Провадження №1-кп/712/236/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року Соснівський районний суд м.Черкаси

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 01.07.2020 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, не працює, який не є депутатом, учасником бойових дій, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28.06.2020 приблизно о 13 годині 50 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи на парковці торгово-розважального комплексу «Плазма», що за адресою: м. Черкаси, бульвар Шевченка, 145, використавши незначний привід для конфлікту, грубо ігноруючи загальноприйняті в суспільстві елементарні добропорядні правила поведінки та моральності, прагнучи протиставити себе суспільству, виявити грубу силу, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, безпідставно наніс потерпілому ОСОБА_7 не менше трьох ударів кулаком правої руки в область голови, один удар ногою в пах та застосував спеціально пристосований, невстановлений під час досудового розслідування предмет, візуально схожий на газовий балон, розпиливши їдку речовину в обличчя ОСОБА_7 , яким спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді травми правого колінного суглобу з саднами, поверхневою раною м`яких тканин суглобу та розтягненням сухожилка чотирьохголового м`язку і власної зв`язки наколінника з їх набряками які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/950 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та тілесні ушкодження у вигляді крововиливів лівого передпліччя, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/950 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, після чого ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник.

Вказаними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.296 КК України, тобтохуліганство, грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненого із застосуванням предмета спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав і пояснив суду, що 28.06.2024 приблизно о 14 год. він перебував в ТРЦ «Плазма». Після чого вийшов на вулицю через центральний вхід. Рухаючись по тротуару та пройшовши близько одного метра побачив як зліва від нього із за повороту з`явився автомобіль, що рухався на значній швидкості у його бік. Пройшовши до свого автомобіля, позаду він почув як зупинився автомобіль, обернувся та побачив, що чоловік за кермом вказаного автомобіля викрикнув на його адресу нецензурні вислови. У відповідь він останньому зазначив, що нічого не порушив і що рухаючись на такій великій швидкості по стоянці, той ледве його не збив. Потім рушив у напрямку кафе , однак побачив як ОСОБА_8 швидко йде в його бік. Зрозумівши, що останній буде його бити, з мотиву самозахисту і діючи інстинктивно миттєво наніс йому спочатку правою рукою, потім лівою рукою в район голови удари. Удари були нанесені не точні, змазані. Крім цього він ще наніс удар лівою ногою та лівою і правою рукою в район голови, однак вони також були не сильні, що підтверджується висновком медичної експертизи, за результатами якої на голові ОСОБА_9 не зафіксовано тілесних ушкоджень. ОСОБА_8 провокував його на бійку образливими словами та робив не значні рухи в його бік, після чого наніс спробу нижнього удару лівою рукою в район голови. У відповідь обвинувачений наніс не значний удар правою ногою в пах ОСОБА_10 . Останній розуміючи, що явно програє у бійці, покликав на допомогу дівчину, яка до цього перебувала в його автомобілі та почав погрожувати. Сприймаючи погрози ОСОБА_9 як реальні, згадав, що у нього сумці є суміш СО2 в аерозольному балончику, придбану для чистки карбюратора автомобіля. Вирішивши потерпілого налякати, дістав суміш з сумки та направив на нього. Коли ОСОБА_11 повернувся обличчям в іншу сторону, щоб налякати його звуковим ефектом натиснув на розпилювач та розпилив суміш в ділянку потилиці та спини. Це все чітко зафіксовано на відеозаписі події. На відео видно, що ОСОБА_8 та його знайома не сліпнуть, не хватаються руками за обличчя. Однак в обвинувальному акті зазначено, що він розпилив їдку речовину саме в обличчя ОСОБА_9 , що не відповідає дійсності. Наявність тілесних ушкоджень у виді ушкоджень очей та обличчя потерпілого не зафіксовано у судовій медичній експертизі. Зазначив, що мети нанести будь-які тілесні ушкодження ОСОБА_7 за допомогою аерозольного балончику він не мав. Мотивом було саме налякати останнього щоб він не переслідував і не наніс йому тілесних ушкоджень, а щоб мати змогу спокійно сісти в свій автомобіль та поїхати з місця конфлікту. Після цього бажаючи уникнути подальших негативних наслідків, вирішив полишити місце події. Коли від`їжджав зі стоянки, побачив та почув як ОСОБА_8 наніс два сильні удари лівою рукою по його автомобілю, перший удар був по капоту (залишилася вмятина) та другий в заднє бокове скло мого автомобіля. Такі зухвалі дії ОСОБА_9 його обурили, тому у відповідь він проїжджаючи повз автомобіль останнього, зупинився та наніс ногою удар по його автомобілю. В цей момент підбіг ОСОБА_8 та став у бійцівську стійку, яку він прийняв за бажання продовжити конфлікт, після чого, вже маючи неприязні відносити до потерпілого, хотів нанести йому удар в обличчя правою рукою, однак не попав, так як останній відскочив, при цьому, втративши рівновагу, впав, після чого обвинувачений дав йому пінок правою ногою. В подальшому сів до свого автомобіля та поїхав з місця події до поліції, де надав свої пояснення з приводу виниклого конфлікту. Від правоохоронних органів не переховувався, особисто з ним ніхто на зв`язок не виходив, про те, що його розшукують йому відомо не було.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї провини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні його вина була підтверджена в ході судового розгляду на підставі зібраних у встановленому порядку доказів, досліджених в судовому засіданні, які є належними, допустимими, достатніми та узгоджуються між собою.

Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що він рухався по паркувальному майданчику торгово-розважального комплексу «Плазма», що знаходиться в м. Черкаси по бульвару Шевченка, 145 коли перед його машиною, раптово вийшов на проїздну частину ОСОБА_6 . Він зробив йому зауваження, на що ОСОБА_6 , використавши незначний привід для конфлікту, безпідставно наніс йому не менше трьох ударів в область голови, та один удар ногою в пах . Після нанесення йому ударів останній застосував газовий балончик, розпиливши його в обличчя. Вважає, що дії ОСОБА_6 вирізнялися особливою зухвалістю. Свідком даної події була ОСОБА_12 , яка на той час перебувала в його автомобілі. Додав, що йому було завдано моральних страждань, які він оцінює у 100000 грн., тому наполягав на задоволенні цивільного позову в повному обсязі та суворому покаранні обвинуваченого.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , зазначила, що 28.06.2020 приблизно щ 13-50, разом з ОСОБА_7 перебувала по власних справах на парковці торгово-розважального комплексу «Плазма», що за адресою: м. Черкаси, бульвар Шевченка,145 де ОСОБА_6 , використавши незначний привід для конфлікту, поводячись зухвало, безпідставно наніс ОСОБА_7 не менше трьох ударів кулаком в область голови та в область паху, а потім застосував спеціально пристосований газовий балончик в область обличчя ОСОБА_7 . Після застосування вказаного пристрою вона бачила у ОСОБА_7 почервоніння очей.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив, що був свідком події, що сталася влітку 2020 року в м. Черкаси по бульвару Шевченка, на парковці поблизу ТРЦ «Плазма» та бачив як обвинувачений наносив удари потерпілому ОСОБА_7 , спочатку наніс удар ногою в пах, а потім в голову. Також бачив дівчину, яка підходила до чоловіків під час бійки та щось говорила. Вказав, що чітко бачив як обвинувачений застосував предмет схожий на балончик в область обличчя потерпілого. Після чого він викликав поліцію за номером 102. В цей час ОСОБА_6 сів в автомобіль «Нива» та поїхав у невідомому напрямку.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_14 , який є лікарем судово-медичним експертом КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичних експертиз» пояснив, що йому надавався для перегляду CD-R диск на якому зафіксована подія від 28.06.2020. Вказав, що у висновку № 02-01/950 від 12.10.2020, він зазначив, що конкретизувати механізм нанесення ударів не має можливості через велику відстань. Розібрати конкретно, хто які удари наносив складно, оцінити події відображені на відеозаписі не вбачається можливим, а тому він у висновку експертизи зазначив, що в результаті цієї бійки потерпілому могли бути нанесені тілесні ушкодження. Отримання вказаних у висновку експертизи тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_7 внаслідок падіння з висоти власного зросту не характерно для такого падіння. Додав, що роз`яснює та відповідає тільки на ті питання, які поставлені на вирішення експерта, якщо будуть заявлені інші питання, це вже буде друга експертиза.

Крім того, вина ОСОБА_6 підтверджується письмовими доказами матеріалами кримінального провадження, а саме:

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_15 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 28.06.2020;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.10.2020 із фото таблицями за участю потерпілого ОСОБА_7 , в ході якого останній детально показав механізм нанесення ударів ОСОБА_6 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.10.2020 із фото таблицями за участю свідка ОСОБА_15 , в ході якого остання детально пояснила та показала як ОСОБА_6 наносив удари ОСОБА_7 ;

