Справа № 304/1051/24
Номер провадження 1-кп/298/60/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 року с-ще Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

законних представників потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представника потерпілих адвоката ОСОБА_6

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань, в смт. Великий Березний, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000214 по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Турички Ужгородського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, громадянина України, українця, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

- за ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, 07 серпня 2023 року близько 21.50 години водій мотоцикла «Spark-200» без р/н, неповнолітній ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець, АДРЕСА_2 разом з пасажиром ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцем АДРЕСА_2 , рухаючись по ділянці дороги Т07-12 «Перечин - Свалява (М-06)» по вулиці Центральній в с. Т. Ремети, навпроти будівлі № 5 в напрямку м. Сваляви допустив зіткнення з автомобілем марки «Daewoo Sens» номерний знак НОМЕР_1 зеленого кольору під керування ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_1 , який рухаючись в зустрічному напрямку, будучи не уважним, порушив Правила дорожнього руху, а саме: п.10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не надав перевагу в русі зустрічному транспорту водію мотоцикла «Spark-200» та здійснив маневр повороту в ліву сторону, внаслідок чого водій мотоциклу «Spark-200» без р/н ОСОБА_9 не мав технічної можливості зупинити свій транспортний засіб до місця зіткнення, шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування.

В наслідок ДТП водій мотоцикла неповнолітній ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритого внутрішньо-суглобового перелому правої стегнової кістки в нижній третині (зовнішнього виростку), відкритого скалкового перелому наколінника правого колінного суглобу, обширної скальпованої рани ділянки правого колінного суглобу, закритих переломів 2-ої та 3-ої плеснових кісток правої стопи.

Зазначені ушкодження утворилися від дії тупих предметів, і могли бути спричинені під час контакту тіла потерпілого з частинами транспортних засобів (автомобіля та мотоцикла) в момент їх зіткнення, а також внаслідок подальшого падіння потерпілого на дорожнє покриття.

Описані ушкодження не були небезпечними для життя, а викликають тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні (більш ніж 21 день), і за цим критерієм, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Пасажир неповнолітній ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому кісток основи черепу (правого суглобового виростку потиличної кістки з переходом на великий потиличний отвір), відкритої не проникаючої черепно-мозкової травми в формі струсу головного мозку, скальпованої рани лобно-тім`яно-скроневої ділянки голови зліва, забою, що проявився набряком м`яких тканин та синця повік лівого ока, крововиливу в склеральну оболонку лівого ока, закритого перелому великогомілкової кістки правої гомілки в верхній третині, забійно-рваної рани ділянки правого колінного суглобу (дно рани - підшкірно-жирова клітковина).

Зазначені ушкодження утворилися від дії тупих предметів, і могли бути спричинені під час контакту тіла потерпілого з частинами транспортних засобів (автомобіля та мотоцикла) в момент їх зіткнення, а також внаслідок подальшого падіння потерпілого на дорожнє покриття.

Описані тілесні ушкодження, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

В даній дорожньо-транспортній обстановці, в діях водія автомобіля марки «Daewoo Sens», номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_8 , вбачається невідповідність вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, недотримання яких, у своїй сукупності є у причинному зв`язку з настанням даної» дорожньо-транспортної пригоди та отриманням тілесних ушкоджень неповнолітніми Потерпілими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ..

Вказане кримінальне правопорушення стороною обвинувачення кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_8 , в судовому засіданні свою вину визнав повністю, у скоєному щиро розкаялася, зазначив що події зазначені в обвинувальному акті відповідають дійсності. Просив вибачення перед потерпілими та суворо його не карати, в майбутньому дотримуватиметься вимог Закону. Щодо цивільного позову заперечив, дуже завелика сума.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 , в судовому засіданні просила врахувати що її підзахисний сприяв розкриттю злочину, намагався зв`язатися з потерпілими визнає себе винним повністю, є студентом, вважає, що застосування іспитового строку буде достатньо. Просила не позбавляти водійських прав на керування автомобілем. Також зазначила, що хоча її підзахисний повністю визнає свою вину, цивільний позов не обґрунтований, а тому просить в такому відмовити в повній мірі.

Представник потерпілих адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні наголосив, що обвинувачений неодноразово вчинив ДТП, заперечує проти застосування іспитового строку. Відносно цивільного позову зазначив, що у них відсутні докази які би підтвердили суму матеріальних збитків, відносно моральної шкоди вважає, що сам факт вчинення такого кримінального правопорушення свідчить про нанесення такої. Вирішення цивільного позову залишив на розсуд суду.

