Справа № 444/5000/24
Провадження № 1-кп/444/126/2025
УХВАЛА

судового засідання

29 січня 2025 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представник потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду у м.Жовква Львівської області кримінальне провадження за № 0000400 від 06.09.2024 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, працюючого - ФОП, розлученого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, з вищою освітою, не депутата, раніше не судимого, паспорт № НОМЕР_1 виданого 06.10.2020 року, орган, що видав - 4653; ІПН НОМЕР_2

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

04 вересня 2018 року ОСОБА_4 , будучи призначеним на посаду державного реєстратора Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, був належним чином ознайомлений з положеннями чинного законодавства України, яке регламентує надання публічних послуг у сфері державної реєстрації.

Так, відповідно до Посадової інструкції Державного реєстратора прав на нерухоме майно Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, затвердженої головою Жирівської сільської ради ОСОБА_6 , державний реєстратор речових прав на нерухоме майно Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області здійснює функції у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

В ході досудового розслідування встановлено, що за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію права власності від 02.06.2020 № 39817268 поданої ОСОБА_7 державним реєстратором ОСОБА_4 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02.06.2020 № 52482166, на підставі якого у Державному реєстрі прав відкрито розділ № 227 на об`єкт нерухомого майна - магазин, розташований за адресою: Львівська обл., Жовківський р-н, м. Жовква, вул. Яворницького, буд. 5, та проведено державну реєстрацію права власності за Заявником (номер запису 36719762).

Згідно з відомостями Державного реєстру прав до Заяви додано: технічний паспорт, виготовлений станом на 26.05.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю «Галбудпроект», відповідно до відомостей якого магазин споруджено в 1991 році; довідку від 26.05.2020 №б/н, видану Товариством з обмеженою відповідальністю «Галбудпроект».

Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру прав.

Однією із засад державної реєстрації прав є те, що внесення відомостей до Державного реєстру прав відбувається виключно на підставах та в порядку, визначених Законом (пункт 4 частини першої статті 3 Закону).

Пунктами 1, 2 частини третьої статті 10 Закону та пунктом 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 передбачено, що державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, а також перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Крім того, пунктом 3 частини третьої статті 10 Закону визначено, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 01.01.2013, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 01.01.2013, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав, похідних від права власності, здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 10 Закону державний реєстратор під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи.

Відповідно до пункту 40 Порядку №1127 державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених Законом, іншими законами України та цим Порядком.

Пунктом 41 Порядку №1127 встановлено, що для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються:

1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта;

2) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна;

3) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси;

4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність);

5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності).

Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів.

У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у режимі реального часу отримує відомості Єдиного реєстру документів про документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, та перевіряє, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі.

Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки, за яким державним реєстратором отримуються відомості Державного земельного кадастру з метою встановлення місця розташування земельної ділянки, на якій споруджено відповідний об`єкт, для подальшого відображення таких відомостей як адреси об`єкта нерухомого майна.

Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, також не вимагається у разі, коли адреса отримана під час реалізації експериментального проекту з присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна та зазначена в документі, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта.

У такому разі державний реєстратор відповідно до зазначених заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що згідно з вимогами законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє відсутність суперечностей між заявленою адресою та відомостями, що містяться в Єдиному реєстрі документів.

Встановлено, що Заявником не подано, а державним реєстратором ОСОБА_4 не витребувано, документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси та не направлено відповідний запит до органу, який проводив оформлення та/або реєстрацію прав про надання інформації, необхідної для державної реєстрації прав, що виникли до 01.01.2013 року.

Пунктами 1, 2 частини першої статті 23 Закону визначено підстави для зупинення розгляду заяви, у разі подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством; неподання заявником чи неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному цим Законом, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 01.01.2013 року.

Таким чином, державним реєстратором ОСОБА_4 порушено вимоги статей 3, 10, 23 Закону, пунктів 12, 41 Порядку № 1127, оскільки проведено державну реєстрацію прав: за відсутності документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; за відсутності документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; без направлення відповідного запиту до органу, який проводив оформлення та/або реєстрацію прав про надання інформації, необхідної для державної реєстрації прав, що виникли до 01.01.2013 року.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив несанкціоновані зміни інформації, яка оброблюється в автоматизованих системах, вчиненій особою, яка має право доступу до неї, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 362 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявивклопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття провадження у кримінальному провадженні, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 362 КК України, оскільки строк притягнення його до кримінальної відповідальності за даною статтею - сплив, а отже його має бути звільнено від кримінальної відповідальності.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання, просив закрити кримінальне провадження.

Представник потерпілого Жовківська міська рада Львівського району Львівської області- ОСОБА_5 не заперечила проти задоволення даного клопотання.

Суд, заслухавши клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності, думку присутніх учасників кримінального провадження, дійшов такого висновку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 362 КК України - несанкціоновані зміна, знищення або блокування інформації, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах чи комп`ютерних мережах або зберігається на носіях такої інформації, вчинені особою, яка має право доступу до неї.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, тобто суд, встановивши наявність всіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), - досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею (за КПК України 1960 року), підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але важливо, - до набрання вироком суду законної сили (ст.532 КПК).

Так, відповідно до обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 362 КК України, яке ним вчинене 02.06.2020 року, та відповідно до ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення є нетяжким злочином.

Відповідно до вимог п. 2 ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

Санкція ч.1 ст. 362 КК України, передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років.

Таким чином, у зв`язку з тим, що з дня вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення (02.06.2020), передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України минуло понад три роки, останній підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за даною статтею на підставі ст.49 КК України.

Оскільки судом установлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення строк притягнення до кримінальної відповідальності за який сплив, переривання перебігу давності не було, від слідства або суду обвинувачений не ухилявся, обчислення строків давності є правильним, обвинувачений не заперечував проти закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав і дав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності - клопотання про звільнення підлягає задоволенню, особа - звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження -закриттю.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого на стадії досудового розслідування не обирався, арешт на майно не накладався.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 285 КПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України, на підставі ст. 49 КК України, а саме, у зв`язку із закінченням строків давності про притягнення його до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження за № 0000400 від 06.09.2024 року року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України, закрити у зв`язку із звільненням його від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1