Справа № 331/6827/24
Провадження № 1-кс/331/30/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене керівником Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001111 від 11.11.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Микіліське Оріхівського району Запорізької області, громадянина України, освіта - повна загальна середня, сімейний стан - не одружений, дітей на утриманні не має, військовослужбовця вч НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 08.04.2019 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України до 6 місяців арешту;

- 18.10.2019 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 10.12.2021 року за відбуттям строку покарання;

- 03.03.2023 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік, відомості про звільнення відсутні;

- 04.06.2024 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років обмеження волі;

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 за погодженням з керівником Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001111 від 11.11.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території Україні введено воєнний стан, який продовжується по теперішній час.

11 листопада 2024 року, приблизно о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , вступивши в злочинну змову з ОСОБА_7 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, розуміючи, що його дії носять відкритий характер, з корисливих мотивів, прийшли разом з гр. ОСОБА_8 за місцем мешкання останнього, а саме за адресою: АДРЕСА_3 . Далі використовуючи гр. ОСОБА_8 , який на той час перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, проникли до приміщення квартири АДРЕСА_4 за вищевказаною адресою, де побачили потерпілу ОСОБА_9 , яка тримала в руках належний їй мобільний телефон марки «MOTOROLAМoto e14» в корпусі чорного кольору з фіолетовими вставками в чорному силіконовому чохлі, з сім-картами оператора мобільного зв`язку «Водафон» НОМЕР_2 та «Київстар» НОМЕР_3 . Побачивши в руках потерпілої вищевказаний мобільний телефон ОСОБА_4 визначив його предметом злочинного посягання та вихватив його з рук потерпілої, та передав ОСОБА_7 , який перебував поруч з ним.

Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у житло, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 скориставшись тим, що потерпіла є людиною похилого віку, ігноруючи вмовляння потерпілої повернути викрадене майно, вибігли з приміщення будинку АДРЕСА_3 , та зникли у невідомому напрямку, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд.

Органом досудового розслідування встановлено достатню кількість доказів для повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яке кваліфікується як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 вказаного злочину, підтверджується зібраними з дотриманням вимог КПК України доказами, а саме: протоколом огляду місця події; протоколами допитів свідків; протоколом проведення впізнання за фотознімками за участі потерпілої ОСОБА_9 ; протоколом проведення впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_8 ; іншими матеріалами кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13.11.2024 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

06.01.2025 року постановою керівника Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 12.02.2025 року включно.

На даний час у кримінальному провадженні проведено великий обсяг слідчих та процесуальних дій, спрямованих на всебічне, повне та неупереджене дослідження обставин кримінального провадження

Строк тримання під вартою, застосований ухвалою слідчого суду від 13.11.2024 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 спливає 09 січня 2025 року о 15 годині 30 хвилин, однак досудове розслідування у кримінальному провадженні ще не завершено та триває, тоді як ризики, встановлені органом досудового розслідування, не зменшились, а підстави, за яких було обрано запобіжний захід не змінились. Орган досудового розслідування приходить до висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , з метою уникнення ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, необхідно продовжити йому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Прокурор в судовому засіданні внесене клопотання підтримав за викладеними вище мотивами та обґрунтування, просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в задоволенні вказаного клопотання просили відмовити, посилаючись на те, що підозрюваний ОСОБА_4 не має на міру переховуватись від органу досудового розслідування, впливати на потерпілу або вчиняти інші кримінальні правопорушення. Він має намір продовжити військову службу, тому просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання або домашній арешт, який буде достатнім для виконання ним процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та надані матеріали, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України про його продовження, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зі змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

11 листопада 2024 року о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

12 листопада 2024 року о 14 годині 20 хвилини ОСОБА_4 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

13 листопада 2024 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін дії якої закінчується 09 січня 2025 року о 15 годині 30 хвилин.

06 січня 2025 року постановою керівника Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 12.02.2025 року включно.

При вирішенні питання про застосування дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , слідчим суддею було враховано наявність обґрунтованої підозри, ризиків, а також відомості про особу підозрюваного.

Згідно з вимогами ст. ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Слідчий суддя приходить до висновку, що матеріалами, зібраними в ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та долученими до клопотання, підтверджується на даній стадії слідства обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186КК України.

Слідчий суддя приймає до уваги, що по даному кримінальному провадженню ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Останній не має стійких соціальних зв`язків, не має власної родини, осіб на утриманні, що дає підстави слідчому судді вважати, що залишаючись на волі, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого злочину та невідворотність покарання за його вчинення в разі доведення вини, підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування або суду з метою уникнення можливого покарання. Вказана позиція узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», згідно з яким суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Разом з тим, доведений ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів проти власності, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку. На даний час на розгляді в Орджонікідзевському районному суді м. Запоріжжя відносно нього перебуває кримінальне провадження за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, у зв`язку з чим не має стабільного та законного джерела доходу, що свідчить про його схильність до вчинення умисних кримінальних правопорушень проти власності, у зв`язку з чим наявний ризик того, що перебуваючи на волі, він може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність з метою здобуття засобів для існування.

Крім того, стороною обвинувачення підтверджений ризик незаконного впливу на потерпілу у цьому кримінальному провадженні, яка своїми показаннями повністю підтверджує причетність останнього до скоєного злочину, тому з метою уникнення відповідальності, підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілу шляхом умовлянь або залякувань.

За наявності існування трьох очевидних ризиків, слідчий суддя вважає вказане клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти настанню встановлених ризиків.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, слідчий суддя вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання його під вартою, не зменшились.

Разом з тим, посилання сторони захисту щодо наміру підозрюваного продовжити військову службу, не можуть бути безумовною підставою для відмови в продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, ці обставини в даному випадку не будуть беззаперечним стримуючим фактором подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Тому в задоволенні клопотання сторони захисту про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу слід відмовити з наведених вище підстав.

Враховуючи викладене, слідчий суддя не вбачає достатніх підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні запобігти вказаним ризикам, а також забезпеченню виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, визначаючи тримання під вартою в цьому випадку виправданим за наявності конкретного суспільного інтересу у виді права на справедливий судовий розгляд, а також унеможливлення переховування підозрюваного від слідства та суду, незаконного впливу на потерпілу та вчинення інших кримінальних правопорушень, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалюють над принципом поваги до свободи особистості.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, слідчий суддя з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, визначає заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у вигляді вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 гривень.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 194, 197, 199 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 2 ЗРУП в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене керівником Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001111 від 11.11.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, а саме по 12 лютого 2025 року включно в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу, яку необхідно внести на р/р № UA0001205, Отримувач: ТУ ДСА України в Запорізькій області, , Банк: Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО: 820172, Призначення платежу: вид платежу: застава за підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , провадження № 1-кс/331/30/2025, номер справи 331/6827/24 від 07.01.2025 року, Жовтневий районний суд м. Запоріжжя.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки строком на 60 (шістдесят) діб, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, або суду;

- не відлучатися з міста Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваній особі наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвалу для виконання направити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1