Законні представники потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали думку адвоката ОСОБА_6 ..

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні, просила врахувати що, оскільки вина обвинуваченого доведена повністю, такий вину свою визнав в повному обсязі, досліджено характеризуючи матеріали, активно сприяв розкриттю злочину, щиро розкаявся у вчиненому, раніше не судимий, навчається у вищому навчальному закладі, характеризується позитивно, злочин був вчинений з необережності, обтяжуючою обставиною є вчинення злочину щодо малолітньої особи. Просила визнати ОСОБА_8 винним за ч.2 ст. 286 КК України та призначити покарання у вигляді 4-ох років позбавлення волі з позбавлення права керування транспортних засобів, із застосуванням ст.75 КК України звільнити від відбуття покарання з випробуванням строком на 2 роки. Стягнути процесуальні витрати, питання речових доказів вирішити в порядку ст.100 КК України. Вирішення щодо цивільного позову залишила на розсуд суду.

Враховуючи повне визнання обвинуваченого ОСОБА_8 , своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачені, а також те, що він та інші учасники судового провадження не піддавали сумніву фактичним обставинам кримінального провадження, викладених в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів у добровільності їх позиції. У зв`язку з чим, згідно положень ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що характеризують ОСОБА_8 . При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З висновку експерта №346 від 19.01.2024 року, вбачається що за даними наявної медичної документації у ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , були наступні тілесні ушкодження: відкритий внутрішньо-суглобовий перелом правої стегнової кістки в нижній третині (зовнішнього виростку), відкритий скалковий перелом наколінника правого колінного суглобу, обширна скальпована рана ділянки правого колійного суглобу; закриті переломи 2-ої та 3-ої плеснових кісток правої стопи; садна тильної поверхні правої кисті (станом на 21.08.2023 р. представлені ділянками депігментованої шкіри). Зазначені ушкодження утворилися від дії тупих предметів, і могли бути спричинені під час контакту тіла потерпілого з частинами транспортних засобів (автомобіля та мотоцикла) в момент їх зіткнення, а також внаслідок подальшого падіння потерпілого на дорожнє покриття.

Дані ушкодження-утворилися незадовго до надходження ОСОБА_9 у спеціалізований - лікувальний заклад (травмпункт Ужгородської ЦМКЛ) та подальшої госпіталізації до КНП «Обласна дитяча, лікарня» Закарпатської обласної ради (м. Мукачево), і таким чином, могли бути заподіяні 07.08.2023 р. Вказані тілесні ушкодження складають єдиний нерозривний комплекс ушкоджень й відповідно до нього оцінюються у сукупності. Описані ушкодження не були небезпечними для життя, а викликають тривалий - розлад здоров`я строком понад три тижні (більш ніж 21 день), і за цим критерієм, згідно п.п. 2.2.2 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 p.), відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Зазначений-у медичній карті №6547/732 КНП «Обласна дитяча лікарня» Закарпатської-обласної ради (м. Мукачево) діагноз: «ЗЧМТ, Струс головного мозку» не обґрунтований об`єктивними клінічними даними: в ділянці голови не відмічено наявності будь-яких видимих тілесних ушкоджень (синців, саден, ран), відсутні неврологічний статус хворого, що відображає об`єктивну клінічну симптоматику, яка характерна для струсу головного мотку, дані подальшого динамічного спостереження нейрохірургом (невропатологом), обов`язкових параклінічних методів дослідження (ехо, рео-, електроенцефалографії). Тому даний діагноз, згідно п.4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 p.), не може бути прийнятий до уваги при визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 і не підлягає судово-медичній оцінці, яка передбачена п.4,9 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 p.). Як вже було зазначено раніше, вказані тілесні ушкодження складають єдиний нерозривний комплекс ушкоджень й відповідно до цього повинні оцінюватись у сукупності.

Відтак, відкритий внутрішньо-суглобовий перелом правої стегнової кістки в нижній третині (зовнішнього виростку), відкритий скалковий перелом наколінника правого колінного суглобу, хоча й вірно були віднесенні до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, проте, обширна скальпована рана ділянки правого колінного суглобу, яка безумовно є однією зі складових частин травми правого колінного суглобу, була хибно віднесена до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Ступінь тяжкості закритих переломів 2-ої та 3-ої плеснових кісток правої стопи встановлена вірно.

