Справа № 461/4242/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1167/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_10 ,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 17 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_6 за ч.1 ст. 286 КК України,-

встановила:

цим вироком ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та обрано покарання 4000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 68000,00 грн. штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено необраним.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 100000, 00 грн. та матеріальної шкоди в розмірі 110826,42 грн., завданої кримінальним правопорушенням - задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду в розмірі 100000, 00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 110826,42 грн.

Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.

Згідно вироку, обвинувачений ОСОБА_6 30 травня 2022 року о 11 годині 45 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «Nissan Leaf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на вул. Краківській, навпроти буд. №34 у м. Львові, та рухаючись ним заднім ходом, грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 зі змінами та доповненнями, а саме: п. 2.3 б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 2.3 д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; п. 10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 10.9 під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб; п. 10.10 забороняється рух транспортних засобів заднім ходом на автомагістралях, дорогах для автомобілів, залізничних переїздах, пішохідних переходах, перехрестях. мостах, шляхопроводах, естакадах, у тунелях, на в`їздах і виїздах з них, а також на ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи недостатньою видимістю, які виразилися в тому, що він розпочавши рух заднім ходом не переконався що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, для забезпечення безпеки руху не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого на пішохідному переході в межах перехрестя здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , котрий в цей час здійснював рух зліва на право, позаду вищевказаного транспортного засобу. Будучи причетним до вказаної дорожньо-транспортної пригоди, водій ОСОБА_6 не надав домедичної допомоги потерпілому ОСОБА_9 , сів за кермо автомобіля «Nissan Leaf», реєстраційний номер НОМЕР_1 та залишив місце пригоди.

В результаті порушення Правил безпеки дорожнього руху водієм ОСОБА_6 , пішохід ОСОБА_9 , отримав тілесні ушкодження, а саме: субкапітальний перелом шийки стегнової кістки, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, по ознаці тривалого розладу здоров`я.

На цей вирок апеляційну скаргу подали обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_8 просять оскаржуваний вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_6 та відмовити у задоволенні цивільного позову за недоведеністю

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказують на те, що з висновком суду погодитись не можливо, так як в мотивувальній частині вироку зазначено, що«з дослідженого в судовому засіданні відеозаписі видно момент наїзду та падіння потерпілого. Автомобіль рухається назад та потерпілий находить на трубу, яка стримить з багажника авто. Обвинувачений піднімає потерпілого, потерпілий падає, обвинувачений відводить ОСОБА_9 до синього авто, потерпілий знову падає».

Зазначають, що наведене підтверджує, що потерпілий находить на трубу, якастримить з багажника авто, що спростовує твердження про наїзд напішохода і в той же час суперечить дослідженого судом відео. Обвинувачений піднімає потерпілого, потерпілий падає, обвинувачений відводить ОСОБА_9 до синього авто, потерпілий знову падає, що підтверджує надання первинної допомоги при падінні ОСОБА_9 з подальшою відмовою про виклик карети швидкої медичної допомоги в підтвердження жесту ОСОБА_9 здійсненого правою рукою. З відео вбачається, що ОСОБА_9 падав тричі, третій раз після того як ОСОБА_6 вирушив з запаркованого місця та поїхав по своїх справах.

Стверджують, що травма отримана ОСОБА_9 не є взаємопов`язаною з надуманим слідством наїздом на останнього.

Звертають увагу, що у висновку експерта від 23.06.2022 року №127/2022 зазначено, що згідно з медичною картою стаціонарного хворого №27402/962 КНП лікарями « 1ТМО м. Львова» у ОСОБА_9 , 1951 р.н було встановлено діагноз заключний клінічний: «Субкапітальний перелом шийки стегнової кістки». Вказане тілесне ушкодження утворилось від дії тупих предметів чи при ударі до таких, могло виникнути внаслідок ударів до виступаючих частин кузова автомобіля під час дорожньо-транспортної пригоди 30.05.2022 року, внаслідок наїзду транспортного засобу на пішохода з подальшим падінням тіла на дорожнє покриття та відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я.

Апелянти вважають, що наведене у вказаному висновку носить не чітке визначення, так як зазначено, що вказане тілесне ушкодження утворилось від дії тупих предметів чи при ударі до таких, могло виникнути внаслідок ударів до виступаючих частин кузова автомобіля під час дорожньо-транспортної пригоди 30.05.2022 року, а далі зазначено, що внаслідок наїзду транспортного засобу на пішохода з подальшим падінням тіла на дорожнє покриття.

Такий висновок є не вірним, оскільки з відео вбачається, що падіння відбулось внаслідок зіткнення з виступаючою частиною металевої труби внаслідок необережності ОСОБА_9 , який переходив вулицю в не призначеному для пішоходів місці, не по пішохідному переходу та не в межах перехресть як зазначено в обвинувальному акті.

Наголошують, що у висновку судової транспортно-трасологічної експертизи від 23.06.2022 року №СЕ-19/114-22/8749-ІТ зазначено, що відповідно до якого будь-яких технічних пошкоджень (слідів) пов`язаних із ДТП на досліджуваному автомобілі марки «Nissan Leaf», р.н. НОМЕР_1 . які б в комплексі свідчили для утворення в результаті наїзду на доволі тверду перешкоду (в даному випадку пішохода) не виявлено. Питання слідства про те, чи виникли технічні пошкодження на досліджуваному автомобілі в результаті авто наїзду на пішохода втрачає технічний зміст.

Підкреслюють, що наведене також підтверджує відсутність зіткнення автомобіля з ОСОБА_9 та причинно-наслідковий зв`язок.

Сторона захисту вважає, що докази, на які посилається суд вважаючи такі, що в повному обсязі підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів не можна вважати належними та допустимими, так як в таких наявні розбіжності і такі не відповідають фактичним обставинам справи.

Звертають увагу, що оскільки судом було відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 щодо проведення комплексної експертизи ОСОБА_9 з урахуванням супутніх захворювань, то експертиза, проведена на підставі медичних документів медичного закладу не є повноцінною експертизою в даному випадку.

Наголошують, що обираючи міру покарання суд вжив найсуворішого покарання, як в частині стягнення максимального штрафу, так і в задоволенні в повному обсязі цивільного позову про стягнення матеріальних витрат так і моральних витрат, так і в позбавленні прав на керування транспортними засобами терміном на три роки без врахування захворювань ОСОБА_6 , яким останній хворіє, так і того, що такий не притягувався до адміністративної чи кримінальної відповідальності, не працюючого та його психологічний стан.

Заслухавши доповідача, виступ захисника та обвинуваченого, які підтримали подану апеляційну скаргу, думку потерпілого та його представника, прокурора, які подану апеляційну скаргу заперечили, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини кримінального провадження, дійшов правильного висновку щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 , правильно кваліфікувавши його дії за ч.1 ст. 286 КК України.

В оскаржуваному вироку районний суд навів всі встановлені обставини, які, відповідно до ст.91 КПК України, підлягають доказуванню, а також виклав оцінку та аналіз досліджених у судовому засіданні доказів із зазначенням підстав, із яких приймає одні докази та відкидає інші.

Так, вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого правопорушення підтверджується доказами, які були безпосередньо досліджені у суді першої інстанції.

Обвинувачений ОСОБА_6 у суді першої та апеляційної інстанції свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, така повністю доводиться зібраними та дослідженими доказами, зокрема показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який в суді першої інстанції показав, що автомобіль стояв запаркований, тоді він почав рух, щоб перейти вулицю і не бачив, що авто рухається. Потім відчув удар та впав, до нього підійшов ОСОБА_6 поставив потерпілого на ноги, але він знову впав. Потерпілий стверджує, що просив обвинуваченого викликати поліцію та швидку допомогу, однак ОСОБА_6 відмовився це зробити. Потім обвинувачений знову підняв ОСОБА_9 приставив його до іншої машини, потерпілий знову впав, а обвинувачений поїхав геть. ОСОБА_9 стверджує, що йшов пішохідним переходом, оскільки там стоїть дорожній знак «Пішохідний перехід», шуму автомобілів не чув та не бачив, щоб якісь машини їхали. Потерпілий стверджує, що не перебував у стані алкогольного сп`яніння та не ображав обвинуваченого. Зазначає, що обвинувачений потягнув його до якоїсь синьої машини. Також, потерпілий зазначив, що йому було завдано удар задньою частиною машини у ногу, він впав на проїзну частину, руки були усі в крові. Шкоду ОСОБА_6 потерпілому не відшкодував. ОСОБА_9 зазначив, що запам`ятав номер автомобіля та потім викликав поліцію.

