24.03.2025 Справа № 363/1189/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), обвинуваченого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгород обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000028 від 20.01.2025 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцям. Фастів Київської області, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09.04.2008 за ч. 2 ст. 186 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки; 2) вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 04.08.2008 за ч. 2 ст. 186 КК України, на підставі ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі; 3) вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19.07.2013 за ч. 1 ст. 187 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 4) вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17.05.2017 за ч. 2 ст. 156 КК України до 8 років позбавлення волі; 5) вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 24.09.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 рік.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

20.01.2025 року приблизно о 17 год. 20 хв. (точний час не встановлено) ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні кімнати АДРЕСА_3 , реалізуючи свій умисел, спрямований на вчинення нападу на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою заволодіння майном останнього, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я потерпілого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, діючи в умовах воєнного стану, підійшов до ОСОБА_6 який сидів на ліжку, та штовхнув його, від чого останній впав на підлогу, після чого ОСОБА_5 наніс обмотаним тканиною металевим предметом, який мав при собі, один удар в область голови ОСОБА_6 , внаслідок чого останній перестав чинити опір ОСОБА_5 .

Вказаними діями ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: закритого (субкапітального) перелому голівки 4-ї п`ясткової кістки лівої кисті зі зміщенням уламків, яке відносить до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я на термін більше 21-го дня; забійної рани скроневої ділянки ліворуч, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я на термін більше 6-ти, але менше 21-го дня.

Продовжуючи реалізовувати свій умисел, ОСОБА_5 , користуючись безпорадним станом потерпілого, дістав із його кишені гаманець, із якого заволодів грошовими коштами в сумі 6700 грн. 00 коп., після чого з викраденими коштами покинув місце події та розпорядився ними на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 6700 грн 00 коп.

Обвинувачений свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченого ч.4 ст.187 КК України визнав у повному обсязі.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Тому, за згодою учасників процесу, судом вирішено провести допит обвинуваченого та дослідити обліково-характеризуючі дані щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений провину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 4 ст. 187 КК України визнав повністю, підтвердив фактичні обставини викладанні в обвинувальному акті та надав показання, що він 20.01.2025 року приблизно о 17 год. 20 хв. перебував у приміщенні кімнати АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_6 . З метою заволодіння майном останнього він підійшов до ОСОБА_6 і наніс один удар в область голови. Після чого ОСОБА_6 перестав чинити йому опір і він дістав із його кишені гаманець, з якого викрав 6700 грн. У скоєному щиро покаявся та зазнаячив, що хоче долучитися до лав ЗСУ.

Таким чином суд визнає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а його умисні дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 187 КК України як вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений в умовах воєнного стану, особою, яка раніше вчинила розбій.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст.187 ч.4 КК України, ступінь тяжкості вказаного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжкого злочину.

Дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_5 - раніше неодноразово судимий, не одружений; офіційно не працює, за місцем мешкання характеризується посередньо; на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого у відповідності до вимог ст.66 КК України, суд визнає щире каяття. Обставиними, що обтяжують покарання обвинуваченого суд визнає рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

З урахуванням наведеного та виходячи з принципу доцільності покарання, суд вважає, що призначення покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі, передбачене санкцією частини 4 статті 187 КК України, сприятиме виконанню та реалізації приписів статей 50, 65 КК України, згідно яких покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом порядку обмеження прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами.

Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.

Крім того, враховуючи ту обставину, що даний злочин ОСОБА_5 вчинено під час не відбуття покарання за вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 23.09.2024 року за ч.1 ст.309 КК України у виді пробаційного нагляду строком на один рік, остаточно йому необхідно призначити покарання у відповідності до вимог ст.71, 72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком.

Речові докази по справі вирішити на підставі вимог ст.100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлений. Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі із конфіскацією майна.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 23.09.2024 року за ч.1 ст.309 КК України та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 8 (восьми) років 1 (одного) місяця позбавлення волі із конфіскацією майна.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк покарання ОСОБА_5 рахувати з 21.01.2025 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

Речові докази: змив РБК з підлоги, металевий предмет, обмотаний тканиною, які передано до кімнати для зберігання речових доказів Бучанського РУП ГУНП в Київській області знищити;

DVD-R диск з записом камер зовнішнього нагляду, які зберігаються у матеріалах кримінального провадження - залишити зберігати у матеріалах кримінального провадження;

штани темно-синього кольору, 2 кофти чорного кольору, шапка сірого кольору, кофта сірого кольору, упаковані до спецпакету № 007275799, дублянка темного кольору, упакована до спецпакету № 007275800 та мобільний телефон марки Nokia 6300 sirocco Gold, imei НОМЕР_1 , з сім картою НОМЕР_2 , які передано до кімнати для зберігання речових доказів Бучанського РУП ГУНП в Київській області - повернути власнику за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом 30 діб з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1