Ділянки депігментації шкіри тильної поверхні правої кисті були віднесені до тілесних ушкоджень, що по своїй суті не є вірним, оскільки ділянки депігментації шкіри, у даному випадку, є наслідком загоєння саден. Самі по собі, як у сукупності, так і окремо, за своїм звичайним клінічним-перебігом, садна тильної поверхні правої кисті мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти діб, і за цим критерієм, згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, однак, як вже було зазначено раніше, відокремлення їх від інших тілесних ушкоджень у випадку ДТП не є доцільним.

На підставі лише одноразового огляду постраждалого неврологом, за відсутності в ділянці голови будь-яких видимих тілесних ушкоджень (синців, саден, ран), опису неврологічного статусу хворого, що відображає об`єктивну клінічну симптоматику, яка характерна для струсу головного мозку (у медичній карті вказані лише суб`єктивні скарги пацієнта: запаморочення та нудота; дані неврологічного статусу не відображають паталогічних змін), даних обов`язкових пара клінічних методів дослідження (ехо-, рео-, електроенцефалографії) експертом хибно був оцінений «струс головного мозку».

З висновку експерта №345 від 19.01. 2024 року, вбачається що за даними наявної медичної документації у ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , малися наступні тілесні ушкодження: закритий перелом кісток основи черепу (правого суглобового виростку потиличної кістки з переходом на великий потиличний отвір); відкрита не проникаюча черепно-мозкова травма в формі струсу головного мозку, скальпована рана лобно-тім`яно-скроневої ділянки голови зліва, забій, що проявився набряком м`яких тканин та синець повік лівого ока, крововилив в склеральну оболонку лівого ока; закритий перелом великогомілкової кістки правої гомілки в верхній третині, забійно-рвана рана ділянки правого колінного суглобу (дно рани - підшкірно-жирова клітковина).

Зазначені ушкодження утворилися від дії тупих предметів, і могли бути спричинені під час контакту тіла потерпілого з частинами транспортних засобів (автомобіля та мотоцикла) в момент їх зіткнення, а також внаслідок подальшого падіння, потерпілого на дорожнє покриття. Дані ушкодження утворилися незадовго до надходження ОСОБА_10 у спеціалізований лікувальний заклад (травмпункт Ужгородської ЦМКЛ) та подальшої госпіталізації до КНП «Обласна дитяча лікарня» Закарпатської обласної ради (м. Мукачево), і таким чином, могли бути заподіяні 07.08.2023 р. Вказані тілесні ушкодження складають єдиний нерозривний комплекс ушкоджень й відповідно до цього оцінюються у сукупності. Описані ушкодження, згідно п. 2.1.3 «б» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 p.), відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Зазначений у медичній карті № 6546/733 КНП «Обласна дитяча лікарня» Закарпатської обласної ради (м. Мукачево) діагноз: «Передом першого шийного хребця», не підтверджений даними консультативного висновку резитенолога-радіолога: «МР-ознак кістково-травматичних змін ШВХ (шийного відділу хребта) не виявлено», тому даний діагноз, згідно п.4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995, р.), не може бути прийнятий до уваги при визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 і не підлягає судово-медичній оцінці, яка передбачена п.4.9 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 p.).

21.09.2023 р. отримавши від органів слідства компакт-диск із результатами рентгенологічного дослідження лише правого колінного суглобу ОСОБА_10 від 08.08.2023 p., даний диск був направлений на консультацію рентгенологу. Того ж дня, був отриманий консультативний висновок рентгенолога й складений висновок експерта № 263, однак, керуючись «Правилами судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) лікар судово-медичний експерт ОСОБА_11 повинна була: - через відсутність на компакт-диску рентгенограм та/або комп`ютерної томограми шийного відділу хребта, у відповідності до п. 4.3 «Якщо необхідні медичні документи експерту не подані, він заявляє особі чи органу, що призначив експертизу, клопотання про надання відповідних документів» витребувати необхідну медичну документацію (рентгенограми, комп`ютерні томограми тощо) стосовно «перелому 1-го шийного хребця» або інших ділянок. У подальшому, в разі ненадання медичної документації, у відповідності до п.п. 4.13. та 4.13.4.: «Судово-медичному експерту належить утриматись від встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень у випадках: Відсутність медичних документів, в тому числі результатів додаткових досліджень, без яких не можна судити про характер і ступінь тяжкості тілесних ушкоджень» утриматися від встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 до надання необхідної медичної документації. Таким чином, недостатній аналіз відомостей (медичної документації), що встановлені при проведенні експертизи разом із порушенням «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) призвели до хибного встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 , оскільки, наявність закритого перелому кісток основи черепу (правого суглобового виростку потиличної кістки з переходом на великий потиличний отвір) експертом не встановлена, та у подальшому тілесні ушкодження в ділянці голови ОСОБА_10 віднесені до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Закритий перелом великогомілкової кістки правої гомілки в верхній третини хоча й вірно був віднесений до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, проте, забійно-рвана рана ділянки правого колінного суглобу (дно рани - підшкірно-жирова клітковина), яка безумовно є однією є однією зі складових частин травми правого колінного суглобу, була хибно віднесена до категорії легких тілесних ушкоджень, то спричинили коротко-часини розлад здоров`я. Як вже було зазначено раніше, вказані тілесні ушкодження складають єдиний нерозривний комплекс ушкоджень й відповідно до нього повинні оцінюватись у сукупності, оскільки їх відокремлення у випадку ДТП не є доцільним.