Крім того, вина ОСОБА_6 у вчиненому підтверджується наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, а саме:

- даними, що містяться у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 30.05.2022 року, схемою та фототаблицею до протоколу з якого вбачається, що відбувся наїзд транспортного засобу на пішохода;

- даними, що містяться у протоколі огляду місця події від 30.05.2022 року та фототаблиці до нього;

- даними, що містяться у протоколі огляду речового доказу від 30.05.2022 року з якого вбачається, що предметом огляду є DVD-R диск на якому зберігається відеофайл з назвою «наїзд». В ході огляду вказаного відео файлу встановлено, що 30.05.2022 приблизно о 11:45 год. автомобіль «Ніссан Ліф», білого кольору, знаходиться у нерухомому стані на перехресті вул. Краківська - вул. Гавришкевича у м. Львові, після чого розпочинає рух заднім ходом по вул. Краківській, навпроти буд. №34 у м. Львові. В цей час позаду автомобіля, з ліва на право, рухається пішохід, в результаті чого на проїзній частині дороги, на пішохідному переході в межах перехрестя, відбувається наїзд на пішохода. В момент наїзду на пішохода, автомобіль контактував виступаючими частинами вантажу, котрий знаходився в багажному відділенні та задньою частиною кузова. Після наїзду водій застосовує гальмування та зупиняє транспортний засіб. В подальшому з автомобіля виходить водій, який підійшовши до пішохода, спробував допомогти йому піднятися, після чого залишив останнього поряд із запаркованим автомобілем, а сам повернувся за кермо керуючого раніше автомобіля та покинув місце пригоди;

- даними, що містяться у протоколі тимчасового доступу до речей і документів від 23.06.2022 року згідно з яким було вилучено медичну картку стаціонарного хворого №27402 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- висновком судової транспортно-трасологічної експертизи від 23.06.2022 року №СЕ-19/114-22/8749-ІТ, відповідно до якого будь-яких технічних пошкоджень (слідів) пов`язаних із ДТП на досліджуваному автомобілі марки «Nissan Leaf», р.н. НОМЕР_1 , які б в комплексі свідчили для утворення в результаті наїзду на доволі тверду перешкоду (в даному випадку пішохода) не виявлено. Питання слідства про те, чи виникли технічні пошкодження на досліджуваному автомобілі в результаті авто наїзду на пішохода втрачає технічний зміст;

- висновком експерта від 23.06.2022 року №127/2022 з якого вбачається, що згідно з медичною картою стаціонарного хворого №27402/962 КНП лікарями «1ТМО м.Львова» у ОСОБА_9 , 1951 р.н було встановлено діагноз заключний клінічний: «Субкапітальний перелом шийки стегнової кістки». Вказане тілесне ушкодження утворилось від дії тупих предметів чи при ударі до таких, могло виникнути внаслідок ударів до виступаючих частин кузова автомобіля під час дорожньо-транспортної пригоди 30.05.2022 року, внаслідок наїзду транспортного засобу на пішохода з подальшим падінням тіла на дорожнє покриття та відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я. Згідно з результатом токсикологічного дослідження № 2736 від 31.05.2022 року етанолу в крові ОСОБА_9 виявлено не було;

- висновком експерта від 22.06.2022 року №СЕ-19/114-22/8756-ІТ з якого вбачається, що на момент огляду робоча гальмівна система досліджуваного автомобілі марки «Nissan Leaf», р.н. НОМЕР_1 знаходиться в працездатному стані та може виконувати функції передбачені конструкцією. На момент огляду система рульового управління досліджував: г» автомобіля марки «Nissan Leaf», р.н. НОМЕР_1 знаходиться в працездатне стані та може виконувати функції передбачені конструкцією;

