Справа № 752/529/25
Провадження № 1-кс/752/890/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному проваджені №0002031 від 02.07.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2, ч. 3 ст. 362, ч. 3 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання у якому прокурор просить накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку транспортного засобу - автомобіля «Renault Duster» д.н.з НОМЕР_1 , а саме на: автомобіль «Renault Duster» д.н.з НОМЕР_1 та ключі до нього, із забороною відчуження та права користування.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002031 від 02.07.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2, ч. 3 ст. 362, ч. 3 ст. 369 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.01.2025 близько о 10.45 год., невстановленими під час досудового розслідування поліцейськими, які несли службу поблизу с. Подвірки, Дергачівського району, Харківської області зупинили невстановлений в ході досудового розслідування вантажний автомобіль під керуванням невстановленого в ході досудового розслідування особи з ознаками алкогольного сп`яніння.

В цей час у невстановленої в ході досудового розслідування особи виник злочинний умисел, спрямований на ухилення від адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Реалізуючи свій злочинний умисел невстановлена в ході досудового розслідування особа о 10.48 год. 13.01.2025 набрала на мобільний телефон ОСОБА_4 , який перебував на той момент за адресою: м. Київ, вул. Липська, 5 та повідомила про можливе притягнення її до адміністративної відповідальності за керування в стані алкогольного сп`яніння та попросила про допомогу в уникненні відповідальності, на що ОСОБА_4 погодився тим самим вступив в злочинну змову з невстановленою особою, а саме в пропозиції наданні неправомірної вигоди поліцейським за не притягнення невстановленої особи до адміністративної відповідальності.

В подальшому ОСОБА_4 попросив невстановлену особу передати мобільний телефон невстановленому в ході досудового розслідування поліцейському, та розуміючи те, що буде розмовляти з поліцейським, який є службовою особою та знаходяться при виконанні службових обов`язків, запропонував останньому грошові кошти у сумі 20000 грн. за не притягнення до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння невстановлену особу, тим самим діючи в групі з невстановленою особою зробив пропозицію неправомірної вигоди поліцейському під час виконання ним службових обов`язків.

На пропозицію ОСОБА_4 щодо отримання неправомірної вигоди в сумі 20000 грн. за не притягнення до адміністративної відповідальності невстановлений в ході досудового розслідування поліцейський погодився та в подальшому ОСОБА_4 повідомив невстановлену в ході досудового розслідування особу, що на його банківську картку будуть переведені грошові кошти для подальшої передачі їх поліцейським.

Тобто, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи в групі з невстановленою в ході досудового розслідування особою, зробив пропозицію неправомірної вигоди в сумі 20000 гривень працівникам поліції під час виконання ним службових обов`язків.

21.01.2025 в період часу з 13 год. 33 хв. по 14 год. 02 хв., на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16.01.2025 у справі № 752/529/25, 1-кс/752/595/25, проведено обшук автомобіля «Renault Duster» д.н.з НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні ОСОБА_4 .

Під час проведення вказаного обшуку автомобіль «Renault Duster» д.н.з НОМЕР_1 було вилучено, опечатано та поміщено на територію тимчасового утримання транспортних засобів ГУНП в м. Черкаси, за адресою: м. Черкаси, вул.. Лесі Українки, 21, та ключі до нього, які поміщено та запаковано у спец.пакет CRI1061423.

21.01.2025 вищезазначений автомобіль та ключі до нього визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0002031 від 02.07.2024.

21.01.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Прокурор у клопотанні зазначає, що метою арешту майна є конфіскація майна як виду покарання.

На підставі зазначеного прокурор просить про задоволення клопотання.

Учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання про арешт майна повідомлялись належним чином.

Від прокурора надійшла заява про розгляд справи без його участі, у заяві прокурор клопотання про арешт майна підтримав, просив задовольнити.

Від представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 надійшли письмові заперечення на клопотання, у яких представник просила відмовити у задоволенні клопотання, пославшись на таке. Право власності на автомобіль «Renault Duster» д.н.з НОМЕР_1 належить ОСОБА_5 , яка не має будь-якого процесуального статусу у кримінальному провадженні в рамках розслідування якого було проведено обшук та вилучено належне їй на праві власності майно. Прокурором не доведено, що вилучене майно є доказом у кримінальному провадженні. Постанова слідчого про визнання майна речовими доказами є формальною, оскільки не містить обґрунтувань на підставі яких відомостей та для яких цілей кримінального провадження вилучене майно було віднесено до критеріїв речових доказів.

Також представник власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 подала заяву про розгляд клопотання про арешт майна у відсутність власника майна та його представника.

В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників кримінального провадження, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002031 від 02.07.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2, ч. 3 ст. 362, ч. 3 ст. 369 КК України.

21.01.2025, на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16.01.2025 у справі № 752/529/25, 1-кс/752/595/25, проведено обшук автомобіля «Renault Duster» д.н.з НОМЕР_1 .

Під час проведення вказаного обшуку, автомобіль «Renault Duster» д.н.з НОМЕР_1 та ключі до нього було вилучено, опечатано та поміщено на територію тимчасового утримання транспортних засобів ГУНП в м. Черкаси, за адресою: м. Черкаси, вул. Лесі Українки, 21.

21.01.2025 вищезазначений автомобіль та ключі до нього визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0002031 від 02.07.2024.

21.01.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Правовою підставою арешту майна є положення ст. 170 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України. У цьому випадку за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У статті 98 КПК України визначені такі критерії щодо речових доказів: матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про арешт майна з метою збереження речових доказів слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Встановлено, що право власності на автомобіль «Renault Duster» д.н.з НОМЕР_1 зареєстровано за ОСОБА_5 .

Матеріалами, доданими до клопотання, стороною обвинувачення не було доведено, що вилучений під час обшуку автомобіль Renault Duster» д.н.з НОМЕР_1 відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Так, протокол обшуку не містить відомостей щодо підстав чи розумних підозр для висновку про те, що вищезазначене вилучене під час обшуку майно, є доказом будь-якого кримінального правопорушення, а також відомостей про наявність підстав вважати, що зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Постанова слідчого від 21.01.2025, якою вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, також не містить обґрунтування того, яким саме ознакам ст. 98 КПК України відповідає вказане майно, яке конкретно значення має це майно для кримінального провадження, як саме це майно буде використано під час досудового розслідування.

За таких обставин, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання прокурора про арешт майна, оскільки прокурором у клопотанні не доведено наявність обґрунтованих підстав і мети, відповідно до положень статті 170 цього Кодексу, а також не доведено необхідності такого арешту та наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

З огляду на викладене клопотання прокурора про арешт майна не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 132, 170-173, 175, 309, 395, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1