Справа № 947/5431/25
Провадження № 1-кс/947/2927/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001341 від 28.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

І. ВИКЛАД ФАКТИЧНИХ ОБСТАВИН ДАНОГО КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідування № 0001341 від 28.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб, діючи за попередньою змовою, здійснюють виготовлення, зберігання, пересилання з метою збуту та збут особливо небезпечних психотропних речовин на території Одеської області.

Так, в ході проведення досудового розслідування, співробітниками УСБ України в Одеській області під час проведення оперативно-розшукових заходів та негласних слідчих розшукових дій встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 спільно з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , незаконно виготовляють та зберігають особливо небезпечну психотропну речовину, з метою її подальшого збуту.

У ході досудового розслідування встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який здійснює незаконне виготовлення, зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечної психотропної речовини, що підтверджується, проведеними негласними слідчими (розшуковими) діями, а саме протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж та спостереження за особою у публічно доступних місцях з використанням відеозапису, фотографування та спеціальних засобів для спостереження.

Так, 18.02.2025 на підставі ухвали слідчого судді, проведено санкціонований обшук квартири за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено:

- два прозорих полімерних зіп-пакета з кристалічною речовиною білого кольору;

- мобільний телефон марки «Моторола», модель «moto g04», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , із сім-картою мобільного оператора «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 , в корпусі чорного кольору у силіконовому чохлі;

- саморобний металевий пристрій для паління з металевим наперстком з нагаром;

- два полімерних пакета жовтого кольору з речовиною рослинного походження зеленого кольору у висушеному та подрібненому стані;

- вакуматор марки «Vacuum Sealer S» model: ZKFK-001, чорного кольору;

- прозорі зіп-пакети у кількості 66 штук;

- рулон полімерного пакування для вакуматора;

- скотч зеленого кольору;

- пристрій для паління у вигляді скляної колби зі слідами нагару;

- пристрій для паління у вигляді скляної колби продовгуватої з трубкою, зі слідами нагару;

- трубка скляна для паління зі слідами нагару, з прикріпленим металевим ланцюжком.

18.02.2025 вищевказане майно визнано речовими доказами в рамках даного кримінального провадження.

ІІ. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОДАНОГО КЛОПОТАННЯ:

В обґрунтування поданого клопотання сторона обвинувачення зазначає, що в органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати що воно перебуває у незаконному обігу, є знаряддям та об`єктом протиправних дій та зберегло насобі сліди вчинення кримінального правопорушення, виявити які вдасться лише за допомогою проведення слідчих дій та відповідних експертиз із залученням судових експертів.

З урахуванням викладеного у своїй сукупності, сторона обвинувачення просить дане клопотання задовольнити та накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ:

Прокурор до суду звернувся із заявою про розгляд клопотання про арешт майна без його участі.

Представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленим про час та дату розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився.

IV. ВИСНОВКИ СЛІДЧОГО СУДДІ:

Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, враховуючи заяву прокурора, слідчий суддя приходить до наступних висновків, а також звертає увагу на наступні правові підстави для прийнятого рішення.

(1). Нормативно-правова основа при вирішенні даного клопотання:

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ст. 98 КПК України).

(2). Правова підстава та мета арешту майна:

Слідчий суддя враховує, що досудове розслідування в рамках такого кримінального провадження здійснюється за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В рамках даного кримінального провадження ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України.

Досудове розслідування кримінального провадження наразі триває, встановлюються усі фактичні обставини, які можуть мати значення для доведення предмету доказування у кримінальному провадженні.

Так чином, слідчий суддя враховує доводи слідчого у клопотанні та зазначає, що вилучений за місцем проживання ОСОБА_6 мобільний телефон може містити інформацію, яка може бути використана на підтвердження факту та обставин можливого вчинення кримінально-караних дій, зокрема й щодо зв`язків власника таких технічних пристроїв з іншими, ймовірно причетними до кримінального провадження особами.

Крім того, відносно вилученого майна слідчий суддя приходить до переконання, що вочевидь наразі існує необхідність в його додатковому дослідженні. Результати проведення огляду такого технічного пристрою можуть стати підставою для прийняття відповідних процесуальних рішень у кримінальному провадженні, оскільки можуть підтвердити або спростувати робочу наразі версію сторони обвинувачення.

Враховуючи специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого наразі обгрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , слідчий суддя приходить до переконання, вилучене майно (полімерні пакети, пристрої для паління і т.д.) можуть містити сліди ймовірного вчинення таких кримінально-протиправних дій, а тому підлягають детальному дослідженню, у тому числі й потенційно є об`єктами відповідного експертного дослідженн

У зв`язку з чим, таке майно відповідає категорії речових доказів, що власне підтверджується долученою до клопотання постановою про визнання речових доказів від 18.02.2025, а отже, вилучене майно потребує збереження, в цілях його подальшого дослідження та у тому числі проведення відповідних експертних досліджень.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя зазначає, що підставою для арешту майна є відповідність вилученого майна до категорії речових доказів (абзац 1 ч. 1 ст. 170 КПК України), при цьому метою арешту майна є необхідність забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170КПК України).

(3). Завдання, необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України:

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно відповідає критеріям речових доказів, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Відтак, оскільки майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту на вилучене майно, з встановленням заборони розпорядження та користування такого майна, з огляду на встановлені вище ризики.

(4). Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження:

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

Додатково, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування та розпорядження на майно, вилучене 18.02.2025 під часобшуку квартири за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- два прозорих полімерних зіп-пакета з кристалічною речовиною білого кольору;

- мобільний телефон марки «Моторола», модель «moto g04», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , із сім-картою мобільного оператора «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 , в корпусі чорного кольору у силіконовому чохлі;

- саморобний металевий пристрій для паління з металевим наперстком з нагаром;

- два полімерних пакета жовтого кольору з речовиною рослинного походження зеленого кольору у висушеному та подрібненому стані;

- вакуматор марки «Vacuum Sealer S» model: ZKFK-001, чорного кольору;

- прозорі зіп-пакети у кількості 66 штук;

- рулон полімерного пакування для вакуматора;

- скотч зеленого кольору;

- пристрій для паління у вигляді скляної колби зі слідами нагару;

- пристрій для паління у вигляді скляної колби продовгуватої з трубкою, зі слідами нагару;

- трубка скляна для паління зі слідами нагару, з прикріпленим металевим ланцюжком.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1