- висновком експерта від 24.06.2022 року № СЕ-19/114-22/8763-ІТ з якого вбачається, що в даній дорожній ситуації при заданих в постанові про призначення експертизи вихідних даних, водій автомобіля «Nissan Leaf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 повинен був керуватись технічними вимогами п.п. 10.1., 10.9. та 10.10. чинних Правил дорожнього руху. В даному дорожньому випадку технічна можливість у водія автомобіля «Nissan Leaf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_9 , визначалась виконанням ним технічних вимог п.п. 10.1., 10.9. та 10.10. чинних Правил дорожнього руху, для дотримання яких в нього не було завад технічного характеру. З технічної точки зору, при заданих вихідних даних, причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди, стала суперечність дій водія автомобіля «Nissan Leaf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 технічним вимогам п.п. 10.1, 10.9. та 10.10. чинних Правил дорожнього руху;

- даними, що містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 29.06.2022 року, схемі та фототаблиці до нього;

- висновком судово-психіатричної експерта №428 від 18.04.2024 року з якого вбачається, що на даний час ОСОБА_6 тяжким психічним розладом не страждає, виявляє істеричний розлад особи. Може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом може правильно сприймати обставини, які мають значення для справи, та давати по них вірні покази. У період інкримінованих дій ОСОБА_6 тяжким психічним розладом хронічного чи тимчасового характеру не страждав. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 не потребує / Том 2, а. с. 117-119/.

Допитана у судовому засіданні в суді першої інстанції експерт ОСОБА_11 висновок експерта №127/2022 від 23.06.2022 року підтримала та зазначила, що від падіння малоймовірно потерпілий міг отримати ті тілесні ушкодження, які йому було завдано. Середній ступінь тяжкості тілесних ушкоджень було завдано потерпілому за ознакою тривалості.

Допитаний у судовому засіданні в суді першої інстанції експерт ОСОБА_12 висновок експертизи від 24.06.2022 року № СЕ-19/114-22/8763-ІТ підтримав та зазначив, що водій повинен був впевнитися у безпечності руху, звернутись до інших осіб, оскільки були виступаючі частини вантажу, відтак водій не вжив всіх необхідних заходів. Однак це не означає що не було контакту потерпілого з авто. ДТП відбулася в межах перехрестя. Водій не мав права рухатись заднім ходом на перехресті. При проведенні експертизи досліджувалось відео та вихідні дані.

Крім цього, судом першої інстанції дослідженого в судовому засіданні відеозапис, згідно якого, видно момент наїзду та падіння потерпілого. Автомобіль рухається назад та потерпілий находить на трубу, яка стримить з багажника авто. Обвинувачений піднімає потерпілого, потерпілий падає, обвинувачений відводить ОСОБА_9 до синього авто, потерпілий знову падає.

Дані докази узгоджуються між собою і підтверджують повністю фактичні обставини справи, відтак доводи сторони захисту з цього приводу є необґрунтованими.

Невизнання вини ОСОБА_6 щодо обставин події ДТП апеляційний суд розцінює, як обрану лінію захисту обвинуваченого з метою уникнення ним відповідальності, а тому ставиться до його показань критично.

Доводи сторони захисту про те, що висновок експерта №127/2022 від 23.06.2022 р. є невірним, свого підтвердження при апеляційному розгляді не знайшли, з вказаного висновку вбачається, що згідно з медичною картою стаціонарного хворого №27402/962 КНП лікарями «1ТМО м.Львова» у ОСОБА_9 , 1951 р.н було встановлено діагноз заключний клінічний: «Субкапітальний перелом шийки стегнової кістки». Вказане тілесне ушкодження утворилось від дії тупих предметів чи при ударі до таких, могло виникнути внаслідок ударів до виступаючих частин кузова автомобіля під час дорожньо-транспортної пригоди 30.05.2022 року, внаслідок наїзду транспортного засобу на пішохода з подальшим падінням тіла на дорожнє покриття та відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я, в суді першої інстанції експерт ОСОБА_11 підтримала вказаний висновок, відтак підстав вважати, що цей висновок містить суперечності, недоліки чи викликає обґрунтовані сумніви у його правильності, немає.

