Справа № 444/2015/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/198/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовківського районного суду Львівської області від 13.01.2025 року,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

встановила:

ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 про скасування повідомлення про підозру від 12.09.2024 року стосовно ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, у кримінальному провадженні № 0000228 від 08.05.2024 року.

На ухвалу слідчого судді захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою скасувати повідомлення про підозру від 12.09.2024 року стосовно ОСОБА_7 .

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що органом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 12.09.2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.369 КК України, 26.09.2024 оголошено її в розшук і зупинено досудове розслідування. Однак, повідомлення про підозру ОСОБА_7 не було вручено в день її складання в передбаченому законом порядку, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією повідомлення про підозру від 12.09.2024, в якій відсутній підпис останньої, та відсутністю відомостей про виклик ОСОБА_7 на 12.09.2024 для вручення повідомлення про підозру. Таке було вручено під особистий підпис лише 23.12.2024 року в приміщенні суду, а відтак лише з цієї дати остання набула статусу підозрюваної. Зазначає, що вказана підозра у вчиненні злочину є необґрунтованою та незаконною, оскільки прийнята на підставі доказів, отриманих з порушенням кримінального процесуального закону, а заміст такої містить незрозумілий виклад обставин та обґрунтування причетності до вчинення злочину. Крім того, звертає увагу, що огляд місця події від 08.05.2024 року проводився з порушенням вимог законодавства, а відтак всі отримані результати проведення огляду місця події не можуть вважатись допустимими доказами і об`єктивно підтверджують необґрунтованість повідомлення про підозру. Враховуючи наведене, просить дослідити наведені у апеляційній скарзі докази.

Заслухавши доповідача, доводи захисника, який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти її задоволення, вивчивши матеріали справи, дослідивши наведені доводи, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

З матеріалів справи встановлено, що ВП № 2 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000228 від 08.05.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, за фактом надання ОСОБА_7 неправомірної винагороди в розмірі 500 доларів США працівнику прикордонної служби за безперешкодний перетин державного кордону.

12.09.2024 старшим слідчим ВП № 2 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 , за погодженням прокурора Жовківської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_8 , повідомлено ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Частинами 1-3 ст.276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.

Наведене в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» поняття «обґрунтована підозра» означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Крім того, Європейський суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Так, оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованого підозрюваній злочину, колегія суддів вбачає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , в контексті її розуміння ЄСПЛ, наявна.

А тому, доводи апеляційної скарги стосовно невідповідності повідомлення про підозру критеріям «обґрунтованої підозри» є безпідставними, оскільки, на думку апеляційного суду, повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, відповідає вимогам ст. 277 КПК України.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 не було вручено 12.09.2024 року в передбаченому законом порядку, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ст. 135 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Водночас, положеннями ст. 136 КПК України визначено, що належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 12.09.2024 старшим слідчим ВП № 2 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 , за погодженням прокурора Жовківської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_8 , повідомлено ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Разом з тим, повідомлення про підозру в день складання (12.09.2024) не вручалось через неявку ОСОБА_7 до слідчого.

Виклик ОСОБА_7 до слідчого направлявся засобами поштового зв`язку, що стверджується матеріалами кримінального провадження.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що усі необхідні матеріали кримінального провадження, в тому числі, повістка, пам`ятка про права та обов`язки, повідомлення про підозру скеровувались слідчою засобами поштового зв`язку та на особистий мобільний телефон ОСОБА_7 в додаток «Ватцап», на номер телефону, який особисто надала ОСОБА_7 слідчому, а також і захиснику, який на той час представляв інтереси ОСОБА_7 .

Наведене підтверджується листом ВП №2 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області від 12.09.2024 року та трекінгом поштового відправлення за № 188, з яких видно, що 12.09.2024 року повідомлення про підозру надсилалось рекомендованим листом за місцем проживання ОСОБА_7 , однак не було отримане одержувачем та було повернуте у зв`язку із закінченням терміну зберігання, тобто не з вини органу досудового розслідування.

Колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про те, слідчим виконано всі необхідні дії з метою належного повідомлення ОСОБА_7 про підозру, оскільки така направлена як поштовим зв`язком так і на її особистий номер телефону в додаток «Ватцап».

Крім того, 23.12.2024 року ОСОБА_7 була вручена під особистий підпис оскаржуване повідомлення про підозру, де зроблені відповідні зауваження.

Враховуючи наведене, порушення слідчим порядку вручення повідомлення про підозру не впливає на правильність такого повідомлення, а тому не може бути підставою для задоволення скарги з цих підстав.

Відтак, доводи захисника з цього приводу є необґрунтованими.

Доводи апелянта про те, що огляд місця події від 08.05.2024 року проводився з порушенням вимог законодавства, на думку колегії суддів, підлягають з`ясуванню в процесі розслідування кримінального провадження чи розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про те, що на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою КК України ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли безумовне скасування ухвали слідчого судді судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому ухвалу слідчого судді Жовківського районного суду Львівської області від 13.01.2025 року слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 424 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

ухвалу слідчого судді Жовківського районного суду Львівської області від 13.01.2025 року про відмову у задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 про скасування повідомлення про підозру від 12.09.2024 року стосовно ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, у кримінальному провадженні № 0000228 від 08.05.2024 року, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4