Справа № 442/1120/25
Провадження № 1-кс/442/456/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року слідча суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі у кримінальному провадженні №0000135 від 07.02.2025 клопотання слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Борислав Львівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, розвідника кулеметника розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, раніше несудимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и л а:

У провадження слідчої судді надійшло клопотання слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0000135 від 07.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, про продовження строку тримання під вартою без визначення розміру застави стосовно ОСОБА_5 .

Клопотання мотивує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 01.02.2025 о 12:38 год ОСОБА_5 за попередньою змовою зі ОСОБА_7 , реалізовуючи спільний злочинний умисел, перебуваючи поблизу під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_2 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин вступив з ОСОБА_8 у словесний конфлікт, під час якого у нього виник умисел на заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_5 , в цей же час усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи мотив, спрямований на протиправне заподіяння шкоди здоров`ю іншій людині, перебуваючи спершу поблизу вхідних дверей у під`їзд № 3, а у подальшому позаду будинку АДРЕСА_2 , умисно наніс численні удари кулаками обох рук та ногами в область обличчя та голови ОСОБА_8 , заподіявши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно мозкової травми, епідурального крововиливу лобної долі зліва, множинні переломи кісток черепа та кісток обличчя, перелом кісток склепіння черепа зліва та основи черепа, перелом верхньої щелепи та виличної кістки, двобічний перелом нижньої щелепової кістки, лінійний перелом тіла нижньої щелепи зліва, множинні поверхневі травми голови, травматичний САК, гострий панцинусид, вогнищевий забій головного мозку, яків сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що є небезпечними для життя в момент їх заподіяння, внаслідок яких 14.02.2025 у приміщенні КНП "Дрогобицька міська лікарня" ДМР потерпілий ОСОБА_8 помер.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється за цим фактом в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

11.02.2025 слідчим СВ Дрогобицького РВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 за погодженням із прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 складено та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України (шляхом надіслання повідомлення про підозру поштовим зв`язком, а також вручення копії письмового повідомлення про підозру дружині ОСОБА_5 ОСОБА_9 ) ОСОБА_5 .

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які на даний час в ході судового розгляду судом не досліджено, зокрема: заявою ОСОБА_10 від 07.02.2025, протоколом огляду місця події від 07.02.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 07.02.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 07.02.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 07.02.2025, протоколами огляді предметів (відеозаписів) від 07.02.2025 та 08.02.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 07.02.2025, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_10 від 07.02.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 10.02.2025 та протоколом проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_14 від 10.02.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ухвали слідчої судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 від 14.02.2025 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування, тобто до 11 квітня 2025 року без визначення розміру застави.

Вказує, що завершити досудове розслідування кримінального провадження до вказаного строку не видалося можливим, оскільки на даний час ще не проведено усі експертизи, можливі слідчі і процесуальні дії, такі не проведені у зв`язку із складністю провадження. Результати призначених експертиз та проведення вказаних слідчих дій мають істотне значення для встановлення істини у вказаному кримінальному провадженні та нададуть змогу встановити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного. Враховуючи, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 завершується, то виникла необхідність у продовженні вищевказаного строку, оскільки ризики, зазначені у вищезгаданій ухвалі слідчої судді про застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились та продовжують існувати.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, санкція статті якого передбачає позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого, зважаючи на вагомість та обґрунтованість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення, є підстави вважати, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які слугували підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є актуальними та не відпали.

Зокрема, неможливість запобігання у межах кримінального провадження ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик підтверджується тим, що тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного ОСОБА_5 до втечі.

Водночас, відповідно по п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», Європейський суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Також неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб, що підтверджується насильницьким характером злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 . Крім цього, потерпіла та свідки у порядку ст. 225 КПК України не допитувалися. Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього.

Зазначає ще про неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Крім цього, ОСОБА_5 є військовослужбовцем Збройних Сил України, розвідник кулеметник розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат.

У той же час, відповідно до інформації з військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_5 18.02.2022 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 .

Згідно п.п. 1 п. 7-2 Перехідних положень Закону України «Про військовий обов`зок і військову службу установлено, що військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини чи місця проходження служби або дезертирували до набрання чинності Законом України "Про внесення зміни до глави XII "Прикінцеві положення" Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" щодо умов продовження військової служби під час дії воєнного стану окремим категоріям військовослужбовців" від 21 листопада 2024 року № 4087-IX і військову службу яких призупинено та які добровільно прибули не пізніше 1 березня 2025 року до відповідних військових частин (місць проходження військової служби), визначених центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво Збройними Силами України та іншими військовими формуваннями, і висловили готовність продовжити військову службу, командир (начальник) військової частини не пізніше 72 годин з дня їх прибуття до військової частини чи місця проходження служби продовжує відповідно військову службу, дію контракту, а також поновлює виплату грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення. З моменту продовження військової служби таким військовослужбовцям поновлюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Таким чином, з огляду на вищевказаний закон, у разі, якщо до ОСОБА_5 буде застосовано більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою, в останнього виникне реальна можливість повернутися на військову службу до будь-якої військової частини Збройних Сил України, які приймають військовослужбовців, які раніше самовільно залишили військову частину, та продовжити проходження військової служби.

