Справа № 727/1995/21
Провадження № 1-в/727/47/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_4.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_5.,

прокурора: ОСОБА_6

представника органу пробації: ОСОБА_7. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці подання провідного інспектора Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернівецькій області ОСОБА_7. про приведення вироку Шевченківського районного суду м.Чернівці від 09.0.2021 року відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст.185 КК України, у відповідність до вимог Закону України від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»,- ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Чернівці надійшло подання провідного інспектора Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернівецькій області ОСОБА_7. про приведення вироку Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21.03.2024 року відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст.185 КК України у відповідність до вимог Закону України від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Подання обґрунтовано тим, що 15.04.2021 року до Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернівецькій області на виконання надійшов вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09.03.2021 року відносно ОСОБА_1 . Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09.03.2021 року ОСОБА_1 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у громадських робітна строк 100 годин. Вирок вказаний набрав чинності.

09.08.2024 року набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року №3886-IX, яким внесено зміни до статті 51 КУпАП, згідно з якими викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно вироку Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09.03.2021 року, кримінальне правопорушення ОСОБА_1 вчинено 27.01.2021 року, а сума заподіяних збитків становила 609.17 грн., що є меншим ніж два неоподаткованих мінімумів доходів громадян станом на 2025 рік, а тому уповноважений орган з питань пробації просить привести вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09.03.2021 року у відповідність до Кримінального кодексу України та застосувати положення частини 2 статті 74 Кримінального кодексу України.

Представник органу пробації ОСОБА_7. у судовому засіданні просила суд вирішити питання про приведення вироку Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09.03.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за вчинення злочину за ч. 1 ст. 185 КК України у відповідність до діючого законодавства України.

Прокурор ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення подання

ОСОБА_2 повторно повідомлялася за останнім відомим місем проживання, двічі повідомлялася через офіційний сайт Шевченківського районного суду м. Чернівці, за даними органу пробації місце її знаходження за кордоном а тому, суд заслухавши доводи прокурора, доводи представника органу пробації з приводу можливості розгляд справи за відсутності засудженої, вважає за можливе розгляд справи провести у відсутність ОСОБА_1

Відповідно до вимог ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що дане подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 5 Кримінального кодексу України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (частина 1 статті 74 Кримінального кодексу України). Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вказана в частині 2 статті 74 Кримінального кодексу України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинення діяння. Звільнення від відбування покарання на підставі частини 2 статті 74 Кримінального кодексу України можна застосувати лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду засудження особи, незалежно від того відбуває вона покарання чи ні. При цьому законом передбачено негайне звільнення особи від відбування покарання. У процесі реалізації кримінальної відповідальності, найпоширенішою формою якої є покарання, іноді виникають такі юридичні факти, котрі призводять до необхідності звільнення особи від призначеного покарання. Одним із таких фактів є усунення злочинності діяння, тобто його декриміналізація, закріплене частиною 2 статті 74 Кримінального кодексу України. Слід зазначити, що застосування положень цієї норми ґрунтується на положеннях статті 58 Конституції України про зворотну дію законів та інших нормативно-правових актів та статті 5 Кримінального кодексу України про зворотну дію кримінального закону у часі. Слід зазначити, що вказана підстава є обов`язковою для застосування судом. Передумовою для початку провадження щодо звільнення засудженого від відбування покарання за частиною 2 статті 74 Кримінального кодексу України завжди є прийняття і набрання чинності спеціальним законом, яким усувається караність діяння, за яке особу засуджено. Він є передумовою або правовою підставою ініціювання, розгляду питання та прийняття рішення про застосування звільнення від покарання щодо конкретної особи. Така процедура завершується прийняттям конкретного процесуального рішення судом.

Відповідно до положень пункту 2 частини 2 статті 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2частини першої статті 537 цього Кодексу

Згідно пункту 13 частини 1 статті 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною 2 статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Матеріалами справи встановлено, що вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09.03.2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, та призначено покарання у виді у виді громадських робіт на 100 годин.

Відповідно до положення статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Неоподаткований мінімум доходів громадян - це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України. Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2024 року становив 3028 гривні.

Відповідно до постанови ОП ККС ВС від 07.10.2024 року у справі № 278/1566/21, Закон №3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі. Отже, з урахуванням внесених змін до КУпАП, для кваліфікації крадіжки у 2024 році за нормами КК України, розмір збитку мав становити 3028 гривні. Згідно з частиною 1 статті 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно вироку Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09.03.2021 року вартість викраденого на 27.01.2021 року ОСОБА_1 майна становила 609.17 грн. що станом на момент вчинення кримінального правопорушення складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (3028 грн.). Отже, на засудженого ОСОБА_3 розповсюджується дія Закону України № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до положень частини 2 статті 74 Кримінального кодексу України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_1 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов до висновку, що подання ґрунтується на законі та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.74 КК України, ст. 372, 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання провідного інспектора Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернівецькій області ОСОБА_7. про приведення вироку Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09.03.2021 року відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст.185 КК України, у відповідність до вимог Закону України від 18.07.2024 року - задовольнити.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від відбування покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09.03.2021 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, на підставі ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом семи днів, після її проголошення

Суддя ОСОБА_4.