Справа № 162/985/24
Провадження № 1-кп/162/47/2025
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09 квітня 2025 року селище Любешів

Любешівський районний суд Волинської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 28.08.2024 року за №0000646

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 17.12.2024 року подав до суду вказане клопотання. В обґрунтування доводів зазначено, що обвинуваченням не доведено виконання потерпілими їх громадського обов`язку у встановлений законом спосіб, бо у потерпілих відсутнє право на порушення конституційних прав ОСОБА_6 , встановлених ст. 30 Конституції України, а останній діяв у стані необхідної оборони та намагався забезпечити дотримання своїх прав та збереження майна від силових протиправних посягань зі сторони третіх осіб, що виключає кримінальну відповідальність відповідно до ч.3 ст.36 КК України, а відтак і кримінальну відповідальність. В обвинувальному акті та реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутнє посилання на вмотивоване рішення суду про надання потерпілим (державним виконавцям) на примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи чи письмовий дозвіл ОСОБА_6 . Таким чином, обвинувальний акт з додатками не відповідає вимогам ч.1 ст.291 КК України.

Сторона захисту у підготовчому судовому засідання подане клопотання підтримала.

Прокурор та потерпілі вказали, що підстави для повернення обвинувального акта відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та подане клопотання, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

У приписах ст. 291 КПК України викладено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків. Повернення обвинувального акту прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим зазначених вимог процесуального закону.

Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не просто формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Перевіривши обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 28.08.2024 року за №0000646 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.350, ст.128 КК України, суд доходить висновку про його відповідність вищевказаним положенням кримінального процесуального закону.

Згідно із ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Зі змісту обвинувального акту убачається, що у ньому міститься виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень (злочинів), які прокурор вважає встановленими, їх правова кваліфікація із посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Виходячи із системного аналізу положень ст. 291 КПК України, доводи, викладені у клопотанні обвинуваченого, не можуть вважатися такими порушеннями, що перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

За наявного нормативного регулювання неповнота, неконкретність обвинувачення, відсутність доказової бази щодо вчинення обвинуваченими дій, які містять ознаки злочинів, не можуть бути підставами для повернення обвинувального акту, оскільки на стадії підготовчого засідання, у відповідності до ст. 314, 315 КПК України, суд не вправі надавати оцінку відсутності чи наявності доказів, оскільки така оцінка може бути здійснена лише під час розгляду кримінального провадження по суті.

Висновки про неповноту, необґрунтованість обвинувального акта, невідповідність формулювання обвинувачення правовій кваліфікації, на цьому етапі, суперечать засаді змагальності сторін (ст. 22 КПК України). У свою чергу, установлення судом бездоказовості пред`явленого обвинувачення у результаті дослідження і оцінки доказів, на яких воно базується, передбачає наслідки у вигляді ухвалення виправдувального вироку або зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення у сторону покращення становища особи.

На підставі викладеного, підстави для задоволення клопотання обвинуваченого відсутні.

Керуючись ст. 291, 314, КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого про повернення обвинувального акта відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Любешівського районного суду Волинської області ОСОБА_8