Справа № 639/327/25
Провадження №1-кп/639/187/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження кримінальне провадження за обвинувальним актом, внесене до ЄРДР за № 0000004 від 04.01.2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, з вищою освітою, керівника ФПА « ОСОБА_3 », одруженого, який має на утриманні неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 22.12.2024 приблизно о 16 годині 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився неподалік від домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , в якому зареєстрована та проживає ОСОБА_6 .

Саме в той час у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на незаконне проникнення до домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , в якому проживає та зареєстрована ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 спочатку підійшов до паркану зі вхідними дверима у двір домоволодіння, а потім, оцінивши ситуацію, що склалася у зв`язку з тим, що вільний доступ до домоволодіння йому ніхто добровільно не надав та не дозволив увійти в чуже домоволодіння, бажаючи досягти протиправного результату, спрямованого на порушення недоторканості житла, усвідомлюючи протиправний характер свого задуму, діючи всупереч ст. 30 Конституції України, що гарантує кожному громадянину право на недоторканість житла, протиправно, тобто без добровільної згоди власниці ОСОБА_6 , спробував відчинити вхідні двері до двору домоволодіння, на якій вхідні двері у вищевказане домоволодіння були зачинені, зламав ударами ноги шиферний паркан, та надалі ударом руки зламав поштову скриньку, надалі, переконавшись в тому, що двері у домоволодіння йому ніхто не відчинив, самовільно відчинив вхідну хвіртку, яка була зачинена, але не зачинена на врізний замок, та здійснив незаконне проникнення до подвір`я домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , в якому фактично проживає та зареєстрована ОСОБА_6 .

Протиправні дії ОСОБА_3 , пов`язані з незаконним проникненням до домоволодіння АДРЕСА_3 , були припинені чоловіком власниці ОСОБА_7 , який вивів ОСОБА_3 з будинку та здійснив цивільне затримання останнього до приїзду співробітників УПП ДПП в Харківській області, які отримали виклик на службовий планшет від оператора служби «102», виклик якого здійснила ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_3 під час дізнання, у присутності захисника - адвоката ОСОБА_8 надав заяву, в якій зазначив, що беззаперечно визнає свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, згоден із встановленими дізнанням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоден на розгляд обвинувального акта в спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_6 також надала заяву про згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку.

З відповідним клопотанням до суду звернулася і прокурор Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_9 .

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України (незаконне проникнення до володіння особи), доведена повністю.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він не судимий, на обліку у нарколога не перебуває, протягом останніх 5 років за медичною допомогою до КНП ХОР «ОПНД №3», одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, э фізичною особою-підприємцем, має постійне місце проживання та місце реєстрації.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ч. 1 ст. 67 КК України, відсутні.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступень тяжкості даного правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, та приходить до висновку, що покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 162 КК України буде необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження здійснення ним нових кримінальних правопорушень.

Судових витрат у кримінальному провадженні немає.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ: CD-R диск з відеозаписами зберігати у матеріалах кримінального провадження (к/п, а.с. 55).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання його копії.

Відповідно до ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження.

Роз`яснити обвинуваченому, захиснику, потерпілій право подати клопотання про помилування.

Суддя ОСОБА_1