- висновком експерта № 02-01/950 від 12.10.2020, відповідно до якого у ОСОБА_7 встановлено тілесні ушкодження: травма правого колінного суглобу з саднами, поверхневою раною м`яких тканин суглобу та розтягненням сухожилка чотирьохголового м`язу і власної зв`язки наколінника з їх набряками; крововиливи лівого передпліччя. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, по давності виникнення можуть відповідати часу вказаному в наданих на експертизу медичних документах, тобто 28.06.2020 та відносяться: травма правого колінного суглобу з саднами, поверхневою раною м`яких тканин суглобу та розтягненням сухожилка чотирьохголового м`язу і власної зв`язки наколінника з їх набряками до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розгляд здоров`я; крововиливи лівого передпліччя до категорії легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_7 не є небезпечними для життя, як в момент заподіяння так і у своєму клінічному протіканні. Тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_7 не характерні для тих, які виникають внаслідок падіння з висоти власного зросту, з положення стоячи, з наступним ударом об площину або травмуючий предмет. Тілесні ушкодження у ОСОБА_7 могли виникнути, як за обставин на які він вказав у протоколі проведення слідчого експерименту від 05.10.2020, так і за обставин на які вказала ОСОБА_15 у протоколі проведення слідчого експерименту від 05.10.2020. Не виключається можливість, що тілесні ушкодження у ОСОБА_7 могли виникнути за обставин відтворених у відеозаписі починаючи з 1 хв. 43 с до 3 хв. 43 с. Тривале лікування ОСОБА_7 пов`язане не з характером травми, а з наявністю захворювання: артрит обох скронево нижньо-щелепних суглобів.

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.10.2020, відповідно до якого ОСОБА_13 впізнав особу під фото № 2, а саме ОСОБА_6 ;

- протоколом огляду предмету від 19.10.2020, відповідно до якого начальником відділення СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаської області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_16 було оглянуто DVD-R диск, поміщений до паперового конверту отриманий від ТРЦ «Плазма»;

- протоколом огляду предмету від 20.10.2020, відповідно до якого начальником відділення СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаської області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_16 було оглянуто СD-R диск, поміщений до паперового конверту отриманий від потерпілого ОСОБА_7 з записом частини події, яка мала місце поблизу ТРЦ «Плазма»;

- постановою про приєднання речових доказів та передачу їх на зберігання від 20.10.2020, згідно якого диск для лазерних систем зчитування: СD-R диск C3120WJ14131030LH визнано речовим доказом;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.11.2022, відповідно до якого ОСОБА_12 впізнала особу на фотознімку № 2 ОСОБА_6 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.11.2022, відповідно до якого ОСОБА_7 впізнав особу на фотознімку № 2 ОСОБА_6 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 16.11.2022 із фото таблицями за участю свідка ОСОБА_13 , в ході якого останній детально пояснив та показав як ОСОБА_6 наносив удари ОСОБА_7 ;

- висновком експерта № 02-01/748 від 24.07.2024, відповідно до якого у ОСОБА_7 мали місце ушкодження: травма правого колінного суглобу з саднами, поверхневою раною м`яких тканин суглобу та розтягненням сухожилка чотирьохголового м`язу і власної зв`язки наколінника з їх набряками; крововиливи лівого передпліччя. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, по давності виникнення можуть відповідати часу вказаному в ухвалі суду, тобто 28.06.2020 та відносяться: травма правого колінного суглобу з саднами, поверхневою раною м`яких тканин суглобу та розтягненням сухожилка чотирьохголового м`язу і власної зв`язки наколінника з їх набряками до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; крововиливи лівого передпліччя до категорії легких тілесних ушкоджень. Можливість виникнення у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень внаслідок «падіння з висоти власного зросту на коліна та на ліве передпліччя» не виключається. Тілесні ушкодження у ОСОБА_7 , могли виникнути, як за обставин на які він вказав у протоколі проведення слідчого експерименту від 05.10.2020, так і за обставин на які вказала ОСОБА_15 в протоколі проведення слідчого експерименту від 05.10.2020. Не виключається можливість виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 за обставин відтворених у відеозаписі починаючи з 1 хв. 43 с. до 4 хв. 00 с.

Досліджені докази у своїй сукупності є логічними, послідовними, узгоджуються один з одним, відповідають фактичним обставинам справи, будь-які протиріччя в них відсутні, що свідчить про їх об`єктивність та правдивість.

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини суд вважає способом захисту та способом ухилення від покарання, або пом`якшення його, так як його вина підтверджується дослідженими вище доказами.

Аналізуючи ці докази, суд критично оцінює показання ОСОБА_6 , дані ним в судовому засіданні, взявши за основу свідчення потерпілого ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які вони давали в ході судового розгляду, де вони детально, послідовно і конкретно вказували на факти і обставини вчинення зухвалих, хуліганських дій ОСОБА_6 . Їх свідчення узгоджуються з протоколами проведення слідчих експериментів, відеозаписом з місця події, висновками судово-медичного експерта про наявність тілесних ушкоджень, їх характер, механізм утворення.

