Номер провадження: 11-кп/813/2596/24
Справа № 521/1424/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 11.11.2024 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чорноморська, Одеської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.255; ч.4 ст.28, ч.1 ст.255-2 КК України,

встановив:

На розгляді Приморського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження №0000581 від 22.08.2022 року за обвинуваченням: ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.255; ч.4 ст.28, ч.4 ст.189; ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.1 ст.255-2 КК України; ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.255; ч.4 ст.28, ч.1 ст.255-2 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.255; ч.4 ст.28, ч.1 ст.255-2 КК України; ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.255; ч.4 ст.28, ч.4 ст.189; ч.4 ст.28, ч.1 ст.255-2 КК України; ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.255-2 КК України; ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.203-2 КК України.

Оскарженою ухвалою місцевого суду задоволено клопотання прокурора, та в підготовчому судовому засіданні, в тому числі обвинуваченому ОСОБА_7 , продовжений строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 09.01.2025 року включно, без визначення розміру застави.

Не погоджуючись з ухвалою суду захисник ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження захисник зазначила, що в зв`язку звільненням секретаря судового засідання, повний текст ухвали від 11.11.2024 року вона отримала лише 25.11.2024 року, а її підзахисний до теперішнього часу копію ухвали не отримав.

Прокурор, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, до апеляційного суду не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача; пояснення захисника, яка підтримала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження; дослідивши виділені матеріали кримінального провадження; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Розуміючи важливість дотримання оптимального балансу між забезпеченням реалізації права особи на доступ до правосуддя та принципом правової визначеності, Європейський Суд з прав людини (далі ЄСПЛ) сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи «Белле проти Франції», «Ільхан проти Туреччини», «Пономарьов проти України», «Щокін проти України» тощо).

Одним з найбільш складних питань у процесі прийняття рішення про поновлення строку звернення до суду є визначення критеріїв, за якими суд може визнати причини попуску строку поважними, а підстави для його поновлення виправданими з метою досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи.

Зокрема, аналіз практики ЄСПЛ дозволяє виокремити такі фундаментальні обґрунтування на користь прийняття рішення про поновлення пропущеного строку звернення до суду: 1) рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві; щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права (справа «Белле проти Франції»); 2) не можуть бути встановлені обмеження щодо реалізації права на судовий захист у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено; ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями (справа «Мушта проти України»); 3) суворе застосування строку без урахування обставин справи може бути непропорційним щодо цілі забезпечення правової визначеності та належного здійснення правосуддя, а також перешкоджати використанню доступних засобів правового захисту (справа «Станьо проти Бельгії»).

Частина 1 статті 117 КПК України встановлює, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до положень п.1-1 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскаржувана ухвала постановлена судом 11.11.2024 року.

В матеріалах провадження відсутні відомості про те, коли саме захисник ОСОБА_6 отримала копію повного тексту оскарженої ухвали та ознайомилась з її змістом, що не спростовує доводів захисника про отримання повного тексту ухвали лише 25.11.2024 року.

Апеляційна скарга подана захисником 27.11.2024 року, тобто в межах 5-ти денного строку з дня отримання повного тексту ухвали.

За таких обставин, з метою забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , на доступ до суду, яке випливає з п.1 ст.6 Європейської конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» і є невід`ємною частиною права на справедливий судовий розгляд, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 11.11.2024 року підлягає поновленню.

Керуючись статтями 117, 350, 395, 401, 418, 419, 422-1КПК України апеляційний суд,

постановив:

Задовольнити клопотання захисника ОСОБА_6

Поновити захиснику ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 11.11.2024 року, якою в кримінальному провадженні №0000581 від 22.08.2022 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжений строк тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 09.01.2025 року включно, без визначення розміру застави

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4