З огляду на введений в Україні воєнний стан, військові частини залучаються до заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, а особовий склад (військовослужбовці) можуть відряджатися до зони бойових дій як на території України, так і за її межами.

Таким чином, ОСОБА_5 , спекулюючи на тому, що в Україні діє воєнний стан, розуміючи тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення, може самостійно проявляти ініціативу перед командуванням вказаної військової частини щодо залучення його до виконання завдань у зоні бойових дій, включення останнього до бойових розпоряджень, бойових наказів, що фактично призупинить хід досудового розслідування, унеможливить виконання з солдатом ОСОБА_5 слідчих (розшукових) дій взагалі, та таким чином перешкоджатиме кримінальному провадженню.

Також неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає в тому, що відповідно по п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», Європейський суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

ОСОБА_5 інкримінується вчинення тяжкого злочину проти життя і здоров`я за ч. 2 ст. 121 КК України, що саме по собі вказує на наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

У той же час, згідно інформації, отриманої від військової частини НОМЕР_1 , розвідник кулеметник розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 18.10.2022 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 .

З урахуванням викладених ризиків та особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , виникла необхідність про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного не в силі, а тому просить клопотання задоволити.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження строку тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 11.05.2025 включно, без визначення розміру застави. Зазначив, що 07.04.2025 керівником Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_15 постановлено продовжити строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 11.05.2025. Якщо ОСОБА_5 буде застосовано більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою, в останнього виникне реальна можливість повернутися на військову службу до будь-якої військової частини Збройних Сил України, які приймають військовослужбовців, які раніше самовільно залишили військову частину, та продовжити проходження військової служби. Вказане призупинить хід досудового розслідування та фактично унеможливить проведення слідчих дій з даним підозрюваним. Ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім, щоб запобігти вказаним ризикам. Доповнив, що визначення розміру застави також дасть змогу підозрюваному після її внесення впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, а також повернутися на військову службу, що підтверджує ризик перешкоджання кримінальному провадженню. При цьому, звертає увагу, що грошове забезпечення підозрюваний на даний час не отримує, що свідчить про його майновий стан. Крім цього, останній підозрюється у вчиненні злочину проти життя та здоров`я, а тому є законні підстави не визначати розмір застави.

Слідчий у судовому засіданні підтримала клопотання і просила таке задоволити.

Підозрюваний ОСОБА_5 щодо задоволення вказаного клопотання заперечив частково та просив визначити розмір застави при продовженні строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зважаючи на те, що на його утриманні перебувають троє дітей, грошове забезпечення не виплачується. Доповнив, що він є військовослужбовцем Збройних Сил України, однак, з жовтня 2022 року не перебуває на службі.

Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 щодо задоволення вказаного клопотання заперечив частково. Зазначив, що підозрюваний не має наміру переховуватися, одружений, на його утриманні троє дітей, раніше несудимий, коли дізнався, що потерпілий помер, то особисто прийшов до органів досудового розслідування. Враховуючи вказане, просить визначити підозрюваному заставу в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, слідча суддя дійшла наступних висновків.

У провадженні слідчого відділу Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного 07.02.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000135 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

11.02.2025 слідчим СВ Дрогобицького РВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 за погодженням із прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, ОСОБА_5 (шляхом надіслання повідомлення про підозру поштовим зв`язком, а також вручення копії письмового повідомлення про підозру дружині ОСОБА_5 ОСОБА_9 ).

14.02.2025 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, вручено особисто ОСОБА_5 .

01.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про заміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, згідно якої останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме, в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потеріпілого.

Ухвалою слідчої судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 від 14.02.2025 клопотання слідчого задоволено частково, вирішено застосувати до ОСОБА_5 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування у кримінальному провадженні, тобто, до 11.04.2025 включно, без визначення розміру застави.

Постановою керівника Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_16 від 07.04.2025 постановлено продовжити строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 11.05.2025.

Згідно із положеннями ст.177 КПК України метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Згідно з ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, а саме, в заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Крім того, встановлено, що відповідно до заяв ОСОБА_5 від 13.03.2025, 28.03.2025 останній відмовився від дачі показів згідно з ст. 63 Конституції України, від проведення слідчого експерименту та судово-психіатричної експертизи.

Беручи до уваги викладене, приходжу висновку, що ризики, які були підставою для обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України виправдовують продовження строку дії тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .

Таким чином, зважаючи на вказані обставини, а також те, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 закінчується 11.04.2025, ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу, не відпали, запобігти цим ризикам шляхом застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу є неможливим, відтак, є необхідність у продовженні строку тримання під вартою без визначення розміру застави, беручи до уваги положення ч. 4 ст. 183 КПК України, в межах строку досудового розслідування до 11.05.2025.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309, 372 КПК України, слідча суддя,

у х в а л и л а :

Клопотання слідчого задоволити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто, до 11 травня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали - до 11.05.2025.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 07.04.2025.

Суддя ОСОБА_1