Справа № 296/2184/21
У Х В А Л А

Іменем України

11 квітня 2025 рокум .Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарю судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

Обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі в режимі відеоконференції кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч.3 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира 23 травня 2019 року від прокурора надійшов затверджений обвинувальний акт від 08 травня 2019 року в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 366, ч.3 ст. 368 КК України, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч.2 ст. 369 КК України.

Ухвалою суду від 28 травня 2019 року вказане кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання.

Обвинувачена ОСОБА_4 викликалась та без будь-яких поважних причин не з`являлась в судові засідання 15.08.2019 р., 03.09.2019 р., 26.09.2019 р., 29.10.2019 р., 27.11.2019 р., 17.12.2019 р., 26.12.2019 р., 27.01.2020 р., 27.02.2020 р., 05.03.2020 р., 25.03.2020 р., 07.04.2020 р., 07.05.2020 р. та 19.06.2020 р., про час та місце розгляду справ повідомлялась належним чином, приводом доставлена в судове засідання не була. Згідно наданих працівниками поліції рапортів, ОСОБА_4 за вказаною адресою відсутня та двері її помешкання при неодноразовому відвідуванні працівниками поліції ніхто не відкривав.

27 листопада 2019 року судом задоволено клопотання прокурора про направлення запиту до Державної прикордонної служби України з приводу витребування даних, чи перетинала кордон України обвинувачена ОСОБА_4

17 грудня 2019 року до суду надійшла відповідь із Державної прикордонної служби України стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 , де вказано, що остання 16.05.2019 р. о 13.38 год. перетнула кордон на в`їзд через пункт пропуску Бориспіль; 23.06.2019 р. о 03.20 год. перетнула кордон України на виїзд через пункт пропуску Бориспіль ( термінал Д); 01.07.2019 р. о 18.12 год. перетнула кордон України на в`їзд через пункт пропуску Бориспіль ( термінал Д); 08.08.2019 р. о 12.57 год. перетнула кордон України на виїзд через пункт пропуску Бориспіль.

Ухвалою суду від 19 червня 2020 року обвинувачену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, зареєстровану та проживаючу за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судиму оголошено в розшук (державний). Надано дозвіл на затримання обвинуваченої ОСОБА_4 з метою доставки в суд для вирішення питання про обрання відносно неї міри запобіжного заходу.

Ухвалою суду від 25 лютого 2021 року кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 366, ч.3 ст. 368 КК України виділено в окреме провадження, яке зупинено до її розшуку.

16.04.2024 року до суду надійшли клопотання прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 про оголошення обвинуваченої ОСОБА_4 у міжнародний розшук та про обрання до обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 27 травня 2024 року обвинувачену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, зареєстровану та проживаючу за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судиму оголошено в міжнародний розшук.

Обрано обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянці України, зареєстрованій та проживаючій за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимій, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Постановлено після затримання і не пізніше як через 48 годин з часу доставки ОСОБА_4 до місця кримінального провадження розглянути за її участю питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід у встановленому законом порядку.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 24 вересня 2024 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 залишено без задоволення, а ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 27.05.2024, якою обрано обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, - без змін.

При цьому, 02.07.2024 року обвинувачена ОСОБА_4 звернулася до Корольовського районного суду м. Житомира з письмовим клопотанням в якому просить поновити провадження у кримінальній справі № 296/2184/21 з метою слухання її по суті та проводити судові засідання у разі необхідності її участі в них в режимі відеоконференції.

Разом з тим відповідно до частин 1 та 2 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), зокрема, у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження у судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин. Суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.

Також слід зазначити про те, що безпосередньо організація проведення судового засідання в режимі відеоконференції згідно зі ст. 336 КПК України покладається одночасно як на суд, що розглядає відповідне провадження, так і на суд (або орган досудового слідства, або установу попереднього ув`язнення, або установу виконання покарань) за територіальним місцезнаходженням учасника судового процесу, що обрав такий вид участі у засіданні.

У ході проведення судового засідання в режимі відеоконференції під час трансляції з використанням власних технічних засобів на даний час відповідно до постанов Верховного Суду є можливою, але за умов, що це не зашкодить судовому розгляду.

Судом під час розгляду даного клопотання було встановлено особу обвинуваченої шляхом огляду в режимі відеоконференції її паспорта гр-ки України, однак без фактичної перевірки оригіналів документів, що посвідчують особу, її встановлення стає формальністю.

Судом було оголошено права та обов`язки обвинуваченій шляхом зачитування судом відповідної пам`ятки, в той же час отримати відповідну розписку від обвинуваченої, як того вимагає законодавство, для суду видається неможливим.

Також суд бере до уваги, що у дистанційному судовому засіданні не можливо забезпечити конфіденційність, неупередженість та відсутність тиску на особу, що дає показання. Це пов`язано з тим, що особа, знаходячись у будь-якому місці поза судом чи іншою державною установою, може зазнавати стороннього впливу.

Таким чином, проведення відеоконференцзв`язку під час судового засідання за участю сторін поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів учасників судового процесу може зашкодити з`ясуванню обставин справи та перевірки їх доказами, в тому числі під час вивчення письмових доказів по кримінальному провадженню суд буде позбавлений можливості пред`явити для огляду обвинуваченій оригінали документів, що досліджуються, з метою встановлення їх легітимності.

Крім того, з матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що обвинувачена отримала від прокурора обвинувальний акт, ознайомилась з матеріалами кримінального провадження та ще до направлення прокурором даного кримінального провадження до суду для розгляду його судом, залишила територію України.

Обвинувачена неодноразово повідомлялась про час та місце слухання даного кримінального провадження у спосіб, визначений КПК України, про те, що відносно неї наявне кримінальне провадження була обізнана та не цікавилась долею даного провадження у встановлений чинним законом спосіб.

Беручи до уваги зазначені обставини, які виключають можливість розгляду справи по суті за відсутністю обвинуваченої безпосередньо в залі судового засідання, а тому клопотання обвинуваченої про поновлення провадження у кримінальній справі № 296/2184/21 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного вище, суд вважає, що в задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про проведення судових засідань у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч.3 ст. 368 КК України, у режимі відеоконференції з власних технічних засобів слід відмовити.

Також, розглядаючи клопотання сторони захисту про зміну міри запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, суд вважає його таким, що задоволенню на даний час не підлягає, оскільки в разі обрання обвинуваченій, яка знаходиться поза межами території України, міри запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, суд буде позбавлений можливості контролювати належну процесуальну поведінку обвинуваченої та не зможе забезпечити процесуальні заходу впливу на обвинувачену у разі порушень з її боку процесуальних обов`язків.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.336, ч. 2 ст.369 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про поновлення провадження у кримінальній справі № 296/2184/21 та про проведення судових засідань у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч.3 ст. 368 КК України, у режимі відеоконференції з власних технічних засобів - відмовити.

Клопотання сторони захисту про зміну міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 з тримання під вартою та особисте зобов`язання залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомирі протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1