Провадження № 1-кп/359/677/2024
У Х В А Л А

Іменем України

15 жовтня 2024 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду з повною відео та аудіо фіксації кримінальне провадження №0001619 від 15.08.2024, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

У провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

На думку суду, дані вимоги при складенні обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування дотримані. Копія відповідного обвинувального акту та реєстру матеріалів отримані обвинуваченим завчасно у встановленому КПК України порядку.

Обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, складений у відповідності до вимог, встановлених ст. 291 КПК України.

Підстави для повернення його прокурору не встановлені.

За таких обставин, суд вважає, що є всі підстави призначити по даному кримінальному провадженню судовий розгляд на підставі обвинувального акта за №0001619 від 15.08.2024, розгляд якого здійснювати у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово, за участю прокурорів групи прокурорів, потерпілого, обвинуваченого та його захисника.

Так, на початку підготовчого судового засідання в даному кримінальному провадженні, прокурором групи прокурорів у кримінальному провадження №0001619 від 15.08.2024, прокурором Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_7 було заявлено клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 строком на 60 діб, із визначення розміру застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 грн., обґрунтовуючи тим, що досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується в умисному таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушенні, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 23.09.2024 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою із строком застосування до 20.10.2024. Раніше заявлені ризики при обрані запобіжного заходу не зменшилися, тобто встановлено, що наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 є достатні підстави вважати, що він переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду; ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став, не зробив належних висновків з приводу негативних наслідків його протиправної діяльності та знову в період іспитового строку вчинив кримінальне правопорушення проти власності, тому існує вірогідність, що обвинувачений ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

У підготовчому судовому засідані вищезазначене клопотання прокурор підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити з підстав зазначених в ньому. Просив суд призначити обвинувальний акт до судового розгляду.

Захисник у судовому засіданні, заперечував проти заявленого клопотання прокурором про обрання обвинуваченому запобіжного заходу строку тримання під вартою. Вважає його не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Просив суд призначити обвинувальний акт до судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника. Просив суд змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який, а саме домашній арешт. Зобов`язався не порушувати обов`язків передбачених ст. 194 КПК України у разі зміни запобіжного заходу на домашній арешт.

Суд заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що запобіжний захід тримання під вартою обраний судом Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23.09.2024, обвинуваченому ОСОБА_5 закінчується 20.10.2024.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Згідно із ч. 1 ст. 183 цього ж Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам переховування від суду та (або) перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі, наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі №511-550/0/4-13 від 04.042013 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», при вирішенні питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою судам належить враховувати тяжкість покарання, що загрожує їм, та наявність або відсутність у них постійного місця проживання тощо.

Так судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину. Враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, під тяжкістю покарання яке загрожує обвинуваченому, він може переховуватись від судового слідства, у зв`язку з чим на досудовому розслідуванні йому й було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, яка може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Приймаючи до уваги тяжкість можливого покарання, суд приходить до висновку про наявність ризику переховування від суду в будь який інший спосіб.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став, не зробив належних висновків з приводу негативних наслідків його протиправної діяльності та знову в період іспитового строку вчинив кримінальне правопорушення проти власності, тому існує вірогідність, що обвинувачений ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

У п. 1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначено, що при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України»).

Тому, враховуючи, що запобігання наведених ризиків становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні правопорядку та відправлення кримінального судочинства, цей інтерес має превалююче значення над принципом поваги до свободи особистості та виправдовує обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням розміру застави а саме 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 грн. 00 коп.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід з урахуванням його тривалості на даний час не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинуваченого від суду, ризики щодо цього є дійсними та триваючими.

Таким чином, суд дійшов до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_5 належить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, із визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст.314-316, 291,376 КПК України, суд

постановив:

Підготовчу частину закінчити.

Кримінальне провадження №0001619 від 15.08.2024, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні суддею одноособово на 16 год. 20.11.2024.

Клопотання прокурора задовольнити та обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 24 год. 13.12.2024 утримуючи його у Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.

Визначити розмір застави обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн. 00 коп. та роз`яснити, що він або інша особа має право внести заставу на розрахунковий рахунок (отримувач: Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Київській області; код отримувача: 26268119: р/р UA0018661; банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ).

В разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати до суду із визначеною періодичністю та за першою вимогою; не відлучатися за межі України без дозволу суду; повідомляти суд про необхідність зміни свого місця проживання; заборони спілкування з потерпілими та свідками в кримінальному провадженні особисто чи через інших осіб.

У разі внесення застави обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Строк дії обов`язків, в разі внесення застави, встановити 60 діб з моменту звільнення його з-під варти.

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду в частині запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги обвинуваченим, його захисником, прокурором протягом 5 днів з дня її оголошення, в іншій частині оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошено о 08:55 год. 16.10.2024.

Головуючий суддя ОСОБА_1