Провадження №: 1-кп/752/1359/25
У Х В А Л А

13.03.2025 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

під час проведення у залі суду у м. Києві відкритого судового засідання у кримінальному провадженні № 0002540 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Любашівка Одеської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, неодружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей/непрацездатних осіб, раніше судимий, звільнений умовно-достроково для проходження військової служби за контрактом,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Голосіївським районним судом міста Києва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження № 0002540 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України (незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно).

13.03.2025 у судовому засіданні після допиту двох свідків сторони обвинувачення прокурор клопотала перед судом про відкладення судового засідання та виклик інших свідків для допиту, пояснила, що від їх допиту не відмовляється, а також заявила клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого під вартою.

Обґрунтовуючи необхідність подальшого утримання ОСОБА_4 в умовах слідчого ізолятора прокурор вказала, що останній обґрунтовано обвинувачується у тому, що у період з 19:30 22.08.2024 по 00:10 23.08.2024 незаконно заволодів транспортним засобом, а саме: мопедом марки "Honda" моделі "Dio", державний номерний знак НОМЕР_1 сірого кольору, яким на законних підставах володів потерпілий ОСОБА_6 . З урахуванням наявної у ОСОБА_7 непогашеної і не знятої судимості за вироком Київського районного суду міста Одеси від 22.03.2023 його дії кваліфіковано за ознакою повторності. Вчинення злочину доводиться представленими стороною обвинувачення доказами і показаннями свідків, яких необхідно викликати до суду для допиту.

Мотивами потреби у продовженні тримання ОСОБА_8 під вартою є ризики вчинення ним нового кримінального правопорушення, переховування від суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно з поданим клопотанням та виступом прокурора, ризики, які слугували підставою для обрання щодо обвинуваченого найсуворішого запобіжного заходу наявні і не зникли, а оскільки ОСОБА_4 усвідомлює тяжкість покарання, що передбачене законодавством та усвідомлює перспективи скасування його умовно-дострокового звільнення, за-для уникнення кримінальної відповідальності він вживатиме заходів для зміни їх показань на свою користь, адже не всі свідки допитані в суді, тоді як обвинуваченому відоме їх місце проживання. Також прокурор просила врахувати, що ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем та звільненим умовно-достроково, вчинив новий злочин.

Обвинувачений поклався на розсуд суду щодо клопотання про продовження його тримання під вартою.

Захисник заперечив проти задоволення клопотання прокурора, послався на те, що обвинувачений має постійне місце проживання та сім`ю, тобто міцні соціальні зв`язки, а тому просив застосувати до нього домашній арешт або особисте зобов`язання. Також захисник заявив клопотання про зменшення розміру застави, послався на те, що при визначенні розміру та його зменшенні не було мотивовано розмір, і установлений розмір застави є непомірним для ОСОБА_4 , що не відповідає приписам ч. 4 ст. 182 КПК України. Як зазначив захисник, прокурор нічим не довів своє клопотання, яке базується лише не припущеннях.

Проаналізувавши виступи сторін, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 331 КПК України унормовано, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Підстави застосування запобіжного заходу визначені у ч. 2 ст. 177 КПК України і до них відноситься наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті (переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується).

При вирішенні клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує обставини кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , ступінь його тяжкості та кваліфікацію - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Суд розділяє доводи прокурора та вважає, що озвучені ризики є наявними і сталими, адже ОСОБА_7 за вироком Київського районного суду міста Одеси від 22.03.2023 був засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

Відповідно до ухвали Малиновського районного суду міста Одеси від 18.07.2024 в порядку приписів ст. 81-1 КК України ОСОБА_7 був звільнений умовно-достроково від відбування основного покарання на 7 місяців та 2 дні позбавлення волі для проходження військової служби за контрактом у Військовій частині НОМЕР_2 , що дислокується в Одеській області.

Незважаючи на представлений для нього Державою кредит довіри, замість того, щоб перебувати на службі у лавах Збройних Сил України ОСОБА_4 , прибув до міста Києва, де був обвинувачений у вчиненні у серпні 2024 року тяжкого корисливого злочину.

Описане вказує на порушення порядку умовно-дострокового звільнення, невідповідальне ставлення до виконання військового обов`язку.

Упродовж перебування обвинувального акта на розгляді в суді до суду не надходило звернень про надання дозволу на побачення з обвинуваченим від будь-якої особи, яка б представилася співмешканкою ОСОБА_4 .

