УХВАЛА

про арешт майна

Справа № 621/1114/25

Провадження № 1-кс/621/195/25

17 квітня 2025 року м. Зміїв Харківської області

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданніза відсутності учасників клопотання прокурора Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно під час досудового розслідування кримінального провадження №0000199 від 15.04.2025, внесеного до ЄРДР за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 185 Кримінального кодексу України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що до відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області надійшла заява від директора ТОВ «Агрофірма імені Гагаріна» ОСОБА_4 про те, що 14.04.2025 під час здійснення платежів головним бухгалтером ТОВ «Агрофірма імені Гагаріна» із застосуванням електронного цифрового підпису, невстановленою особою здійснено втручання в роботу комп`ютера товариства через мережу Інтернет, внаслідок чого на рахунок ТОВ «ЕКО НЕКЕР» () було здійснено перерахування семи платежів на загальну суму 13 932 755,00 гривень з рахунку ТОВ «Агрофірма ім. Гагаріна», після чого в той же час було здійснено перерахування одного платежу на суму 980 940 гривень на рахунок ФОП ОСОБА_5 , ІПН НОМЕР_1 , чим ТОВ "Агрофірма імені Гагаріна" було спричинено матеріальну шкоду в особливо великих розмірах на загальну суму 14 913 695,00 грн.

Відомості за даним фактом були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000199 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 5 статті 185 Кримінального кодексу України.

В ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до виписки банку АТ «Ощадбанк» 14.04.2025 з поточного рахунку ТОВ «Агрофірма ім. Гагаріна» № НОМЕР_2 проведено несанкціоноване списання грошових коштів як оплату за товар на рахунок ТОВ «ЕКО НЕКЕР», код ЄДРПОУ 45854333, №UA 0876672 АТ «Ощадбанк», а саме: о 15.31 год на суму 1 490 903 грн. (за рахунком №0000241 від 14.04.2025); о 15.32 год. на суму 1 490 903 грн. (за рахунком №0000242 від 14.04.2025); о 15.32 год. на суму 1 490 904 грн. (за рахунком №0000246 від 14.04.2025); о 15.33 год. на суму 1 490 988 грн. (за рахунком №0000247 від 14.04.2025); о 15.33 год. на суму 1 490 983 грн. (за рахунком №0000248 від 14.04.2025); о 15.34 год. на суму 1 490 981 грн. (за рахунком №0000249 від 14.04.2025); о 15.38 год. на суму 4 987 093 грн. (за рахунком №382 від 14.04.2025); та на рахунок ФОП ОСОБА_5 , ІПН НОМЕР_1 , № НОМЕР_3 АТ «Райффайзен Банк», а саме о 15.35 год. на суму 980 940,00 грн.

Відповідно до рапорту ст. о/у 7-го управління ДСР НПУ встановлено, що 14.04.2025 з рахунку ТОВ «ЕКО НЕКЕР» () АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_4 було здійснено наступні платежі, а саме: 10 платежів на рахунок ТОВ «ЗОЛОТИЙ ПРОСТІР» () № НОМЕР_5 АТ «Укрсиббанк» на загальну суму 5 000 000 грн.; 11 платежів на рахунок ТОВ «ВОРКІЗ АКТИВ» () № НОМЕР_6 АТ «Укрсиббанк» на суму 5 000 000 грн.; 1 платіж на рахунок ТОВ «МАРСЕЛЬ ПРОЕКТ» () № НОМЕР_7 АТ «Комінбанк» на суму 1 006 750 грн.

Після здійснення 14.04.2025 переказів з ТОВ «ЕКО НЕКЕР», , на рахунки ТОВ «ЗОЛОТИЙ ПРОСТІР», ; ТОВ «ВОРКІЗ АКТИВ», ; ТОВ «МАРСЕЛЬ ПРОЕКТ», код ЄДРПОУ 45041314, на рахунку ТОВ «ЕКО НЕКЕР» залишились грошові кошти в сумі 2 926 005 грн.

Враховуючи вищевказане, існують підстави вважати, що грошові кошти, які знаходься на розрахункових рахунках ТОВ «ЕКО НЕКЕР», ; ФОП ОСОБА_5 ; ТОВ «ЗОЛОТИЙ ПРОСТІР», ; ТОВ «ВОРКІЗ АКТИВ», ; ТОВ «МАРСЕЛЬ ПРОЕКТ», , одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та у подальшому використовуватимуться для власних цілей суб`єктів господарювання або можуть бути частково або повністю перераховані та/або перетворені у майно.