З висновку судово-токсикологічної експертизи крові №1588 від 15.08.2023 р. з вени ОСОБА_8 , 2000 року народження, вбачається що в крові не виявлено: метиловий, етиловий, н-пропіловий, н-бутиловий, н-аміловий спирти та їх ізомери (Збір крові проведено: 07.08.2023 р. о 23 год 45 хв.).

З виданих виконавчим комітетом Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, щодо ОСОБА_8 , характеристики від 08.09.2023 року № 03-07/1961 та витягу про зареєстрованих у житловому приміщені/будинку осіб від 18.09.2023р №25/14/218/2 вбачається, що ОСОБА_8 зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_8 на даний час не працює. До адміністративної відповідальності виконкомом сільської ради не притягувався. Скарги та заяви у виконком Тур`є-Реметівської сільської ради на його поведінку не надходили, за місцем його реєстрації також зареєстровані та проживають: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ..

З виданої відділом поліції №1 Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області вимоги ВІТ УМВС України в Закарпатській області на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається що такий вважається раніше не судимим.

З виданої довідки КНП «Перечинської лікарні» від 07.09.2023 року № 1847/2023, вбачається, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на диспансерному обліку в лікаря психіатра/нарколога не перебуває.

З виданих Міністерством освіти і науки України Державного вищого навчального закладу «Ужгородського національного університету» довідки №23-234 від 19.04.2024 р. та характеристики від 22.04.2024 р., вбачається що ОСОБА_8 , дійсно є студентом 1 курсу денної форми навчання, інженерно-технічного факультету ДВНЗ «УжНУ». ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 навчався у Туричківській ЗОШ І-ІІІ ступенів Ужгородського району Закарпатської області. Після закінчення 9 класу в 2016 році вступив на 1-й курс Природничо-гуманітарного фахового коледжу ДВНЗ «УжНУ» за спеціальністю «Будівництво та цивільна інженерія», який закінчив у 2020 році, а в 2023 році вступив на інженерно-технічний факультет ДВНЗ «УжНУ» за спеціальністю 192 «Будівництво та цивільна інженерія». На даний час є студентом другого курсу навчання денної форми зазначеної спеціальності. За період навчання у даному навчальному закладі заняття відвідує не систематично, до громадського життя на факультеті за час навчання не залучався. Поганих звичок за час навчання в університеті за ним не спостерігалось. Претензій до поведінки ОСОБА_8 з боку деканату за період навчання немає.

Зі складеної досудової доповіді Ужгородського районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області від 01.11.2024 р. щодо обвинуваченого ОСОБА_15 , вбачається що такий раніше не судимий. У 2022 році відносно нього було відкрите кримінальне провадження за ч.1 ст.286 КК України, яке в процесі судового розгляду ухвалою Перечинського районного суду від 07.06.2022 року закрите на підставі ст.46 КК України. На даний час обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч.2 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження. Обставини, передбачені ст.66 КК України, які пом`якшують покарання щире каяття, та активне сприяння розкриттю кримінального провадження, обставини, передбачені ст.67 КК України, які обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої і особи. Згідно довідки відділення поліції №1 Ужгородського і районного управління поліції ОСОБА_8 протягом останнього року до адміністративної відповідальності не притягався. У складенні досудової доповіді ОСОБА_8 брав участь, щиро відповідав на запитання. Так, обвинувачений повідомив, що проживає в будинку батьків разом з ними, умови проживання хороші наміру змінювати не має, стосунки в сім`ї хороші, конфліктів не виникає. Не одружений, дітей не має. Навчається в Ужгородському національному університеті, на третьому курсі та здобуває спеціальність « будівництво та цивільна інженерія. Офіційно не працює, тому що навчається на денній формі, батьки навчання оплачують, у вільний від навчання час займається підробітками та кошти для базових потреб йому вистачає.

