УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2024 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід у справі № 463/7568/24, судове провадження №1-кп/463/479/24 від розгляду обвинувального акту за матеріалами кримінального провадження № 0000682 від 26.06.2024 року щодо ОСОБА_4 про обвинувачення його у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,-

в с т а н о в и в:

Суддя Личаківського районного суд м. Львова ОСОБА_3 подав заяву про самовідвід у справі № 463/7568/24, судове провадження № 1-кп/463/479/24 від розгляду обвинувального акту за матеріалами кримінального провадження № 0000682 від 26.06.2024 щодо ОСОБА_4 про обвинувачення його у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

В обґрунтування заяви покликається на те, що слідчий суддя ОСОБА_3 брав участь на досудовому розслідуванні, а саме: постановив ухвалу від 15.10.2020 року про продовження строків досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000060 від 19.04.2019 року, з якого було виділено кримінальне провадження №0000682 від 26.06.2024 року.

Учасники кримінального провадження в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином, а тому суд приходить до переконання про можливість розгляду заяви без їх участі, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про самовідвід.

Оглянувши матеріали клопотання, вивчивши матеріали заяви про самовідвід, суд вважає, що заяву слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій.

Згідно зі ст.80КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК України, слідчий суддя, суддя зобов`язаний заявити собі самовідвід.

Зі змісту ст. 81 КПК України вбачається, що заява про самовідвід може бути подана тим суддею, на розгляді якого перебуває кримінальне провадження або скарга.

В силу ч. 2 ст. 8 КПК України у кримінальному провадженні застосовується принцип верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у справі «Мельник проти України» (Melnik v. Ukraine), скарга № 72286/01, §22, ECHR 2006, зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

У справі «Білуха проти України», рішення від 09.11.2006, ЄСПЛ зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Отже, відповідно до практики Європейського суду з прав людини важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, за наявності до того підстав, повинен заявляти самовідвід.

Згідно з п. 1 ст.6 Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про безсторонність суду.

З обвинувального акту вбачається, що 26.06.2024 року до ЄРДР за №0000682 було внесено відомості за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Встановлено, що з кримінального провадження №0000060 від 19.04.2019 року, в якому суддя ОСОБА_3 постановив ухвалу від 15.10.2020 року про продовження строків досудового розслідування, було виділено кримінальне провадження №0000682 від 26.06.2024 року.

Враховуючи викладене, з метою недопущення виникнення в учасників судового провадження сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_3 при розгляді кримінального провадження № 0000682 від 26.06.2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, для забезпечення достатніх гарантій на справедливий розгляд даної справи незалежним і безстороннім судом та виходячи із положень ч. 1 ст. 76 КПК України, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 , а справу передати для повторного автоматизованого розподілу.

Керуючись ст. 76, 81 КПК України, суд

постановив:

заяву судді Личаківського районного суд м. Львова ОСОБА_3 про самовідвід у справі № 463/7568/24, судове провадження № 1-кп/463/479/24 від розгляду обвинувального акту за матеріалами кримінального провадження №0000682 від 26.06.2024 року щодо ОСОБА_4 про обвинувачення його у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, задовольнити.

Матеріали справи № 463/7568/24, судове провадження № 1-кп/463/479/24 передати до канцелярії Личаківського районного суд м. Львова для виконання вимог ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1