1 УХВАЛАСправа № 335/1817/25 1-кс/335/743/2025
про застосування запобіжного заходу
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сіймчан Средньоканського району Магаданської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, слюсара за фахом, офіційно не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,
Старша слідча СВ відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 за погодженням процесуального керівника звернулась до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи вимоги тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті наркотичного засобу та незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті наркотичного засобу, вчиненого повторно.
Враховуючи дані про особу підозрюваного та обсяг пред`явленої підозри, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), слідча просила застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчої та просив його задовольнити в повному обсязі.
Захисниця підозрюваного в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні клопотання та застосувати м`якіший запобіжний захід. Просила врахувати міцність соціальних зв`язків, стан здоров`я підозрюваного, наявність житла.
Підозрюваний підтримав думку захисниці.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання з доданими до нього матеріалами, слідчий суддя встановив таке.
28.02.2025 о 12:22 год. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.
28.02.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті наркотичного засобу та незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті наркотичного засобу, вчиненого повторно.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти, ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, а також те, що останній підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, а найтяжчий з числа інкримінованих, карається позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Слідчим суддею вивчено та проаналізовано дані про особу ОСОБА_4 , а саме його вік, відсутність скарг на стан здоров`я, відсутність судимостей, сімейний стан, за яким власну сім`ю не створив, проживає з матір`ю, однак офіційно не працює.
Втім ОСОБА_4 раніше не судимий, а відтак відсутні достатні підстави вважати, що останній усвідомлюючи тяжкість покарання, з метою уникнення відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Посилання лише на тяжкість інкримінованого злочину не є вагомою підставою, яка посвідчує, що підозрюваний обов`язково переховуватиметься від слідства або суду. Посилання на те, що ОСОБА_4 під час дії на території України воєнного стану може виїхати на територію яка перебуває в тимчасовій окупації, не підтверджує вказаний ризик, оскільки тягар контролю за процесуальною поведінкою підозрюваного покладається на орган досудового розслідування. Отже, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України є недоведеним.
Ризик того, що підозрюваний, перебуваючи на волі, самостійно або через інших осіб може перешкоджати встановленню істини у справі, впливати на свідків, узгоджувати власні показання з показанням інших осіб, які визнані свідками у справі, та перешкоджати досудовому розслідуванню в іншій спосіб, усувається і застосуванням менш суворих запобіжних заходів. Крім того цей аргумент містить в собі протиріччя, оскільки відсилає на абстрактних (не встановлених) інших осіб, які можуть діяти на власний розсуд незалежно від того, чи перебуватиме ОСОБА_4 під вартою, чи ні.
Ризик того, що підозрюваний може вчинити новий злочин, в контексті того, що останній офіційно не працює, а відтак з метою здобуття грошових коштів може продовжити протиправну діяльність щодо збуту наркотичних засобів, на переконання слідчого суді, є високою, але для усунення вказаного ризику достатньо і більш м`яких запобіжних заходів.
Посилання на те, що підозрюваний веде аморальний спосіб життя, є наркозалежним, періодично не з`являється за місцем мешкання, належними доказами не підтверджено. Крім того, як зазначила захисниця в судовому засіданні, під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 не було відшукано жодних наркотичних речовин. Прокурор не спростував цей аргумент захисту.
Відтак, аналіз вищенаведених обставин та даних про особу підозрюваного дає підстави для висновку про обґрунтованість ризиків, передбачених п.п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначав прокурор.
В цей же час, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Проаналізувавши пояснення учасників кримінального провадження, надані докази та вищеприведені норми закону, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурор в судовому засіданні довів наявність обґрунтованої підозри, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, однак не довів неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання даним ризикам, отже відсутні правові підстави для застосування до ОСОБА_4 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Тому, у задоволенні клопотання слід відмовити, застосувавши м`якіший запобіжний захід.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишити житло цілодобово або у певний період. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
На підставі викладеного, враховуючи обсяг пред`явленої ОСОБА_4 підозри, ступеню тяжкості інкримінованих діянь, з метою досягнення дієвості кримінального провадження, слідчий суддя доходить висновку про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із цілодобовою забороною залишати власне житло.
Одночасно слід покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим з приводу обставин вчинення інкримінованого злочину.
На переконання слідчого судді, такий запобіжний захід та обсяг обов`язків зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 184, 192194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя
У задоволенні клопотання старшої слідчої СВ відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 відмовити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши з 1 березня 2025 року до 28 травня 2025 року включно, цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти негайно в залі суду.
На підставі ст. 194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :
прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;
не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну власного місця проживання та/або роботи;
утримуватися від спілкування із свідками з приводу обставин вчинення інкримінованих злочинів.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
В разі невиконання покладених на ОСОБА_4 обов`язків, до нього може бути застосований жорсткіший запобіжний захід.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з моменту проголошення.

Вступну та резолютивну частини ухвали постановлено в нарадчій кімнаті та проголошена в судовому засіданні 1 березня 2025 року. Повний текст ухвали оголошений 3 березня 2025 року о 13:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1