Справа № 529/1100/24
Провадження № 1-кп/529/62/25
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

27 січня 2025 року Диканський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000947 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Карлівка Карлівського району Полтавської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, раніше судимого:

- 01.02.2011 Київським районним судом м. Полтави за ч.2 ст.187 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, із застосуванням ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;

- 28.10.2011 Диканським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 2 місяці;

- 25.01.2012 Октябрським районним судом м. Полтави за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 2 місяці. Звільненого з місць позбавлення волі 23.05.2016 по відбуттю строку покарання;

- 23.12.2016 Шишацьким районним судом Полтавської області за ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. 27.07.2017 Апеляційним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 02.04.2020 Котелевським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;

- 07.02.2019 Київським районним судом м. Полтави за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років;

- 04.12.2019 Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України,-

встановив:

У провадженні Диканського районного суду Полтавської області перебуває вказане вище кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховування обвинуваченого від суду, незаконно вплинути на учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення. Так як обставини, які слугували підставою для обрання зазначеного запобіжного заходу на даний час не відпали та продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти заявленого клопотання, зазначив, що прокурором не доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу заперечила та просила обрати обвинуваченому інший запобіжний захід не пов`язаний з утриманням під вартою. Зазначивши, що прокурором не доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Також зазначила, що з урахування здоров`я ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді цілодобового арешту забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 , суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином. Санкція вказаної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 11.10.2024 стосовно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, до 07.12.2024.

В подальшому, ухвалою Диканського районного суду Полтавської області від 06.12.2024 обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 03.02.2025 включно.

Вирішуючи питання доцільності подальшого застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 судом враховується, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, він не одружений, не працює, його вік та стан здоров`я, а саме враховуючи наявність хвороби, лікування якої можливе в місцях позбавлення волі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що є підстави вважати, що останній дійсно може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності або затягування судового розгляду кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину та повинно оцінюватися із іншими обставинами кримінального провадження.

Крім того, не продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання більш м`якого запобіжного заходу, непов`язаного із позбавленням волі ОСОБА_4 може привести до того, що перебуваючи на волі обвинувачений, може вплинути на неповнолітнього потерпілого та на свідків. Перебуваючи на волі, обвинувачений не буде позбавлений можливості як особисто, так і через інших осіб, в тому числі з використанням мобільного телефону, інтернету, інших засобів зв`язку здійснювати незаконний вплив на інших учасників по справі.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів, зокрема проти власності, неодноразово відбував покарання в місцях позбавлення волі, вказане свідчить, що обвинувачений схильний до продовження вчинення кримінальних правопорушень.

Обвинуваченим та стороною захисту не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що ризики, зазначені в клопотанні прокурора, або взагалі перестали існувати, або зменшилися настільки, що запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, здатний їм запобігти.

Суд не вбачає підстав для скасування, зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 на більш м`який, оскільки обставини, які враховувались раніше при обранні та продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не змінилися, ризики не зменшились.

Прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, тому обвинуваченому ОСОБА_4 слід продовжити обрану раніше міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Питання про застосування застави вирішено слідчим суддею в порядку ч.3 ст.183 КПК України.

Керуючись статтями 176-178, 183, 314, 331, 371, 372, 376 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, а саме до «27» березня 2025 року включно.

Ухвала суду про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , прокурору та направити до "Полтавської установи виконання покарань № 23".

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1