Постановою старшого слідчого ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області від 16.04.2025 грошові кошти, які знаходяться на вищевказаних банківських рахунках, визнано речовими доказами та передано на зберігання.

Посилаючись на положення ст.ст. 64-2, 131, 132, 170, 171 КПК України, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. прокурор просив накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку ФОП ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , відкритий в установі АТ "Райффайзен Банк", а також зобов`язати банківську установу надати Довідку про залишок коштів на рахунку при накладенні арешту та в подальшому надавати інформацію про залишок коштів на зазначеному рахунку за запитом уповноважених осіб

В судове засідання прокурор, власник майна не з`явились, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч.1 статті 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого (а у визначених законом випадках дізнавача) та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи стислі строки, встановлені законом для розгляду клопотання, вжиття судом необхідних заходів для забезпечення явки в судове засідання учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду клопотання без участі сторін та без фіксації даної процесуальної дії за допомогою технічних засобів відповідно до положень частини 1, 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України.

Дослідивши доводи клопотання та письмові докази, додані на його обгрунтування, слідчий суддя зазначає наступне:

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України, до повноважень слідчого судді судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно ч. ч. 3-5 статті 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься, зокрема й арешт майна, не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

В обґрунтування доводів клопотання прокурором надано:

- Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0000199 від 15.04.2025, за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 5 статті 185 Кримінального кодексу України,

- рапорт ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області від 14.04.2025,

- заяву про вчинене кримінальне правопорушення від 14.04.2025,

- виписки по рахунках,

- постанову про призначення групи прокурорів,

- постанову про створення слідчої групи у кримінальному провадженні,

- протокол допиту потерпілого,

- протокол допиту свідків,

-постанову про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання,

Відповідно до пункту 7 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до частини 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні,

Згідно частини 2 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно частин 4 - 8 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Відповідно до частини 2 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до частини 11 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 статті 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання належними й допустимими доказами підтверджено факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 статті 185 Кримінального кодексу України, яке згідно положень статті 12 цього ж Кодексу, є особливо тяжким злочином, предметом злочинного посягання якого є грошові кошти (майно), що знаходилося на банківських рахунках ТОВ "Агрофірма імені Гагаріна", якому спричинено матеріальну шкоду в особливо великих розмірах.

За вчинення вказаного злочину передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Отже, підставою для арешту майна в даному кримінальному провадженні є наявність достатніх підстав вважати, що грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках третіх осіб, підлягатимуть в подальшому забезпеченню конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; або відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання в частині накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку, є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Що стосується вимоги прокурора про встановлення зобов`язання банківської установи надавати в подальшому на вимогу уповноважених осіб інформацію про залишок коштів на арештованому рахунку, слідчий суддя зазначає, що нормами законодавства про арешт майна такі зобов`язання не передбачені, а порядок отримання органом досудового розслідування інформації з обмеженим доступом врегульовано в іншому порядку, а тому в цій частині клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим (дізнавачем), прокурором.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до статті 174 Кримінального процесуального кодексу України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Керуючись статтями 2, 7, 16, 64-2, 107, 131, 170-175, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, а саме: грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку ФОП ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , відкритий у банківській установі - Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (МФО 300335, код ЄДРПОУ 14305909, адреса: 01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 4-А), IBAN № НОМЕР_3 , з забороною проведення будь-яких видаткових операції за виключенням видаткових операцій з платежів до бюджетів всіх рівнів, державних цільових фондів та виплати заробітної плати, з можливістю зарахування на зазначені рахунки коштів, що надходять.

Під час виконання ухвали суду про арешт надати уповноваженій особі, а саме:

прокурору Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 ;

ст.слідчому відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітану поліції ОСОБА_7

слідчому відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ст.лейтенанту поліції ОСОБА_8

слідчому відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ст.лейтенанту поліції ОСОБА_9 ;

слідчому відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ст.лейтенанту поліції ОСОБА_10 ;

ст.слідчому відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітану поліції ОСОБА_11 ;

слідчому відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області лейтенанту поліції ОСОБА_12 ;

слідчому відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області лейтенанту поліції ОСОБА_13 ;

слідчому відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області лейтенанту поліції ОСОБА_14

довідку про залишок коштів на банківському рахунку, на який накладено арешт.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони мають право звернутись до суду з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, встановленому статтею 174 КПК України.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити прокурору та особам, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а особами, які не були присутні під час її проголошення з дня отримання копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Текст ухвали складено 17.04.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1