Справа № 214/360/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000530 від 11.12.2024 року щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, не одруженого, на утриманні малолітніх, неповнолітніх осіб не маючого, військовослужбовця військової служби за призовом по мобілізації військової частини НОМЕР_1 та перебуваючого у військовому званні солдат, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст. 357 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Так, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи військовослужбовцем військової служби військової частини НОМЕР_1 за призовом по мобілізації, який є солдатом військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», в порушення вимог ст. 68 Конституції України, ст. ст. 11,16,49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст. ст. 1,3,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551- XIV та Військової присяги, ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, 09.12.2024 року приблизно о 17.30 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , знаходячись разом зі своєю знайомою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , побачив на столі у кімнаті квартири ОСОБА_4 паспорт громадянина України. В цей момент у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення паспорта та обернення його на свою користь з метою подальшого його використання в особистих корисливих цілях. Після чого ОСОБА_3 діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю належної уваги зі сторони ОСОБА_4 , будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носят таємний характер , шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку паспорта громадянина України № НОМЕР_2 , виданий 23.10.2024 року органом №1227 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрий знаходився на столі в кімнаті квартири належної ОСОБА_4 . Після чого, ОСОБА_3 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, ти самим незаконно заволодівши ним.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано за ч. 3 ст. 357 КК України, за ознаками: незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 про обвинувачення у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.357 КК України, який складений 13 січня 2025 року прокурором стажистом Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 та затверджений 13 січня 2025 року прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 , надійшов до суду із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Окрім того, згідно з заявою ОСОБА_3 від 13 січня 2025 року щодо визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеної за участі його захисника адвоката ОСОБА_7 , обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.357 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами викладеними в обвинувальному акті.

Також, ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку та погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні (Т.1, а.с.10).

Враховуючи викладене вище, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.357 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.

У відповідності до положень ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Так, відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.357 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.

Частинами 1 та 2 ст.382 КПК України визначено, що суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок, який повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду, та в якому за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього письмові докази, які, відповідно до положень ст.ст.85, 86 КК України, є належними та допустимими, приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч.3 ст.357 КК України, як незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, зокрема, відомості, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Відповідно до ч.1 ст.66 КК України, обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченому є щире каяття.

Обставин, відповідно до ст.67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_3 по відношенню до інкримінованого йому кримінального проступку підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України.( Т.2, а.с. 18).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального проступку, особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем військової служби за призовом по мобілізації військової частини НОМЕР_1 та перебуває у військовому званні солдат (Т.2 а.с. 33-42), за місцем служби характеризується з негативної сторони (Т.2 а.с. 45), раніше не судимого згідно ст. 89 КК України (Т.2 а.с. 20-23.), на обліку в КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР» у лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває (Т.2 , а.с. 18,19).

При призначенні покарання суд враховує, що у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти росії» (рішення від 16.10.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Також, у справах «Бакланов проти росії» (рішення від 09.06.2005 року) та «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.02.2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Крім того, відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання за вчинення інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.357 КК України, у виді штрафу в дохід держави.

Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.69 КК України, судом не встановлено.

Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.368-371, 370, 373, 374, 381-382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст. 357 КК України.

Призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання за ч.3 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 50 «п`ятдесят» неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Речові докази:

- пакет з полімерного матеріалу Національна поліція України № WAR1587290 в середні якого паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , виданий 23.10.2024 року органом №1227 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який переданий співробітниками поліції під розписку ОСОБА_4 - залишити у розпорядженні останньої (Т. 2 а.с. 12,24).

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відповідно до ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст.381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1