Доводи захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 про неправдивість показів свідка ОСОБА_13 суд вважає безпідставними оскільки достатньо переконливими доказами вони не спростовані, при цьому покази даного свідка та потерпілого в частині існування факту вчинення хуліганських дій, нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченим потерпілому у часі і місці, визначеному обвинувальним актом, є взаємоузгодженими і послідовними.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, у свідків та потерпілого не було причин обмовляти обвинуваченого ОСОБА_6 , їх показання є послідовними і підтверджені іншими наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

В судовому засіданні захисником обвинуваченого було заявлено клопотання про недопустимість доказів, а саме : протоколу проведення слідчого експерименту від 05.10.2020 за участю потерпілого ОСОБА_7 в зв`язку з тим, що він є малоінформативним.

Відповідно до частини першої ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Оцінюючи в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення докази, які були досліджені в судовому засіданні, суд не знайшов підстав для визнання недопустимим доказу - протоколу проведення слідчого експерименту від 05.10.2020 за участю потерпілого ОСОБА_7 , оскільки дана слідча дія (слідчий експеримент) була проведена з дотриманням вимог ст.240 КПК України, будь-яких істотних порушень прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, під час проведення експертизи не встановлено, тому відсутні підстави для задоволення клопотання захисника обвинуваченого про визнання доказу недопустимим.

На переконання суду, зазначені дії обвинуваченого ОСОБА_6 вирізняються своєю цілеспрямованістю та підтверджують наявність умислу на вчинення хуліганських дій, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Таким чином, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точку зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину , передбаченого ч.4 ст. 296 КК України згідно з критерієм доведеності «поза розумним сумнівом» (ст.17 КПК України).

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.4 ст.296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненого із застосуванням предмета спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання суд не вбачає обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 відповідно до ст.65 КК України суд враховує: суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який згідно з класифікацією, наведеною у ст.12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів, відомості про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання та реєстрації, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, та вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі відповідно до санкції ч. 4 ст. 296 КК України, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень в майбутньому.

Суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім заходом примусу для перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 та належним попередженням щодо вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Цивільний позов ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до вимог ст.128 КПК України суд вирішує цивільний позов в кримінальному провадженні.

У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Потерпілий ОСОБА_7 звернувся до суду із цивільним позовом про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 суми у розмірі 3026,60 грн. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди та 100000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовної заяви в частині стягнення матеріальної шкоди зазначає, що протиправними діями ОСОБА_6 йому було завдано тілесних ушкоджень, внаслідок чого він проходив тривалий курс лікування. Всі медичні обстеження та купівля ліків відбувалася за його власний кошт на загальну суму 3026,60 грн., що підтверджено копіями документів.

Що стосується обґрунтування позову в частині стягнення моральної шкоди ОСОБА_7 зазначив, що внаслідок умисних дій ОСОБА_6 він отримав тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин обличчя ліворуч. Післятравматичний артрит лівого СНЩС, забій м`яких тканин лівого передпліччя, забійні ссадна правого колінного суглобу № 2, пошкодження сухожилків 4-голового м`язу правого колінного суглобу та власної зв`язки наколінника, гострий синовії. Вказані травми завдали ОСОБА_7 сильного фізичного болю, емоційних страждань, приниження чоловічої честі та гідності, через, що він перебував у постійній тривозі та емоційній напрузі.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п.п. 3, 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, суд має з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань, за яких обставин і якими діями вони завдані, ступінь вини заподіювача, яких моральних чи фізичних страждань зазнав потерпілий, в якій грошовій сумі він оцінює пов`язані з ними втрати, та з чого при цьому виходить, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного спору. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд вважає встановленим, що потерпілому ОСОБА_7 неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_6 заподіяна моральна шкода, яка виразилась у моральних переживаннях потерпілого за своє здоров`я та життя під час протиправних дій останнього моральних переживаннях потерпілого, порушенням нормальних життєвих зв`язків та необхідністю відвідувати правоохоронні органи.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, згідно з приписами п. 6.4 «Методичних рекомендацій» (лист Міністерства юстиції від 13.05.2004 року № 35-13/797), враховуються вимоги розумності і справедливості, оскільки моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ст. ст. 23, 1167 ЦК України, та роз`яснень, що викладені в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду № 4 від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та вважає суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 100000 гривень такою, що відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставин, при яких було спричинено моральну шкоду ОСОБА_7 і яка на думку суду, буде достатньою для відшкодування моральної шкоди, яку потерпілий отримав внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

До набрання вироком законної сили, залишити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 3026,60 (три тисячі двадцять шість грн. 60 коп.) грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 100000, 00 (сто тисяч грн. 00 коп.) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Речові докази:

-DVD-R диск, на якому знаходяться записи з камери відеоспостереження ТРЦ «Плазма», які зберігаються в матеріалах кримінального провадження та СD-R диск, на якому знаходяться запис частини події, який був наданий потерпілим ОСОБА_7 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя : ОСОБА_1