Справа № 127/9221/25
Провадження № 1-кп/127/313/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

представника потерпілої юридичної особи ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч.ч. 2, 4 ст. 358 КК України, відомості про які внесено 09.05.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000820, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Вінницького міського суду Вінницької області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання про застосування до обвинуваченого положень ст. 49 КК України та звільнення останнього від кримінальної відповідальності в частині обвинувачення за ч. 2, 4 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Обвинувачений підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор та представник потерпілої юридичної особи проти задоволення клопотання захисника не заперечували.

Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали судової справи, суд дійшов такого висновку.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у постанові від 06.12.2021 (справа № 521/8873/18) вказує, що слід звернути увагу на те, що імперативний обов`язок звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності покладено на суд, а не на підозрюваного, обвинуваченого чи захист, які мають право заявити відповідне клопотання. Виходячи з аналізу зазначених норм кримінального процесуального права, суди першої та апеляційної інстанцій мають обов`язок відповідно до положень ст. 285 КПК роз`яснити особі, яка притягується до кримінальної відповідальності те, що на момент судового розгляду чи апеляційного перегляду закінчились строки давності притягнення цієї особи до кримінальної відповідальності, що є правовою підставою, передбаченою ст. 49 КК, для звільнення особи від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому КПК, і таке звільнення є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Судом роз`яснено обвинуваченому його право наполягати на продовженні судового розгляду та доведенні своєї невинуватості, однак обвинувачений ОСОБА_4 наполягав на застосуванні до нього положень ст. 49 КК України в частині пред`явлених йому обвинувачень за ч. 2, 4 ст. 358 КК України.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч.ч. 2, 4 ст. 358 КК України, за трьома епізодами злочинної діяльності. Його дії по-першому епізоду кваліфіковано за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України як пособництво в заволодінні чужим майном, шляхом зловживання службовою особою службовим становищем, в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб; по-другому епізоду за ч. 2 ст. 358 КК України як складання приватним підприємцем завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення; по-третьому епізоду за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

Санкцією ч. 2 ст. 358 КК України (в редакції на момент вчинення кримінального правопорушення) передбачено покарання у виді штрафу до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк від трьох до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років.

Санкцією ч. 4 ст. 358 КК України (в редакції на момент вчинення кримінального правопорушення) передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України (в редакції на момент вчинення кримінальних правопорушень) злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції на момент вчинення кримінальних правопорушень) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Крім того, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018, внесені зміни до Кримінального кодексу України, зокрема, викладено у нових редакціях ст. 12 та частину першу ст. 49 КК України.

Відповідно до положення статті 12 КК України (в редакції ЗУ №2617-VIII від 22.11.2018) кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.

Згідно з ч. 2 ст. 12 КК України (в редакції ЗУ № 2617-VIII від 22.11.2018) кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції ЗУ № 2617-VIII від 22.11.2018), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Положенням ч. 1 ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, відповідно до приписів вказаної статті особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку і до дня набрання вироком суду законної сили минули встановлені законом строки, обчислення яких зупиняється в разі ухилення особи, яка вчинила злочин від слідства та суду, та переривається у випадку скоєння зазначеною особою нового злочину.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв?язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. ч. 2-4 ст. 49 КК України).

Згідно з обвинувальним актом, за ч. 2 ст. 358 КК України останній раз ОСОБА_4 виготовив рахунок на оплату та акт прийому-передачі наданих послуг 12.10.2019, а за ч. 4 ст. 358 КК України останній раз завідомо підроблені акт виконання робіт та рахунок на оплату ОСОБА_4 використав 29.10.2019, відтак з моменту їхнього вчинення минуло більше необхідних трьох років.

В даному випадку відсутні обставини, які б зупиняли або переривали перебіг строків давності, ОСОБА_4 від органу досудового розслідування чи суду не ухилявся та нового кримінального правопорушення не вчиняв.

Відтак, з врахуванням вищевикладеного суд дійшов переконання про можливість задоволення клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності в частині обвинувачення за ч. 2 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, що також тягне за собою закриття кримінального провадження в цій частині.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 12, 44, 49, 358 КК України, ст. 284, 286, 372, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про застосування до ОСОБА_4 положення ст. 49 КК України та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за ч. 2 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мухівці Немирівського району Вінницької області, громадянина України, адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 358 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мухівці Немирівського району Вінницької області, громадянина України, адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 358 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч.ч. 2, 4 ст. 358 КК України, відомості про які внесено 09.05.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000820, - закрити в частині обвинувачення за ч. 2 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: