ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2025 Справа №607/512/25 Провадження №1-кп/607/828/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження №0000002 від 01.01.2025 щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Білокриниця Зборівського (нині Тернопільського) району Тернопільської області, громадянина України, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштований, одружений, на утриманні має двох малолітніх дітей 2020 р.н. та 2022 р.н., раніше не судимий,

обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

приблизно у жовтні 2024 року (більш точний час досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим), у ОСОБА_3 , який перебував у м. Тернопіль, виник протиправний умисел, направлений на придбання, а в подальшому на використання завідомо підробленого документу, за грошову винагороду у невстановленої в ході досудового розслідування особи через мобільний застосунок «Телеграм», а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_3 .

Таким чином, у ОСОБА_5 виник протиправний умисел, спрямований на пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою, а саме вище вказаного посвідчення водія.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, приблизно у жовтні 2024 року (більш точний час досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим), через мобільний застосунок «Телеграм» відшукав невстановлену досудовим розслідуванням особу, яка повідомила йому, що за грошові кошти в сумі 12 000 грн може виготовити посвідчення водія без проходження теоретичного та практичного іспитів для отримання права керування транспортними засобами, порядок і обов`язковість проходження яких передбачені Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» №340 від 08.05.1993 та наказом Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження деяких нормативно-правових актів, що регламентують порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів у закладах, що проводять таку діяльність, їх державну акредитацію та атестацію спеціалістів, а також допуску громадян до керування транспортними засобами, видачі (обміну) посвідчень водія» від 07.12.2009 №515 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.01.2010.

На зазначену пропозицію ОСОБА_6 погодився і невстановленій досудовим розслідуванням особі надав копії свого паспорта, ІНН, цифрову фотографію анфасу його обличчя, фотографію власного підпису, які невстановленою особою використано під час виготовлення підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_5 .

Приблизно у листопаді 2024 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 у відділенні «Нової пошти», що знаходиться у м. Тернопіль, отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи посвідчення водія серії НОМЕР_1 , заповнене на його ім`я ОСОБА_7 , та за вказане відправлення ОСОБА_6 оплатив грошові кошти в сумі 12 000 грн, а саме за зазначене посвідчення водія, яке в подальшому використовував до 31.12.2024.

За результатами судової технічної експертизи документів встановлено, що бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_3 , виготовлений не на підприємстві, яке повинно здійснювати їх випуск.

Окрім того, 31.12.2024 приблизно о 21:15 у ОСОБА_3 , який перебував на території проїжджої частини, що за адресою АДРЕСА_3 , виник протиправний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого офіційного документа посвідчення водія серії НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 31.12.2024 приблизно о 21:15, рухаючись автомобілем марки «Volkswagen» моделі «Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , по вул. Руська, 20 у м. Тернополі, був зупинений працівниками Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (надалі УПП в Тернопільській області).

Під час перевірки документів працівниками поліції УПП в Тернопільській області, ОСОБА_3 усвідомлював, що посвідчення водія є завідомо підробленим, оскільки він його отримав від невстановленої особи без проходження теоретичного та практичного іспитів для отримання права керування транспортними засобами, порядок і обов`язковість проходження яких, визначені законом.

Так, ОСОБА_3 , діючи умисно, 31.12.2024 приблизно о 21:20, перебуваючи на території проїжджої частини, що за адресою: м. Тернопіль, вул. Руська, 20, пред`явив т.в.о. інспектора взводу №l роти ТОР УПП в Тернопільській області ОСОБА_8 завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 09.11.2024, заповнене на його ім`я, та в ході перевірки якого виявлено ознаки підробки, а саме: за відомостями ГСЦ МВС, у базі даних ІПНП вказаний документ відсутній.

Окрім того, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що згідно інформації Єдиного державного реєстру МВС України посвідчення водія серії НОМЕР_1 в підрозділах територіальними сервісними центрами ГСЦ МВС не видавалось.

За результатами судової технічної експертизи документів встановлено, що бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_3 , виготовлений не на підприємстві, яке повинно здійснювати їх випуск.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні, визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, за обставин, викладених вище, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

По суті провадження обвинувачений пояснив, що він не перездав іспит з водіння. На роботі хтось сказав, що має знайомих, які зможуть зробити йому посвідчення водія. На той час він був позбавлений права керування транспортними засобами, а тому погодився на пропозицію. Заплативши 12 000 грн, отримав посвідчення водія на «Новій пошті». 31.12.2024 в м. Тернополі по вул. Руська він, керуючи транспортним засобом, не увімкнув фари, внаслідок чого його зупинили поліцейські, які виявили, що його посвідчення водія є не дійсним. Кається у вчиненому, більше такого вчиняти не буде.

Прокурор ОСОБА_4 у судових дебатах просив визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 500неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн, за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого покарання остаточно визначити обвинуваченому покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді штрафу в розмірі 500неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн. Окрім того, просив стягнути з обвинуваченого витрати на залучення експерта, а долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

У судових дебатах обвинувачений не мав що сказати, а в останньому слові щиро розкаявся, повідомив, що більше такого вчиняти не буде та шкодує про вчинене.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків та кваліфікує його дії за: ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, тобто пособництво у підробленні посвідчення, яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такий документ, і яке надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою, та за ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог статей 65-67 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є кримінальними проступками; конкретні обставини кримінального провадження, зокрема те, що обвинувачений визнав вину та відмовився від дослідження доказів, зібраних на досудовому слідстві; позицію прокурора щодо покарання; відсутність обставин, які б обтяжували покарання; обставину, яка пом`якшує покарання: щире каяття, та вважає за доцільне із альтернативних покарань, передбачених санкціями статті, призначити йому покарання у виді штрафу.

Також беручи до уваги відомості про особу обвинуваченого те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався; одружений; на утриманні має двох малолітніх дітей 2020 р.н. та 2022 р.н.; за медичною допомогою до лікаря-психіатра поліклініки «ТОКПЛ» ТОР не звертався; на динамічному диспансерному спостереженні в КНП «ТОМЦСНЗ» не перебуває; за медичному допомогою до лікарів психіатра та нарколога в КНП «Зборівська лікарня» ЗМР не звертався, суд приходить до переконання про призначення ОСОБА_3 вказаного покарання у розмірі, визначеному в межах санкції статті обвинувачення, але не менше розміру, передбаченого першим реченням ч. 2 ст. 53 КК України, та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України слід визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Таке покарання суд вважає необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Арешт майна слід скасувати, як того вимагає ч. 4 ст. 174 КПК України.

Долю речових доказів слід вирішити згідно з ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого в користь держави відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 500(п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 500(п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.01.2025 № 607/24/25, на вилучене 31.12.2024 посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 09.11.2024, заповнене на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке поміщено у сейф-пакет WAR1176429, - скасувати.

Речовий доказ: посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 09.11.2024, заповнене на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке поміщено у сейф-пакет WAR1176429, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати на залучення експерта 2 387,20 грн (дві тисячі триста вісімдесят сім гривень сімдесят копійок).

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуюча суддяОСОБА_1