Стверджує, що серед родичів та знайомих осіб з антисоціальною поведінкою не має, інформація яка б свідчила про протилежне не виявлена. Згідно довідки КНП «Перечинська лікарня» обвинувачений на диспансерному обліку у лікаря психіатра, та нарколога не перебуває. Відповідно до характеристики Тур`є Реметівської сільської ради до адміністративної відповідальності виконкомом сільської ради не притягався, скарг з боку сусідів на нього не надходили. Зі слів обвинуваченого наркотичні засоби та алкоголь він не вживає, інформації яка б свідчила про протилежне сектором пробації не виявлено.

У вчиненому щиро кається, розуміє наслідки, пояснює, що здійснив наїзд випадково із-за неуважності. Зі слів обвинуваченого до агресії не схильний, втрата контролю над поведінкою та мисленням не виявлена. За результатами оцінки ризиків, ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення є середнім. До статичних факторів, що здійснюють найбільш суттєвий вплив на ризик вчинення ним повторного правопорушення можна віднести молодий вік та наявність обставини, що обтяжує покарання. До динамічних факторів, що здійснюють найбільш суттєвий вплив на ризик вчинення ним повторного правопорушення відноситься те, що в нього не має стабільних джерел доходу. Згідно оцінки ризиків, ризик шкоди життю і здоровмо визначений, як низький, тобто відсутні підстави вважати ймовірними насильницькі дії. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, а також середню ймовірність вчинення ним повторного правопорушення (на основі оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення від 30.10.2024 p.), орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк цілком можливе та становить середній ризик небезпеки для суспільства та окремих осіб. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення мінімального нагляду та застосування соціально виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню ним повторних кримінальних право порушень.

Судом встановлено, що один із потерпілих, в наслідок події що відбулася 07 серпня 2023 року близько 21.50 години із вини обвинуваченого, отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, при встановлених обставинах, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення доведена, а його дії кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого згідно ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які відповідно ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої особи.

Судом при призначенні покарання також враховуються вимоги ст.50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

У справі законними представниками неповнолітніх потерпілих: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заявлено цивільні позови про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням майнової та моральної (немайнової) шкоди. Позивачі просять стягнути з обвинуваченого на користь потерпілих по 100 000 грн. майнової шкоди, та по 200 000 грн. моральної (немайнової) шкоди.

Суд вважає позовні вимоги подані законними представниками неповнолітніх потерпілих: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного.

Як вбачається із ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні позивачами (потерпілими) та їх представниками не доведено належними та допустимими доказами (не надано жодного документа що підтверджують понесену майнову шкоду та її розмір), що в результаті вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 200 000 грн. 00 коп., то цивільний позов в цій частині не підлягає задоволенню.

Вирішуючи позов в частині стягнення з обвинуваченого моральної (немайнової) шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.1167 ЦП України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, а в разі завдання шкоди смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала.

Відповідно до ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування судом враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» від 31.03.1995 р. під моральною шкодою потрібно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.

У пункті 5 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 р. роз`яснено, що при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Пункт 9 названої Постанови Пленуму Верховного Суду України вказує, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховує характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданих травм, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації (останнє залежить від характеру діяльності потерпілого, посади, часу й зусиль необхідних для відновлення попереднього стану, наміру, з яким діяв заподіював шкоди тощо).

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Обвинувачений в судовому засіданні вказує на те, що повністю визнає свою вину та жалкує що таке трапилось, а також те, що він пробував примиритися із потерпілими, телефонуючи їх родичам, однак в нього це не вдалося. Також вказує на те, що сума заявлена в позовах є для нього не підйомною.

Адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечує позов, в тому числі, моральну шкоду, у зв`язку із необґрунтованістю позову.

Позивачі зазначають, що в наслідок ДТП перебувають в стані стресу та психічного напруження, порушено сон та інше.

Сама подія, наслідок відвідування правоохоронних органів, зважаючи на молодий вік потерпілих, вказують на можливість стресу у них.

Судом встановлено, та не заперечується жодним учасником судового процесу, що в наслідок ДТП, яке мало місце 07 серпня 2023 року близько 21.50 годин, та яке відбулось із вини ОСОБА_8 , потерпілий ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження середньої важкості, а потерпілий ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження. Відповідно до отриманих ушкоджень, зазначених у висновках експерта, суд вважає, що в наслідок ДТП, потерпілі зазнали фізичних страждань, що також охоплюється поняттям моральна шкода.

Таким чином, при вирішенні позову потерпілих щодо заподіяння їм обвинуваченим моральної шкоди, суд враховує характер вчиненого діяння, ступінь вини обвинуваченого, його майновий стан та сімейне становище і вважає, що його діями потерпілим спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних та фізичних стражданнях, яких вони зазнала у зв`язку з спричиненням їм тілесних ушкоджень внаслідок ДТП. При цьому суд враховує вимогу закону про розумність і справедливість при визначенні розміру моральної шкоди та вважає, що позов потерпілих в частині вимог моральної шкоди слід задовольнити частково, та що розумним і достатнім відшкодуванням моральної шкоди є сума у розмірі 75 000 гривень на користь потерпілого ОСОБА_9 та 100 000 гривень на користь потерпілого ОСОБА_10 , які належить стягнути з обвинуваченого, а в решті задоволення позову слід відмовити.

Щодо судових витрат пов`язаних із подання цивільного позову, то суду не надано доказів понесення таких.

З урахуванням наведеного, особи обвинуваченого та обставини справи, суд дійшов висновку, що покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України слід обрати в межах санкції статті за якою кваліфіковано злочин у виді позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами, із застосуванням ст.75 КК України, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Тому з ОСОБА_8 , слід стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення судових інженерно-технічних експертиз, що підтверджуються розрахунками їх вартості, зокрема, витрати на проведення судових інженерно-технічних експертиз: від 25.08.2023 № СЕ-19/107-23/7710-ІТ в сумі 1434,00 гривень; від 25.08.2023 № СЕ-19/107-23/7711-ІТ в сумі 1434,00 гривень; від 25.08.2023 № СЕ-19/107-23/9100-ІТ в сумі 1912,00 гривень; загальний розмір яких складає 4780, 00 гривень.

Питання заходів забезпечення кримінального провадження суд вирішує у порядку ст.174 КПК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Обраний запобіжний захід на досудовому розслідуванні, ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_16 від 03 квітня 2024 року до ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на строк до 18 травня 2024 року, який в подальшому не був продовжений, клопотання про обрання запобіжного заходу до суду не подано.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 , від відбуття призначеного судом основного покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.

Відповідно до вимог ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Цивільний позов законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди та стягнення моральної шкоди, відшкодування судових витрат задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 , моральну шкоду в розмірі 75 000 (сімдесят п`ять тисяч) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Цивільний позов законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди та стягнення моральної шкоди, відшкодування судових витрат задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 , моральну шкоду в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати, понесені у зв`язку із проведенням судових інженерно-технічних експертиз: від 25.08.2023р. № СЕ-19/107-23/7710-ІТ в сумі 1 434,00 гривень; від 25.08.2023 р. № СЕ-19/107-23/7711-ІТ в сумі 1434,00 гривень; від 25.08.2023 р. № СЕ-19/107-23/9100-ІТ в сумі 1912,00 гривень; загальний розмір яких складає 4 780 (чотири тисячі сімсот вісімдесят) гривень 00 копійок, документально підтверджені стягнути з ОСОБА_8 на користь держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 21 серпня 2023 року на вилучене майно, а саме: 1) автомобіль марки «Дейво Сенс», державний номерний знак НОМЕР_1 , зеленого кольору, який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить громадянину України ОСОБА_12 , мешканцю АДРЕСА_1 , та яким користується громадянин України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ; 2) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ; 3) ключ замка запалювання; 4) уламки від мотоцикла «Спарк 200», помаранчево-чорного кольору, без д.н.з., які упаковано до спецпакету НПУ WAR 1675059 скасувати.

Речові докази:

- мотоцикл «Спарк 200», помаранчево-чорного кольору, без д.н.з., який повернуто працівниками поліції під розписку від 17 липня 2024 року ОСОБА_4 залишити й надалі власнику.

- автомобіль марки «Дейво Сенс» д.н.з. НОМЕР_1 зеленого кольору, який поміщено на майданчик тимчасово вилучених транспортних засобів відділення поліції № 1 (м. Перечин, вул. Ужгородська №37) повернути власнику, згідно з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , ним є ОСОБА_12 , мешканець АДРЕСА_1 .

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , яке приєднане до матеріалів даного кримінальної справи - повернути власнику ОСОБА_12 , мешканцю АДРЕСА_1 .

На вирок протягом тридцяти днів з наступного дня після його проголошення сторонами, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку, може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Згідно ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1