Справа № 152/1148/24
Провадження №11-кп/801/1121/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Шаргородського районного суду Вінницької області від 19.08.2024 року, яким, затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Шаргородського відділу Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 та підозрюваним

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином України, уродженцем та мешканцем АДРЕСА_1 , раніше несудимим,

якого визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_10 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України зобов`язано ОСОБА_10 :

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку ОСОБА_10 ухвалено рахувати з моменту проголошення вироку.

Вирішено питання з речовими доказами.

Стягнуто з ОСОБА_10 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) грн 92 коп. процесуальних витрат на користь держави за проведення судової експертизи.

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_10 в середині червня 2024 року (більш точної дати та часу не встановлено), під час дії воєнного стану на території України (введеного з 24 лютого 2022 року на підставі указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, продовженого до 12 серпня 2024 року на підставі указу Президента України від 6 травня 2024 року за № 271/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України від 8 травня 2024 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»), перебуваючи у домоволодінні ОСОБА_11 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, пройшов на другий поверх житлового будинку, де на підлозі у сумці виявив бувший у використані дриль-шуруповерт акумуляторний ударний торгової марки «Milwaukee», моделі «МІ8 BPD 4.0Ah» та, реалізуючи свій злочинний умисел, підбурюваний жагою до легкої наживи, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, викрав бувший у використані дриль-шуруповерт акумуляторний ударний Milwaukee МІ 8 BPD 4.0Ah, вартість якого згідно висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи становить 1800 грн, який сховавши під верхній одяг, виніс із домоволодіння та покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_10 завдав потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 1800 грн.

На вирок прокурором була подана апеляційна скарга, у якій він просить скасувати вирок Шаргородського районного суду Вінницької області від 19.08.2024 стосовно ОСОБА_10 за ч. 4 ст. 185 КК України через істотні порушення вимог кримінально процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеній між прокурором Шаргородського відділу Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_12 та підозрюваним ОСОБА_10 від 05.08.2024.

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_10 за ч.4 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 1135,92 грн покласти на рахунок держави. Речовий доказ у кримінальному провадженні дриль-шуруповерт акумуляторний ударний «Milwaukee» «MI8 BPD 4.0А?» залишити у власності ОСОБА_11 .

Копію ухвали після набрання нею законної сили направити до ВП № 2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_10 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

В обгрунтування зазначає, що вартість таємно викраденого ОСОБА_10 майна станом на середину червня 2024 року становила 1800 гри, тобто на час вчинення крадіжки не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України і ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, він може бути притягнутий лише до адміністративної відповідальності за дрібну крадіжку за ст. 51 КУпАП і не може бути засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України.

Заслухавши доповідь головуючого судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до статті 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями частини 1 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною 1 статті 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений статті 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який грунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна, якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою і не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 КК України.

Беручи до уваги викладене, фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи.

До таких висновків дійшов Верховний Суду у постановах від 21.08.2024 (справ № 127/26638/23) та від 22.08.2024 (справа № 567/507/23).

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_10 вчинив в середині червня 2024 року.

Станом на 01.01.2024 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1514 гривень.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та ст. 51 КУпАП (в редакції Закону від 18.07.2024 № 3886-ІХ), на момент вчинення ОСОБА_10 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становить 3028 гривень.

Як убачається з оскаржуваного вироку, діями ОСОБА_10 було заподіяно матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_13 у розмірі 1800 гривень.

Ураховуючи вище викладене та те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_10 майна станом на середину червня 2024 року становила 1800 грн, тобто на час вчинення крадіжки не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також . з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України і ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, він може бути притягнутий лише до адміністративної відповідальності за дрібну крадіжку за ст. 51 КУпАП і не може бути засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України.

Таким чином, Шаргородський районний суд Вінницької області, ухвалюючи вирок стосовно ОСОБА_10 , неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність (ст. ст. 3, 5, 185 КК України відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409, ст. 413 КПК України є підставою для скасування вироку при розгляді провадження в суді апеляційної інстанції

У частині 7 ст. 474 КПК України, яка регламентує загальний порядок судового провадження на підставі угоди, чітко вказано, що суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або Закону, тобто і на відповідність вимогам Кримінального кодексу України, Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, що призвело до ухвалення незаконного вироку судом.

При цьому, поза увагою суду залишилися вимоги ч. 3 ст. 479-2 КПК України, відповідно до якої, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 1-2 ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

Таким чином Шаргородський районний суд Вінницької області при ухваленні вироку стосовно ОСОБА_10 залишив поза увагою зазначені вище обставини та, не зважаючи на те, що ч. 3 ст. 479-2 КПК України містить імперативну норму, тобто безальтернативно-обов`язкову до виконання, яка нерозривно пов`язана з положеннями, закріпленими в п. 4-1 ч. 1 ст. 284 та п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК України і передбачає закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, 19.08.2024 розпочав та завершив судовий розгляд і не запитав згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу, що потягло за собою порушення права ОСОБА_10 на закриття кримінального провадження стосовно нього.

За таких обставин, суд, розглядаючи 19.08.2024 угоду про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним від 05.08.2024, мав відмовити в П затвердженні, оскільки умови угоди порушують права, свободи та інтереси ОСОБА_10 , що призвело до ухвалення незаконного вироку судом.

Отже, судом допущено порушення вимог ст. ст. 284, 370, 474, 479-2 КПК України, які перешкодили ухвалити законний та обгрунтований вирок, а тому вони є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України істотні порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для скасування вироку суду першої інстанції у апеляційному порядку відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409, ст. 412 КПК України.

За таких обставин, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність допущені Шаргородським районним судом Вінницької області призвели до затвердження угоди, умови якої порушують права, свободи та інтереси сторони у кримінальному провадженні, що призвело до ухвалення незаконного вироку.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що у даному випадку наявні правові підстави для закриття кримінального провадження за пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України.

Відповідно до вимог ст.417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Оскільки встановлені обставини, передбачені п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, то обвинувальний вирок щодо ОСОБА_10 підлягає скасуванню із закриттям кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.404,405,407,417, 419 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Вирок Шаргородського районного суду Вінницької області від 19.08.2024 стосовно ОСОБА_10 за ч. 4 ст.185 КК України скасувати через істотні порушення вимог кримінально процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеній між прокурором Шаргородського відділу Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_12 та підозрюваним ОСОБА_10 від 05.08.2024.

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_10 за ч. 4 ст. 185 КК України закрити на підставі п4-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 1135,92 грн покласти на рахунок держави.

Речовий доказ у кримінальному провадженні дриль-шуруповерт акумуляторний ударний «Milwaukee» «MI8 BPD 4.0А?» залишити у власності ОСОБА_11 ..

Копію ухвали після набрання нею законної сили направити до ВП № 2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_10 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 3-х (трьох) місяців з дня її оголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_14