Справа № 755/2082/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2025 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001028 від 20.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 321-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001028 від 20.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 321-1 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні слідчого відділу Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, за процесуального керівництва Дніпровської окружної прокуратури м. Києві, перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001028 від 20.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 321-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що посадовими особами ТОВ «МІРАТОКС», а саме: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , здійснюється незаконна діяльність з продажу фальсифікованих лікарських засобів, а саме лікарського засобу «NABOTA» на території Дніпровського району міста Києва, з використанням сайту miratox.com.ua, логістичних можливостей «Нової Пошти» та кур`єрської доставки.

Вказане підтверджується: висновком щодо якості ЛЗ «NABOTA» № 001 від 15.03.2023 року - лікарський засіб «NABOTA» не відповідає вимогам МКЯ ЛЗ (Міжнародних стандартів якості лікарських засобів) щодо реєстрації та якості; відповіддю на запит з Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками - ТОВ «МІРАТОКС» не має право здійснювати господарську діяльність з виробництва лікарських засобів, оптової та роздрібної торгівлі лікарськими засобами, імпорту лікарських засобів; допитами свідків, а саме: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які зазначили, що використання препарату «NABOTA» викликало серйозні побічні ефекти та створює загрозу здоров`ю інших осіб, які могли придбати аналогічний препарат; контролями за вчиненням злочину у формі оперативних закупок, в ході яких, було зафіксовано факт продажу лікарського засобу «NABOTA»; оглядами місця події, в ході яких, було вилучено препарат «NABOTA», серії Х23045А, терміном придатності до 01.11.2025 року; відповіддю на запит з ТОВ «ТОТІСФАРМА ГРУП», яке має ексклюзивне (виключне) право на ввезення на територію України препарату «NABOTA», серії Х23045А, в якій зазначено, що компанія не імпортувала та не реалізовувала лікарський засіб «NABOTA» із терміном придатності до 01.11.2025 року. Крім того, походження серії Х23045А невідоме, що може свідчити про фальсифікацію. Використання такого препарату небезпечно для життя та здоров`я; рядом негласних слідчих (розшукових) дій, у тому числі, оглядами та виїмками кореспонденції, зняттям інформації з електронних комунікаційних мереж, що також підтверджує фальсифікацію препарату «NABOTA», зміну термінів придатності препарату.

Так, 19.02.2025 року, у період часу з 07 години 22 хвилини до 08 години 20 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 , за адресою проживання ОСОБА_11 , проведено санкціонований обшук, в ході якого, виявлено та вилучено речі та предмети, які мають значення для розслідування зазначеного кримінального провадження та могли бути використані у протиправній діяльності, а саме мобільний телефон марки «Redmi», блакитного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із серійним номером НОМЕР_3 , з абонентським номером оператора «Київстар» НОМЕР_4 , який було поміщено до спеціального пакету № KIV1118396.

19 лютого 2025 року вищевказаний мобільний телефон слідчим СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, в порядку ст. 98 КПК України, визнано речовим доказом.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, у тому числі збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання.

Встановлено, що санкція ч. 2 ст. 321-1 КК України передбачає конфіскацію майна як виду покарання.

Прокурор у судове засідання подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, клопотання підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити.

ОСОБА_5 про розгляд клопотання повідомлялася, однак, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, прийшов до наступного.

У провадженні Дніпровського УП ГУ НП України у місті Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001028 від 20.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 321-1 КК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, посадовими особами ТОВ «МІРАТОКС», а саме: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , здійснюється незаконна діяльність з продажу фальсифікованих лікарських засобів, а саме лікарського засобу «NABOTA» на території Дніпровського району міста Києва, з використанням сайту miratox.com.ua, логістичних можливостей «Нової Пошти» та кур`єрської доставки.

Як вбачається з протоколу обшуку від 19.02.2025 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 05.02.2025 року, за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_12 , було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Redmi», блакитного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із серійним номером НОМЕР_3 , з абонентським номером оператора «Київстар» НОМЕР_4 , який було поміщено до спеціального пакету № KIV1118396.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 5, ч. 7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчим суддею встановлено, що вилучене в ході проведення обшуку від 19.02.2025 року майно, відповідно до постанови слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_13 від 19.02.2025 року про визнання речовим доказом та передачу на зберігання, визнано речовим доказом та з огляду на викладене і з метою збереження речових доказів, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 167, 170-173, 175, 372, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001028 від 20.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 321-1 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено в результаті проведення обшуку 19.02.2025 року, на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 05.02.2025 року, за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_12 , а саме: мобільний телефон марки «Redmi», блакитного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із серійним номером НОМЕР_3 , з абонентським номером оператора «Київстар» НОМЕР_4 , який було поміщено до спеціального пакету № KIV1118396, шляхом заборони користування, розпорядження, з метою збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання.

У силу ст. 175 КПК України, контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 .

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя: