В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження за №0003314 внесене до ЄРДР 15.10.2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 01.02.2022 року вироком Володарського районного суду Київської області за ч. 2 , ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, на 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.10.2024 року звільнення від відбування покарання скасовано та направлено ОСОБА_3 для відбуття покарання;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб, та після його затвердження Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпочався воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє то теперішнього часу.

21 серпня 2024 року ОСОБА_3 спільно із ОСОБА_6 , перебували в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_6 , де вживали алкогольні напої. В цей час ОСОБА_3 на столі в кухні вказаної квартири помітив мобільний телефон марки «Xiaomi» модель «Redmi 13, 6GB RAM 128GB ROM», який належить ОСОБА_6 та в цей час у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 22.08.2024 близько 07.00 години, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , зайшов до кімнати де відпочивав ОСОБА_6 , скориставшись відсутністю сторонніх осіб та тим, що потерпілий спить, діючи умисно, повторно, таємно від оточуючих, в умовах воєнного стану, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зі стільця, який знаходився біля ліжка в кімнаті вищевказаної квартири викрав мобільний телефон марки «Xiaomi» модель «Redmi 13, 6GB RAM 128GB ROM», вартістю 5691 гривня 45 копійок, який належить потерпілому ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 5691 гривня 45 копій

ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану, тобто злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.

В підготовчому судовому засідання сторони надали до суду угоду про визнання винуватості, укладену 04.12.2024 року, відповідно до вимог ст. 472 КПК України, між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , яку сторони просили затвердити.

За умовами цієї угоди сторони, а саме прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України 5 років позбавлення волі. Також, узгоджено визначити ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, а саме до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Володарського районного суду Київської області від 01.02.2022 року, та остаточно визначити покарання - 5 років 1 місяцьпозбавлення волі.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України. Підстави, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні, та просив суд затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи. Зазначив про доцільність призначення остаточного покарання, з урахуванням ст. 71 КК України. Вважав за необхідне вирішити долю речових доказів, судових витрат та продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Також суду надано заяву потерпілого ОСОБА_6 , в якій останній просить проводити розгляд справи без його участі та зазначає, що надає свою згоду на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, погодився з встановленими обставинами. Також просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджену міру покарання. Повідомив, що йому зрозумілі наслідки укладення угоди, наслідки невиконання угоди, наслідки призначення остаточного покарання, відповідно до вимог ст. 71 КК України. Наголосив, що угода ним підписана добровільно, без будь-якого примусу.

Захисник в судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Зазначила про доцільність призначення остаточного покарання, з урахуванням ст. 71 КК України.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про винуватість, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, яке, згідно зі ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме обмеження його права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подачі клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь, крім того, йому роз`яснено наслідки невиконання угоди.

Суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, при її затвердженні враховано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме: щире каяття та враховуючи обставини, що обтяжують покарання, а саме вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. А також враховуючи, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, не одружений, не має міцних соціальних зв`язків, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні. Узгоджена міра покарання, відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65, 70 КК України.

Судом враховується, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_3 вчинено після постановлення вироку Володарського районного суду Київської області 01.02.2022 року, а тому суд вважає необхідним остаточне покарання обвинуваченому призначити за сукупністю вироків, а саме до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Володарського районного суду Київської області 01.02.2022 року, відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави в розмірі 1989 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. 45 коп.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 314, ч. 2 ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 04.12.2024 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 04.12.2024 року покарання за ч. 4 ст. 185 КК України 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного ОСОБА_3 за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Володарського районного суду Київської області від 01.02.2024 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання 5 років 1 місяць позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вступу вироку в законну силу, але не більше ніж на 60 днів, продовжити у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський СІЗО».

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з 04.12.2024 року.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 30.10.2024 року по 03.12.2024 року включно, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової експертизи в сумі 1989 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. 45 коп.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази у справі:

- картонну коробку від мобільного телефону марки «Xiaomi» модель «Redmi 13, 6GB RAM 128GB ROM», яка передана на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити у останнього, як у власника майна;

- копію фіскального чеку з ТОВ "ФТД -Ритейл" магазин "Фокстрот", де зазначено про купілю мобільного телефону марки «Xiaomi» модель «Redmi 13, 6GB RAM 128GB ROM», яка знаходиться у матеріалах кримінального провадження - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

-оптичний диск із відеозаписами, на яких зафіксовано обставини кримінального провадження, який знаходиться у матеріалах кримінального провадження - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- паспорт громадянина України на імя ОСОБА_3 , який переданео останньому на відповідальне зберігання - залишити у ОСОБА_3 за належністю.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області. Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, не може бути оскарженим в апеляційному порядку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_7