Інші доводи сторони захисту, в тій частині, що докази, на які посилається суд не можна вважати належними та допустимими, так як в таких наявні розбіжності і такі не відповідають фактичним обставинам справи, правильних висновків суду першої інстанції не спростовують, є необґрунтованими і безпідставними.

У зв`язку з цим слід вказати на позицію ЄСПЛ, який нагадує, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди аргументувати прийняті ними рішення, це не можна розуміти як вимогу надавати вичерпну відповідь на кожне питання, підняте стороною під час судового розгляду справи.

Положення ч. 3 ст. 404 КПК зобов`язують суд апеляційної інстанції провести повторне дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження, лише коли суд першої інстанції дослідив ці обставини неповно або з порушеннями. Сама по собі незгода сторони захисту із висновками суду, зробленим на підставі досліджених доказів, не може бути безумовною підставою для повторного дослідження тих самих доказів апеляційним судом за відсутності обставин, передбачених ч. 3 ст. 404 КПК. Тобто для повторного дослідження судом апеляційної інстанції обставин, встановлених під час кримінального провадження, кримінальний процесуальний закон визнає обов`язковою наявність (сукупність) як відповідного процесуального приводу (клопотання учасника судового провадження), так і однієї із закріплених у законі умов (неповнота дослідження зазначених обставин або наявність певних порушень у ході їх дослідження). Разом з тим, колегія суддів не знаходить підстав для повторного дослідження доказів, перелічених стороною захисту, у цьому кримінальному провадженні, достатніх та переконливих мотивів, за наявності яких потрібно було б повторно дослідити докази не наведено.

Водночас, стосовно доводів апеляційної скарги щодо відсутності належної мотивації судом першої інстанції при задоволенні цивільного позову в повному обсязі, то колегія суддів вважає, що такі заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов розглядається у кримінальному провадженні за правилами, визначеними КПК України, і при цьому застосовуються норми ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 129 КПК України, суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє позов повністю або частково чи відмовляє в ньому, і в мотивувальній частині вироку з дотриманням вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України зазначає підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.

На переконання колегії суддів, зазначених вимог закону судом першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення дотримано не в повному обсязі.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що внаслідок вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, потерпілому були заподіяні тілесні ушкодження, а саме: субкапітальний перелом шийки стегнової кістки, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, по ознаці тривалого розладу здоров`я.

З метою відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням шкоди, зокрема майнової, потерпілий подав до суду цивільний позов.

Суд першої інстанції у вироку вказав, що цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 100000, 00 грн. та матеріальної шкоди в розмірі 110826,42 грн., завданої кримінальним правопорушенням слід задовольнити повністю, оскільки такі вимоги знайшли своє ствердження в судовому засіданні.

Загальними вимогами цивільного процесуального права визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив під час вирішення позову.

Згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази, позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

При цьому суд зобов`язаний усебічно, повно й об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати характер і розмір витрат, зумовлених кримінальним правопорушенням, установити зв`язок між злочинним діянням і шкодою, що настала, і дати у вироку належну оцінку таким обставинам.

Вказаних вимог закону під час вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 у частині стягнення на користь потерпілого заподіяної кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди суд першої інстанції не дотримався, не виклав в мотивувальній частині вироку підстав для задоволення цивільного позову, а лише вказав, як зазначено вище, що моральна шкода у розмірі 100000, 00 грн. та матеріальна шкода в розмірі 110826,42 грн. підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 року із змінами і доповненнями «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду справ і постановлення вироку», необхідно мотивувати у вироку вирішення цивільного позову в кримінальній справі, керуючись КПК України, відповідними нормами ЦПК України, роз`ясненнями ППВСУ №3 від 31.03.1989 року.

Відтак, колегія суддів вважає, що при вирішенні цивільного позову суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило йому ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення, а тому з огляду на неможливість, відповідно до ст. 404 КПК України, дослідження цих питань судом апеляційної інстанції, вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову необхідно скасувати та призначити новий розгляд провадження у цій частині в порядку цивільного судочинства у суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

постановила:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 задоволити частково.

Вирок Галицького районного суду м. Львова від 17 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_6 за ч.1 ст. 286 КК Українив частині задоволення цивільного позову скасувати.

В решті вирок залишити без змін.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди скерувати для розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4