Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/4938/20
Провадження № 1-кп/644/22/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2024 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі : головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова - ОСОБА_3 , обвинуваченого - ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальне провадження №0002689 від 24.10.2019 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, азербайджанця, громадянина України, раніше несудимого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою : АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

У С Т А Н О В И В:

24.10.2019 приблизно о 18 годині 20 хвилин неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 та особа, відносно якої матеріали кримінального провадження виділено в окреме провадження і оголошено в розшук, перебували поряд з будинком №27-А, по вул. Турбогенераторній в м. Харкові, де побачили раніше незнайому ОСОБА_6 , у якої на лівому плечі знаходилась жіноча сумка чорного кольору.

В цей час у особи, відносно якої матеріали кримінального провадження виділено в окреме провадження і оголошено в розшук, раптово виник умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, та який і запропонував обвинуваченому ОСОБА_4 вчинити вказані вище злочинні дії відносно раніше незнайомої потерпілої ОСОБА_6 , яка йшла в сторону вул. Турбогенераторної, на що останній погодився.

Після чого, особа, відносно якої матеріали кримінального провадження виділено в окреме провадження і оголошено в розшук, спільно з обвинуваченим ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, діючи умисно, з корисливих мотивів, підійшли до потерпілої ОСОБА_6 . Переконавшись у відсутності сторонніх осіб і можливих свідків, оцінивши обстановку, яка склалася, як сприятливу для вчинення кримінального правопорушення, розуміючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи зі спільним з обвинувачем ОСОБА_4 умислом, особа, відносно якої матеріали кримінального провадження виділено в окреме провадження і оголошено в розшук, наніс удар ногою по пакету з продуктами, який знаходився у правій руці потерпілої ОСОБА_6 , внаслідок чого вибив казаний пакет, після чого наніс удар ногою в спину потерпілій ОСОБА_6 , внаслідок чого остання втратила рівновагу та впала на лівий бік на землю, тим самим спричинив потерпілій фізичний біль. Продовжуючи свої злочинні дії, особа, відносно якої матеріали кримінального провадження виділено в окреме провадження і оголошено в розшук, притиснув своєю правою ногою праве плече потерпілої ОСОБА_6 , обмеживши її здатність до супротиву, а обвинувачений ОСОБА_4 у цей час, діючи відкрито, шляхом ривка відкрито викрав у потерпілої ОСОБА_6 жіночу сумку, що матеріальної цінності для неї не представляє, у якій знаходились: мобільний телефон «Meizy M5 Note 3/16 Gold» та електронна книга «Orion EN 600», вартістю відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №6/111CE-20 від 18.02.2020 року 1448,01 гривень та 433,85 гривень відповідно.

Після чого, особа, відносно якої матеріали кримінального провадження виділено в окреме провадження і оголошено в розшук, та обвинувачений ОСОБА_4 з викраденим майном з місця злочину зникли та в подальшому розпорядились майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1881,36 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 в ході судового розгляду свою вину у вчиненні злочину за ч.2 ст.186 КК України визнав в повному обсязі. Надав суду пояснення, аналогічні вищевикладеному. Не оспорював, що 24.10.2019 ввечері при обставинах, викладених в обвинувальному акті, він спільно з ОСОБА_7 , застосовуючи до потерпілої ОСОБА_6 фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, відкрито викрали належну потерпілій ОСОБА_6 сумку, в якій знаходився мобільний телефон та електронна книга. Послідовність подій, зазначену в обвинуваченні, не оспорював. Визнав, що своїми спільними з ОСОБА_7 діями спричинили потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду в загальному розмірі 1881,36 гривень. При цьому, просив суд не досліджувати інші докази у кримінальному провадженні, обмежившись його поясненнями та розглянути справу відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, зазначивши, що наслідки такого розгляду розуміє. Щиро покаявся у скоєному.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має. Зазначила, що з положеннями ч.3 ст.349 КПК України ознайомлена.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доказана та його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж ), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, раніше не судимий і до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, а також те, що кримінальне правопорушення ОСОБА_4 вчинив в неповнолітньому віці.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд виходить з положень ст. 65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, обставини його вчинення, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який визнав свою провину у вчиненому; обставини, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, зможе виправити останнього та попередити вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичних обставин справи та характеру скоєного обвинуваченим ОСОБА_4 , відсутності спричинення тяжких наслідків, з огляду на особу неповнолітнього обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, приймаючи до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого, який в судовому засіданні обіцяв не допускати в подальшому протиправної поведінки та просив його суворо не карати, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_4 зможе довести своє виправлення та перевиховання без реального відбування покарання, і тому вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст.ст. 104,75 КК України, поклавши обов`язки, передбачені ст.76 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, відповідатиме принципу індивідуалізації та співмірності.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, речові докази відсутні.

Відповідно до вимог ч.3 ст.118 КПК України витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.

Відповідно до ч.2 ст.122 КПК України, залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

У відповідності з вимогами ч.2 ст.124, п.2 ч.4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відтак, витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають частковому стягненню з ОСОБА_4 на користь держави. Суд частково стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судової товарознавчої експертизи №6/111СЕ-20 від 18.02.2020 в сумі 549,54 гривні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст.ст. 104,75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю в 1 (однин) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судові витрати на проведення судової товарознавчої експертизи №6/111СЕ-20 від 18.02.2020 у розмірі 549,54 гривні.

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1