Справа № 736/501/25
Номер провадження 1-кп/736/96/25
У Х В А Л А

15 квітня 2025 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

провівши у залі судового засідання Корюківського районного суду Чернігівської області підготовче судове засідання у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.06.2024 за № 0000846 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червона Буда Корюківського району Чернігівської області, зареєстрованого та фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

04 березня 2025 року до суду надійшов затверджений прокурором обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.06.2024 за № 0000846 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою суду від 11.03.2025 справу прийнято до свого провадження і у кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, вважає, що обвинувальний акт складено з дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття справи немає, внесення подання про визначення підсудності немає. Також звернувся з клопотанням про продовження строку тримання під вартою, визначеного ОСОБА_5 терміном на 60 днів. Клопотання мотивоване тим, що ризики передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України не зникли, зазначила, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, не забезпечить належне виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 проти призначення справи до судового розгляду не заперечували, при цьому просили призначити більш м?який запобіжний захід.

Суд, дослідивши обвинувальний акт, вислухавши думку сторін, дійшов висновку, що дане кримінальне провадження підсудне Корюківському районному суду Чернігівської області, підстав для закриття, повернення, направлення для визначення підсудності чи зупинення провадження по ньому немає, обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

Відповідно до законодавства є достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Для прийняття судового рішення щодо міри покарання, судом було ініційовано питання про доручення органу пробації скласти досудову доповідь.

Вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду Чернігівської області від 28.03.2025 ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання до 15.04.2025 року включно.

Із змісту ухвал про обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою вбачається, що підставою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 судом визначено ризик переховування від слідства та суду, ризик впливу на свідків у кримінальному провадженні, ризик того, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до частини 7 статті 42 КПК, протягом усього часу з моменту набуття певною особою статусу обвинуваченого, на неї покладено певні процесуальні обов`язки.

Згідно з частиною 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1, 3, 5 частини 1 цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тобто обґрунтованість застосування запобіжного заходу може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за наявності яких такий запобіжний захід було застосовано, та внаслідок виникнення інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення, зміни чи скасування, оскільки тривала дія запобіжного заходу без врахування конкретних обставин справи може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження.

Однак тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, який полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установу тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням режиму цієї установи.

У частині першій статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

При вирішенні питання щодо заявленого клопотання, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме справу «Харченко проти України», за якою встановлено порушення вимог п.3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо надмірного тривалого тримання особи під вартою, а також те, що національні суди не розглядали жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів.

По справі «Мамедова проти Росії», ЄСПЛ зазначив, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що особа буде переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою, які мають бути чітко сформульовані (рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2000 року у справі «Яблонський проти Польщі», від 23 вересня 1998 року у справі «І.А. проти Франції», від 04 жовтня 2001 року у справі «Іловецький проти Польщі»).

При цьому ЄСПЛ зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти Росії» ). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства ( суду ) можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів ( рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).

В рішенні «Тодоров проти України» ЄСПЛ зазначив, що для продовження тримання особи під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку.

Суд приймає до уваги що обвинувачений вже більше двох місяців перебуває під вартою, повністю визнає свою вину, має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв?язки, раніше не судимий, надав письмову згоду військової частини НОМЕР_1 від 18.02.2025 року про його направлення для проходження військової служби за контрактом до штурмової спеціалізованої роти військової частини НОМЕР_1 . Так, сам по собі факт вчинення інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Враховуючи вище наведене зміна запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та зможе запобігти зазначеним ризикам, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-317, 331, 176-178, 183 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань04.06.2024 за № 0000846 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, яке буде проводитись суддею Корюківського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , одноособово, в м. Корюківка у залі судового засідання Корюківського районного суду Чернігівської області на 10 червня 2025 року на 15 год. 30 хв.

Зобов`язати орган пробації, юрисдикція якого поширюється на територію Корюківського району Чернігівської області, скласти та подати суду в строк до 10.06.2025 року досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червона Буда Корюківського району Чернігівської області, зареєстрованого та фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В судове засідання викликати прокурора, захисника обвинуваченого та обвинуваченого.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.06.2024 року за № 0000846 - задовольнити частково.

Змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю.

Заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати цілодобово місце проживання за адресою АДРЕСА_1 строком на 60 днів, тобто до 14 червня 2025 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1. прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

2. не відлучатись з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3. завчасно повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4. утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що у разі невиконання обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

ОСОБА_5 звільнити з-під варти та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання: АДРЕСА_1 .

Встановити строк дії ухвали до 14.06.2025 включно.

Ухвалу направити для виконання до Корюківського РВП ГУНП у Чернігівській області області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1