УХВАЛА

Іменем України

29 листопада 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

власника майна ОСОБА_3 ,

представника власника майна, адвоката ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

Представник власника майна ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

В обґрунтування поданого клопотання вказав, що ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 20.11.2023р. у справі № 296/11563/23 клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 задоволено частково. Накладено арешт на автомобіль «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований на праві власності за ОСОБА_3 , із забороною права його розпорядження та відчуження.

ОСОБА_4 обґрунтовуючи клопотання вказує, що пройшло вже достатньо часу (11 місяців) щоб зафіксувати всі необхідні сліди, провести відповідні слідчі дії, огляди, експертизи. Окрім того, транспортний засіб належить третій особі, яка не є підозрюваним у кримінальному провадження. ОСОБА_3 без розпорядження транспортним засобом не має можливості здійснювати підприємницьку діяльність. Враховуючи зазначене, та оскільки подальша потреба у арешті вищевказаного автомобіля відпала, представник власника майна просить вимоги клопотання задовольнити.

В судовому засіданні представник власника майна ОСОБА_4 вказав, що ОСОБА_3 перебуває у статусі свідка, а автомобіль не підпадає під вимоги ст. 170 КПК України та не є речовим доказом.

Прокурор ОСОБА_5 повідомив, що досудове розслідування триває, наразі проводяться слідчі (розшукові) дії. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Власник майна ОСОБА_3 підтримав вимоги представника.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ч.1 ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до частин 1, 2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000260 від 17.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 20.11.2023р. у справі № 296/11563/23 клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 задоволено частково. Накладено арешт на автомобіль «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований на праві власності за ОСОБА_3 , із забороною права його розпорядження та відчуження. У задоволенні клопотання в частині накладення арешту із забороною права користування автомобілем «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_1 , відмовлено.

Представник власника майна в клопотанні про скасування арешту майна вказує, що пройшло більше 11 місяців, яких було достатньо для проведення всіх необхідних слідчий дій. Окрім того, ОСОБА_3 без розпорядження транспортним засобом не має можливості здійснювати підприємницьку діяльність.

Разом з тим, суд звертає увагу, що ухвалою слідчого судді від 20.11.2023р. у справі № 296/11563/23, накладено арешт на автомобіль «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_1 частково, а саме із забороною права його розпорядження та відчуження, однак без обмеження права у користуванні транспортним засобом, що на переконання слідчого судді відповідає принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності ОСОБА_3 завданням кримінального провадження.

Враховуючи, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000260 від 17.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України триває, транспортний засіб визначено речовим доказом, потреба досудового розслідування щодо застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна не відпала (доказів протилежного суду не надано), а власник майна ОСОБА_3 не обмежений у праві користування транспортним засобом, у задоволені клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 170 - 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текс ухвали оголошено 03.12.2024р. о 14:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1