Будь-яке документальне підтвердження наявності в обвинуваченого міцних соціальних зв`язків - зокрема доказів проживання однією сімє`ю без реєстрації шлюбі з певною особою станом на 13.03.2025 все ще суду не представлено.

Крім того, значущим є обставини того, що ОСОБА_4 безпосередньо обізнаний з практичною реалізацією заходів, які застосовуються Державою, до осіб, визнаних винними у вчиненні кримінальних правопорушень, перебував у місцях позбавлення волі, отримав, так званий, кредит довіри від Держави і суспільства щодо його умовно-дострокового звільнення.

З урахуванням перебування ОСОБА_4 з 2019 року у місцях позбавлення волі, суд виходить з того, що останній є непрацевлаштованим, не має пасивного легального джерела доходу, не має підтвердженого місця проживання в межах міста Києва і Київської області, а тому він видається таким, що не зможе себе забезпечити у законний спосіб у разі обрання щодо нього іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не прибуде до зали судового засідання у Голосіївському районному суді міста Києва.

З огляду на стадію кримінального провадження, ризики незаконного впливу на свідків, суд вважає високими, адже не всі вони наразі не допитані.

Враховуючи зазначене та суттєву територіальну віддаленість місця реєстрації ОСОБА_4 (Одеська обл. м. Котовськ) від місця розташування Голосіївського районного суду міста Києва, застосування відносно нього домашнього арешту за місцем реєстрації видається недієвим і недоцільним.

У той же час можливість застосування відносно обвинуваченого особистої поруки не вбачається, оскільки жодних заяв з цього приводу до суду не надходило.

При вирішенні питання про продовжуваність утримання обвинуваченого під вартою, суд зважає на усталену практику Європейський суд з прав людини, який неодноразово вказував на те, що наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей і тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу. Зазначена інституція зазначає, що суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

За наведених обставин суд вважає за можливе продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів, адже на переконання суду менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, які випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та не забезпечать його належну процесуальну поведінку.

Щодо клопотання захисника про зменшення розміру застави, суд зазначає, що адвокат ОСОБА_5 , вказуючи на відсутність в матеріалах справи доказів, які свідчать про співмірність розміру застави особі самого обвинуваченого, у свою чергу впродовж тривалих місяців не представив суду жодних підтверджень майнового стану свого підзахисного, які б вказували на суттєвість його зауважень і заперечень на адресу правильності визначення розміру застави.

За приписами ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.

Як з`ясовано судом з пояснень та показань ОСОБА_7 він не був ніколи працевлаштований офіційно, наразі залучений до праці в умовах слідчого ізолятора, де розмір оплати праці визначається спеціальним законодавством та є невеликим, порівняно з середнім розміром заробітної плати по країні.

Відповідно до висновку експерта від 24.09.2024 № 3404 за судовою експертизою, що була проведена на стадії досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, середня ринкова вартість транспортного засобу марки "Honda" моделі "Dio" становить 14 337,60 грн.

Враховуючи зазначене, сплив часу, певне зменшення ризиків за ст. 177 КПК України (зокрема через проведення допиту потерпілого, двох свідків), суд вбачає за можливе зменшити для обвинуваченого розмір застави.

Керуючись ст. 177, 182, 331, 372, 395 КПКУкраїни, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 11.05.2025 включно з можливістю внесення застави у порядку, визначеному в ухвалі слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_9 від 26.08.2024 у справі № 752/17874/24 про застосування запобіжного заходу.

2.Відлік строку запобіжного заходу рахувати з 13.03.2025.

3.Зменшити розмір застави для ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 30 (тридцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок грн), яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) за наступними реквізитами: Отримувач коштів ТУ ДСА України в м. Києві, код отримувача (ідентифікаційний код 26268059), МФО 820172, банк отримувача Державна казначейська служба України м. Києва, рахунок отримувача- UA1012089, призначення платежу застава за … (П.І.Б., дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали (назва суду) від… (дата ухвали) по справі № …, внесені....(П.І.Б. особи, що вносить заставу).

4.Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом дії цієї ухвали.

5.На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 у разі внесення застави наступні обов`язки: не відлучатись із населеного пункту, у якому проживає, без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідного органу державної влади, у разі наявності, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

6.Роз`яснити обвинуваченому що у разі внесення застави у визначеному у цій ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Голосіївського районного суду міста Києва, має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи "Київський слідчий ізолятор".

7.Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи "Київський слідчий ізолятор" негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_7 з-під варти та повідомити усно і письмово Голосіївський районний суд міста Києва про це.

8.У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в цій ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави протягом 60 днів.

9.З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

10.У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1