Справа № 199/3229/25
ВИРОК

іменем України

15.04.2025 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000082 від 23.02.2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєвєродонецька Луганської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця за контрактом на посаді стрільця 2 стрілецького спеціалізованого відділення 1 стрілецького спеціалізованого взводу 2 стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», неодруженого, утриманців не маючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останнього разу:

- 19.08.2019 вироком Чугуївського міського суду Харківської області за ч.2 ст.121 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років, ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 19.06.2024 звільнений умовно-достроково для проходження військової служби за контрактом,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за контрактом на посаді стрільця 2 стрілецького спеціалізованого відділення 1 стрілецького спеціалізованого взводу 2 стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», 22 лютого 2025 року, приблизно о 16 годині 40 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Яхненківська, буд. 1-Ж, в приміщенні магазину «Продукти» помітив у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належний їй мобільний телефон марки «iPhone 11, 128 GB, чорного кольору».

В цей момент, визначивши мобільний телефон марки «iPhone 11, 128 GB, чорного кольору» предметом свого протиправного посягання, у ОСОБА_4 раптово виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме: мобільним телефоном марки «iPhone 11, 128 GB, чорного кольору», який належить ОСОБА_5 .

Далі, в цей же день та час, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання наслідків у виді майнової шкоди і свідомо бажаючи її настання, знаходячись у приміщенні магазину «Продукти» за вищевказаною адресою, під надуманим приводом використання мобільного телефону для того, щоб здійснити дзвінок, попрохав ОСОБА_5 надати йому її мобільний телефон марки «iPhone 11, 128 GB», чорного кольору. В свою чергу, ОСОБА_5 не підозрюючи про дійсні протиправні наміри ОСОБА_4 , будучи введеною в оману, не маючи сумнівів у правдивості його слів, добровільно передала останньому свій мобільний телефон марки «iPhone 11, 128 GB, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , чорного кольору».

В подальшому, ОСОБА_4 доводячи до кінця свій кримінально-протиправний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману (шахрайство), отримавши від ОСОБА_5 вищевказаний мобільний телефон, заздалегідь не маючи наміру повертати його, дочекавшись поки остання відволіче свою увагу та не буде спостерігати за його діями, разом з мобільним телефоном марки «iPhone 11, 128 GB, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , чорного кольору», з місця вчинення кримінального правопорушення зник, у подальшому розпорядившись ним на власний розсуд.

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 відповідно до висновку судово - товарознавчої експертизи № 596 від 10.03.2025 року заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі з ПДВ 9140 гривень (дев`ять тисяч сто сорок гривень), що без ПДВ складає 7616,67 гривень (сім тисяч шістнадцять гривень шістдесят сім копійок).

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнав. Пояснив, що в зазначені в обвинувальному акту дату та час він прийшов в магазин «Продукти», який розташований в районі Воронцовського ринку в м.Дніпрі, де продавчинею працювала потерпіла ОСОБА_5 . Напередодні остання декілька разів обраховувала його, коли він робив покупки напідпитку. В цей день ОСОБА_5 також намагалася отримати від нього борг, який він вже повернув, у зв`язку з чим він вирішив заволодіти її мобільним телефоном. Так, він попросив у потерпілої належний їй мобільний телефон під приводом телефонного дзвінка родичам, хоча фактично не мав наміру його повертати. Коли жінка передала йому мобільний телефон, він тримав його в руках, поки вона не відволіклася, після чого вийшов з магазину і пішов додому, де зберігав викрадене майно близько тижня, поки його не вилучили працівники поліції. Щиро каявся у вчиненому.

В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і суд немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому згідно положень ч.3 ст. 349 КК України визнав недоцільним дослідження доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні повністю доведена вина ОСОБА_4 в умисному заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві), а його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.190 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується вимогами статей 65-67 КК України і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Так, при призначені обвинуваченому покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненного кримінального правопорушення, яке належить до категорії кримінального проступку, характеризуються прямим умислом, матеріальний збиток потерпілій відшкодовано шляхом повернення викраденого майна.

Розглядаючи питання про особу винного, суд враховує, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 за контрактом, за місцем служби характеризується негативно, наказом командира № 257 від 23.08.2024 року був увільнений від займаної посади у зв`язку з самовільним залишенням місця служби, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має важке хронічне захворювання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень йому слід призначити покарання у виді пробаційного нагляду в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України, що буде відповідати меті призначення покарання відповідно до ст. 50 КК України.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 засуджений вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 19.08.2019 року за ч.2 ст.121 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 роки, ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 19.06.2024 звільнений відповідно до ст.81-1 КК України умовно-достроково для проходження військової служби за контрактом.

Згідно з довідкою про звільнення ОСОБА_4 відбував покарання з 28.04.2019 року до 27.06.2024 року, тобто невідбута частина покарання складає 1 рік 10 місяців 1 день позбавлення волі.

Таким чином, відповідно до ч.1 ст.71 КК України ОСОБА_4 до покарання за цим вироком слід частково приєднати невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 19.08.2019 року.

Так, відповідно до пп.а-1 п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні пробаційного нагляду.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Керуючись ст.ст. 371, 373-374, ч.15 ст. 615 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 71 КК України за правилами, передбаченими ст.72 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутної частини покарання за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 19.08.2019 року ОСОБА_4 остаточно призначити покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного затримання після звернення вироку до виконання.

Речові докази у кримінальному провадженні мобільний телефону «iPhone11» повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 на корить держави витрати на залучення експерта для проведення експертизи №596 від 10.03.2025 року в розмірі 424 (чотириста двадцять чотири) гривні 08 (вісім) копійок.

На вирок може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцятиднів з дня проголошення вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1