Номер провадження 1-кп/754/61/25
Справа № 754/4189/18
У Х В А Л А

Іменем України

07 квітня 2025 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Деснянського районного суду міста Києва кримінальне провадження № 0000535 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.01.2018, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню доньку, працює спеціалістом з логістичних перевезень «Юджин Логістикс», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Деснянського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження № 0000535 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.01.2018 відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.01.2018, близько 17 години 00 хвилин, водій ОСОБА_6 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Hyundai Getz» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись по проспекту Маяковського, 59 в м. Києві, в порушення вимог п. 1.3, п. 2.3.6, п. 10.1, п. 34.1.3 Правил дорожнього руху, не виконав вимоги Правил дорожнього руху, не був уважним не стежив за дорожньою обстановкою, вчасно не реагував відповідним чином на її зміну, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та пересікши дорожню розмітку 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, яку перетинати забороняється, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував на проїзній частині.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 отримав тілесне ушкодження у вигляді закритої травми правого стегна у вигляді перелому правої стегнової кістки зі зміщенням уламків, що відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Під час руху водій ОСОБА_6 порушив вимоги п. 1.3, п. 2.3.6, п. 10.1, п. 34.1.3 Правил дорожнього руху України.

Згідно Правил дорожнього руху України: п. 1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими», п.2.3.6 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі», п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», п. 34.1.3 «Поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху».

Порушення вимог п. 1.3, п. 2.3.6, п. 10.1, п. 34.1.3 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та отриманням ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесного ушкодження.

В судовому засіданні 07.04.2025 захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_7 заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Обвинувачений в судовому засіданні пояснив, що з приводу закриття кримінального провадження він спілкувався із захисником до початку судового засідання та просив закрити провадження у зв`язку з закінченням строків давності, звільнивши його від кримінальної відповідальності.

Прокурор, потерпілий та представник потерпілого не заперечували з приводу задоволення заявленого клопотання.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 49 КК України, з огляду на тяжкість вчиненого злочину, визначено строки давності, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-4 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284, 288 Кримінального процесуального кодексу України).

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею нетяжкого злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (в редакції КК України від 12.01.2018), який, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до кримінального проступку.

Реалізуючи вимоги ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили не тільки минули певні строки давності, але особа також не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 - 4 ст. 49 КК України).

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

З огляду на наведене, у даному кримінальному провадженні і розгляду клопотання захисника обвинуваченого, закінчився строк давності, передбачений ч. 1 ст. 49 КК України за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).

Також, суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа): досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні обвинувачений підтримав клопотання захисника про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за нереабілітуючих підстав і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав, за ч. 1 ст. 286 КК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду обвинуваченого на таке звільнення, з огляду на те, що кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України, за яким він обвинувачується є кримінальним проступком та з моменту скоєння якого минуло більше трьох років, суд приходить до переконання, що клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак його слід задовольнити і звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження за ч. 1 ст. 286 КК України.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, за наявності його згоди, буде порушенням права обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що також є неприйнятним.

Відносно заявленого представником потерпілого ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_9 цивільного позову до ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної злочином, суд зазначає наступне.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК України, суд дійшов висновку, що цивільні позови не підлягають розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і під час розгляду в суді.

В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК України підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільним позивачам їх право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Тому, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений потерпілими цивільний позов про стягнення відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної злочином, необхідно залишити без розгляду, що за змістом ч. 7 ст. 128 КПК України не перешкоджає пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.

Щодо питання про розподіл процесуальних витрат, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

Частиною 1 ст. 118 КПК встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат на правову допомогу та витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Як вбачається з правового висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному в постанові від 12.09.2022 по справі №203/241/17 (провадження №51-4251кмо21), якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

З огляду на викладене процесуальні витрати на залучення експертів - висновок № 564/е від 27.03.2018 на загальну суму 1796,9 грн. (одна тисяча сімсот дев`яносто шість гривень, дев`яносто копійок) необхідно віднести на рахунок держави.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 49 КК України, ст. ст. 100, 284, 285-288, 372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у кримінальному провадженні № 0000535 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.01.2018 за ч.1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України.

Кримінальне провадження № 0000535 відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрити на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної злочином, залишити без розгляду.

Роз`яснити потерпілому ОСОБА_4 право пред`явити цивільний позов у порядку цивільного судочинства.

Речові докази: документи, які визнані речовими доказами, відповідно до постанови від 29.03.2018 та які знаходяться в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати на залучення експертів - висновок № 564/е від 27.03.2018 в розмірі 1796,9 грн. (одна тисяча сімсот дев`яносто шість гривень, дев`яносто копійок) віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_10