосудної особи до вчиненого суспільно небезпечного діяння не ґрунтуються на правильному тлумаченні закону про кримінальну відповідальність, яке б відповідало його точному змісту, що беззаперечно є свідченням неправильного застосування такого закону.

Відтак, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції зміні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 405, 407, 409, 412 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 26 березня 2024 року відносно ОСОБА_7 про застосування примусових заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з звичайним наглядом, у зв`язку із вчиненням суспільно-небезпечних діянь, що містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.4 ст.185 КК України змінити.

Виключити з мотивувальної частини ухвали посилання на умисел (намір) ОСОБА_7 при вчиненні суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 1 ст. 162, ч.4 ст. 185 КК України.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, може бути оскаржена до Верховного суду протягом трьох місяців з моменту оголошення.

Судді