УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , його представника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 12.09.2024 від 29.04.2024 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим та невручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки у кримінальному провадженні № 420 241 123 500 000 37 від 17.04.2024.

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 12.09.2024 від 29.04.2024 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим та невручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки у кримінальному провадженні № 420 241 123 500 000 37 від 17.04.2024.

На обґрунтування скарги представник заявника зазначає, що слідчими Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 420 241 123 500 000 37 від 17.04.2024 за заявою ОСОБА_3 .

12.09.2024 слідчий Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого в м. Києві ОСОБА_5 виніс постанову про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 420 241 123 500 000 37 від 17.04.2024.

Вказану постанову заявник вважає незаконною, необґрунтованою, передчасною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки слідчим не з`ясовано всіх обставин справи, у зв`язку з чим просить скасувати постанову слідчого від 12.09.2024 про відмову у визнанні його потерпілим в рамках кримінального провадження № 420 241 123 500 000 37 від 17.04.2024.

В судове засідання заявник та його представник не з`явилися, про дату час та місце розгляду скарги повідомленні належним чином та завчасно.

Уповноважений слідчий до суду не з`явився, втім, зважаючи на обмежені строки розгляду даної категорії справ та враховуючи, що учасники провадження повідомлені про дату та час розгляду скарги належним чином та завчасно, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за його відсутності.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, дійшов наступного висновку.

До суду звернувся адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 із скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого в м. Києві ОСОБА_5 від 12.09.2024 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 420 241 123 500 000 37 від 17.04.2024, вважаючи вказане рішення слідчого незаконним, необґрунтованим та передчасним.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, зокрема слідчий, зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог ст.110 КПК України постанова слідчого має бути мотивованою, має містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Як визначено у ч.ч. 1, 2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Отже, особа визнається потерпілою автоматично з моменту подання заяви про визнання її потерпілою. Натомість у разі невизнання особи потерпілою слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

При винесенні оскаржуваної постанови, слідчий зазначає, що в ході досудового розслідування кримінального провадження № 420 241 123 500 000 37 від 17.04.2024 не отримано достатніх і об`єктивних даних та відповідно до матеріалів кримінального провадження відсутні будь-які очевидні та достатні підстави, які б свідчили про завдання кримінальним правопорушенням, зокрема ОСОБА_3 будь-якої шкоди, передбаченої ч.1 ст.55 КПК України.

При цьому, до матеріалів скарги не додано доказів заподіяння заявнику будь-якої шкоди у даному кримінальному провадженні № 420 241 123 500 000 37 від 17.04.2024.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим.

Відповідно до ч.5 ст.110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Отже, слідчий ТУ ДБР, розташованого в м. Києві ОСОБА_5 під час розгляду клопотання ОСОБА_3 дотримався вимог ст.ст. 110, 220 КПК України та виніс законну та вмотивовану постанову за результатами розгляду такого клопотання.

Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов висновку, що постанова слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого в м. Києві ОСОБА_5 від 12.09.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 420 241 123 500 000 37 від 17.04.2024є мотивованою, обґрунтованою та відповідає вимогам ст.ст. 110, 220 КПК України, тобто є законною, а тому слідчим суддею не вбачається підстав для її скасування.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 304, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 12.09.2024 від 29.04.2024 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим та невручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки у кримінальному провадженні № 420 241 123 500 000 37 від 17.04.2024.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя