Справа №345/752/25
Провадження № 1-кп/345/181/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.03.2025 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуш матеріали кримінального провадження № 0000103 з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Брошнів-Осада Івано-Франківської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зі середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 вчинив дії, які виразились у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду, а так само наданні такої вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах.

13.02.2025 приблизно о 00:45 год. екіпажем СРПП Калуського РВП в складі інспектора старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 та інспектора капітана поліції ОСОБА_6 під час патрулювання у м. Калуш по проспекті Лесі Українки було зупинено транспортний засіб марки «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 за порушення правил дорожнього руху, а саме: водій не подав сигнали світловим покажчиком повороту відповідного напрямку. Після зупинки транспортного засобу під час спілкування з ОСОБА_3 у нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю із порожнини рота, почервоніння обличчя, нечітка вимова та поведінка, що не відповідала обстановці.

Окрім того, в ході спілкування ОСОБА_3 запропоновано пройти освідування на алкогольне сп`яніння на місці за допомогою сертифікованого приладу «Драгер» або у КНП «Калуська ЦРЛ», однак останній не погоджувався на проходження освідування.

Тоді ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_3 , що на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, а саме: порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, за що передбачена адміністративна відповідальність на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП, після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 присіли на передні сидіння службового автомобіля для складання направлення на проходження освідування в медичний заклад та складання адміністративних матеріалів.

Тоді у ОСОБА_3 , який перебував на задньому сидінні службового автомобіля марки «Renault» «Duster», д.н.з. НОМЕР_3 , що знаходився у м. Калуш по проспекті Лесі Українки, та усвідомлював, що він вчинив адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність, у нього виник умисел на надання неправомірної вигоди у розмірі 100 доларів США посадовій особі Національної поліції України інспектору СРПП Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_5 за не складання ним з використанням свого службового становища документів про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_7 того ж дня, близько 01:12 год., діючи умисно, бажаючи уникнути притягнення до адміністративної відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи на задньому сидінні службового автомобіля, де на передніх сидіннях знаходились інспектори СРПП Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , словесно висловив їм пропозицію про надання неправомірної вигоди за непритягнення його до адміністративної відповідальності та нескладання протоколу про адміністративну відповідальність, та був попередженим про кримінальну відповідальність за пропозицію неправомірної вигоди. Однак ОСОБА_3 , не відреагувавши на попередження щодо кримінальної відповідальності за такі його дії, надав купюру номіналом 100 доларів США серія номер РН83543880В, яка згідно висновку експерта від 17.02.2025 за способом нанесення зображень та первинними елементами захисту відповідає купюрі номіналом 100 доларів США, яка знаходиться в офіційному обігу країни-виробника Федеральної резервної системи США, згідно офіційного курсу НБУ станом на 13.02.2025 еквівалентно 4179,27 грн., та поклав її на підлокітник між переднім водійським сидінням та пасажирським переднім сидінням, чим надав неправомірну вигоду на вказану суму.

Однак інспектором СРПП Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 було відмовлено ОСОБА_3 у прийнятті пропозиції щодо отримання неправомірної вигоди та вчинено всі дії, передбачені ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання корупції» для фіксації протиправних дій ОСОБА_3 , а саме: повідомив про факт надання неправомірної вигоди на лінію 102 та викликав слідчо-оперативну групу Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області, склавши при цьому протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обвинувачений у судовому засіданні вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав. Пояснив, що 13.02.2025 приблизно о 01:00 год., керуючи транспортним засобом, його було зупинено працівниками поліції, які в ході розмови виявили в нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували йому пройти освідування на стан сп`яніння. Від чого він відмовився. При цьому, бажаючи уникнути притягнення до адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, запропонував працівнику поліції хабар у розмірі 100 доларів США. Однак працівники поліції викликали слідчо-оперативну групу. Кається у вчиненому, розуміє, що вчинив протиправне діяння. Більше такого не повториться.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження фактичних обставин суд обмежив допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не оспорювались, зокрема, доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження, а його неправомірні дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 369 КК України, оскільки він вчинив дії, які виразились у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду, а так само наданні такої вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності зі ст. 65 КК України суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії нетяжкого злочину згідно зі ст. 12 КК України, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують покарання, а також обставину, яка обтяжує покарання, позицію прокурора.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він згідно з довідками медичних закладів за допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не звертався, одружений, на утриманні одна неповнолітня дитина, має зареєстроване місце проживання, за яким скарг на нього не поступало, раніше не судимий.

Судом встановлено, що обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого згідно зі ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого згідно зі ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні прокурор просив врахувати особу обвинуваченого та призначити покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обвинувачений просив суворо його не карати.

При призначенні покарання суд бере до уваги положення ст. 50 КК України, якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами, положення ст. 65 КК України, згідно з якою, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, поведінку обвинуваченого під час та після вчинення злочинних дій, зокрема, визнання своєї винуватості, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, беручи до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, враховуючи наявність двох пом`якшуючих покарання обставин та однієї обтяжуючої, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно обрати покарання в межах санкції ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Саме таке покарання буде необхідним для виправлення обвинуваченого й попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме тяжкості кримінального правопорушення і справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. Підстави для їх застосування відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України судові витрати, пов`язані із проведенням експертиз на досудовому слідстві, суд покладає на обвинуваченого.

Відповідно до положень ст. 174 КПК України після вступу вироку в законну силу арешт майна, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.02.2025 (справа № 345/615/25, провадження №1-кс/345/130/2025), необхідно скасувати.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374, 394-395 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувати, запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) гривні 60 копійок витрат за проведення експертизи № СЕ-19/109-25/2989-ДД від 17.02.2025.

Після вступу вироку в законну силу арешт майна, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.02.2025 (справа № 345/615/25, провадження №1-кс/345/130/2025), скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- купюру номіналом 100 доларів США, серія та номер: РН83543880, яку після експертизи поміщено в спецпакет № 3685503, який передано на зберігання уповноваженій особі АТ КБ «ПриватБанк», - після вступу вироку в законну силу конфіскувати;

- DVD-R диск марки «FIESTA», на якому міститься відеозапис з бодікамери працівників поліції, який зберігається у матеріалах кримінального провадження, - після вступу вироку в законну силу залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду суд протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: