Номер провадження: 11-сс/813/10/25
Справа № 523/6742/24 1-кс/523/1364/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси від 08 травня 2024 року про відмову в задоволенні скарги на постанову дізнавача СД ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000547 від 12 грудня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -

установив

Зміст оскарженого судового рішення

Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси від 08 травня 2024 року було відмовлено в задоволенні скарга адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на постанову дізнавача СД ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000547 від 12 грудня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Прийняте рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що на підставі наявних у кримінальному провадженні доказів, дізнавач зробив правильний висновок, про відсутність ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу та направити кримінальне провадження прокурору для організації проведення досудового розслідування.

Доводи апеляційної скарги обґрунтувала тим, що дізнавач дійшов до передчасного висновку про необхідність закриття кримінального провадження, а ОСОБА_9 навіть не була допитана дізнавачем в якості потерпілої, чим були істотно порушенні її права, передбачені ч.2 ст.55 КПК України.

Дізнавачем не були перевірені доводи заявниці про те, що ОСОБА_10 заволоділа чужою спадщиною та майном потерпілої шляхом обману.

Крім того, дізнавачем не було допитано спадкоємців першої черги за законом померлого та не проведено допит свідків за клопотанням від 27 грудня 2023 року.

Позиції учасників судового провадження

Представник потерпілої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 підтримала вимоги апеляційної скарги в повному обсязі і просила її задовольнити.

Прокурор, будучи належним чином повідомленим про дату та час апеляційного розгляду, у судове засідання не з`явився, із заявами та клопотаннями не звертався, направив на адресу апеляційного суду матеріали кримінального провадження №0000547 від 12 грудня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора.

Згідно з ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

За таких обставин та з огляду на вимоги ч.3 ст.306 та ч.4 ст.405 КПК України, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутністю прокурора.

Заслухавши суддю-доповідача, представника потерпілої, яка підтримала доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому, провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (статті 2, 284 КПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність складу кримінального правопорушення. На підставі ч. 3 названої статті, постанова приймається дізнавачем, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру. Закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення здійснюється, коли встановлено, що подія, з приводу якої внесені відомості до ЄРДР відбулася, була результатом вчиненого особою діяння, яка сама по собі не є кримінальним правопорушенням, оскільки відсутній хоча б один із елементів складу злочину, або наявні обставини, які виключають злочинність діяння.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу, відповідно до ст. 110 КПК України.

З матеріалів справи вбачається, що сектором дізнання ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області проводилося розслідування кримінального провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000547 від 12.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Постановою дізнавача СД ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 від 30.12.2023 року вказане кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Підставою для початку досудового розслідування стала заява від ОСОБА_7 щодо невстановленої особи, яка шахрайським шляхом заволоділа майном останньої. Сума завданого матеріального збитку встановлюється.

В ході проведення досудового розслідування, встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до Суворовського районного суду м. Одеси із позовом до ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період з листопада 2010 року по 07.01.2021, та про визнання права власності на 1/2 частину однокімнатної квартири АДРЕСА_1 ; однокімнатної квартира АДРЕСА_2 ; автомобіля Chevrolet Lacetti, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 12.07.2021 по справі № 523/10351/21, позовні вимоги ОСОБА_7 було задоволено повністю.

Далі, ОСОБА_10 було подано апеляційну скаргу на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12.07.2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_10

01.11.2023 року Одеський апеляційний суд своєю постановою скасував заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 липня 2021 року та відмовив у задоволені позовних вимог ОСОБА_7 до ОСОБА_10 , третя особа: Суворовська державна нотаріальна контора у м. Одесі, про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини без державної реєстрації шлюбу, про визнання права власності.

Після набрання законної сили постанови апеляційного суду м. Одеси, ОСОБА_10 звернулася до державного нотаріуса ОСОБА_12 для, того щоб отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Після перевірки нотаріусом, 14.12.2023 року ОСОБА_10 були видані свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 ; однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 . Після чого на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, були зареєстровані вказані квартири на ОСОБА_10

30 грудня 2023 року за результатами проведеного досудового розслідування дізнавач СД ВП№3 ОРУП№1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 винесла постанову про закриття кримінального провадження №0000547 від 12.12.2023 року, за ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Із змісту постанови вбачається, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси із позовом до ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період з листопада 2010 року по 07.01.2021 року та про визнання права власності на частину однокімнатної квартири АДРЕСА_1 ; однокімнатної квартири АДРЕСА_2 ; автомобіля Chevrolet Lacetti 2008 року випуску. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 12.07.2021 року по справі №523/10351/21 її позовні вимоги було задоволено в повному обсязі.

Далі, ОСОБА_10 була подана апеляційна скарга на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12.07.2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_10

01.11.2023 року Одеський апеляційний суд своєю постановою скасував заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 липня 2021 року та відмовив у задоволені позовних вимог ОСОБА_7 до ОСОБА_10 , третя особа: Суворовська державна нотаріальна контора у м. Одесі, про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини без державної реєстрації шлюбу, про визнання права власності.

Після набрання законної сили постанови апеляційного суду м. Одеси, ОСОБА_10 звернулася до державного нотаріуса ОСОБА_12 для, того щоб отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Після перевірки нотаріусом, 14.12.2023 року ОСОБА_10 були видані свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 ; однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 . Після чого на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, були зареєстровані вказані квартири на ОСОБА_10 .

У постанові про закриття кримінального провадження встановлено, що дана категорія справи належить до цивільно-правових відносин.

Отже відсутня така обов`язкова складова шахрайства, як об`єктивна сторона шахрайства: обман чи зловживання довірою, тобто відсутній обов`язків елемент (об`єктивна сторона) кримінального правопорушення, передбаченого диспозицією ч. 1 ст. 190 КК України.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

На виконання вимог частини 1 статті 92 КПК України, дізнавач зібрав усі можливі, процесуально зафіксовані, перевірені та оцінені докази, перерахованих у статті 91 КПК України.

Диспозиція ч. 1 ст. 190 КК України: «Заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство)».

Для правильної кваліфікації діяння особи як шахрайства необхідними є наступні ознаки:

1) предмет правопорушення - майно або права на майно;

2) потерпілий - особа яка є власником майна (суб`єктом прав на майно) або особа у віданні чи користуванні якої таке майно (права на майно) перебуває на законних підставах;

3) винна особа, яка є загальним суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України;

4) протизаконний психічний вплив на таку особу у формі обману та/або зловживання довірою, внаслідок чого дана особа вводиться в оману і має спотворене уявлення про обставини, в яких вона передає предмет кримінального правопорушення винній особі.

Відсутність принаймні однієї з даних ознак може бути підставою для визнання відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України («Шахрайство»).

Суб`єктивна сторона кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України передбачає прямий умисел, корисливі мотив і мета.

Об`єктивна сторона кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, виражається у заволодінні чужим майном або придбанні права на майно шляхом обману або зловживання довірою.

Обман це повідомлення неправдивих відомостей (дія) або замовчування відомостей, які мають бути повідомлені (бездіяльність), з метою заволодіння чужим майном або придбання права на майно. Він може виражатися в усній, письмовій формі, у використанні підроблених документів тощо.

Зловживання довірою - це вид обману, що полягає у використанні винним довірливих відносин з потерпілим, заснованих на родинних, службових відносинах, знайомстві, інших цивільно-правових відносинах.

Особливістю шахрайства є те, що винний заволодіває чужим майном (коштами) шляхом спонукання самого потерпілого до передачі йому майна чи уступки права на майно. Тобто, при шахрайстві потерпілий, будучи введеним в оману, сам добровільно передає винному майно (кошти) чи право на нього.

При кваліфікації шахрайства слід враховувати, що отримання майна з умовою виконання якого-небудь зобов`язання може бути кваліфіковане як шахрайство лише у тому разі, коли винна особа ще в момент заволодіння цим майном мала на меті його привласнити, не виконуючи зобов`язання.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Так, слідчим суддею вірно зазначено, що із матеріалів провадження вбачається, що старшим дізнавачем вживались передбачені кримінальним процесуальним законом заходи щодо збирання доказів і перевірки обставин по ним у рамках цього кримінального провадження, встановлювались і перевірялись усі обставини, необхідні для прийняття рішення.

Доводи апеляційної скарги про те, що дізнавач закрив кримінальне провадження без проведення усіх необхідних слідчих дій, без дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, апеляційний суд вважає такими, що не можуть бути підставою для скасування постанови про закриття кримінального провадження, з огляду на таке.

Відповідно до ч.4 ст.40-1 КПК України дізнавач, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення дізнавача.

Разом з тим, учасники кримінального провадження не мають передбачених законом підстав надавати слідчому вказівки, які саме слідчі дії йому необхідно проводити під час досудового розслідування кримінального провадження.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в даному випадку слідчий суддя не здійснює перевірку доводів щодо неефективності досудового розслідування, а лише встановлює наявність правових підстав для закриття кримінального провадження.

Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя дійшов до вірного висновку, що дізнавач провів досудове розслідування в межах кримінального провадження повно, із встановленням, врахуванням та викладенням у оскаржуваному процесуальному документі всіх обставин справи, внаслідок чого дійшов обґрунтованого висновку про наявність зазначеної ним підстави для закриття кримінального провадження, а тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Керуючись статтями 303, 309, 370, 376, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

постановив

Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси від 08 травня 2024 року про відмову в задоволенні скарги на постанову дізнавача СД ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000547 від 12 грудня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4