ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/3031/24
Провадження №1-кп/477/467/24
УХВАЛА

про продовження дії запобіжного заходу

09 грудня 2024 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 , її представника ОСОБА_11 ,

під час підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні, внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000510 від 09 вересня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч.2 ст. 146, ч.1 ст. 135 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.4 ст. 186 КК України, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України

В С Т А Н О В И В:

06 грудня 2024 року до Жовтневому районному суді Миколаївської області надійшов обвинувальний акт в зазначеному кримінальному провадженні, в якому обвинуваченому ОСОБА_12 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою суду від 06 грудня 2024 року справа прийнята до провадження і на 09 грудня 2024 року призначено підготовче судове засідання.

Одночасно прокурор подав клопотання про продовження відносно ОСОБА_6 міри запобіжного заходу строком на 60 днів.

На обґрунтування клопотання вказав, що обвинувачений може переховуватися від суду і незаконно впливати на свідків. Зазначив, що такі ризики продовжують існувати, оскільки обвинувачений не має істотних соціальних зв`язків, необмежений одним місцем проживання та роботи, а злочини, у вчиненні яких він обвинувачується, є тяжкими і за їх вчинення передбачено покарання до 10 років позбавлення волі, що може бути підставою для ухиленням ним від відповідальності. Також зазначив, що більшість свідків перебувають у дружніх відносинах з обвинуваченим ОСОБА_5 , що створює ризик його незаконного впливу на них, оскільки вони ще не допитані під час судового розгляду.

В підготовчому судовому засіданні клопотання підтримав.

Потерпіла та її представник клопотання просили задовольнити.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 просив задовольнити клопотання частково про що подав письмові заперечення. Зазначив, що на утриманні у ОСОБА_5 перебуває на утриманні цивільна дружина та двоє дітей, він працевлаштований, має стабільне джерело доходу, постійне місце проживання, і такі обставини є достатніми стримуючими факторами в його належній процесуальній поведінці. Також, посилаючись на практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), зокрема на справу Панченко проти росії, в якому суд відзначив, що ризик можливої втечі підсудного не може бути встановлений лише на підставі тяжкості можливого вироку, а оцінка такого ризику має проводитися з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловирогідні і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення ЄСПЛ в справі Бекчиєв проти Молдови). Відзначив між іншим і відсутність судимості у обвинуваченого ОСОБА_5 та передачу потерпілій 26000 грн в якості відшкодування на поховання, в зв`язку з чим вона не має до нього матеріальних претензій. Тому вважав можливим змінити йому міру запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт.

Захисник ОСОБА_8 також вказав, що при обранні міри запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 не був визначений розмір застави, що передбачено ст. 183 КПК України. Безальтернативне його тримання під вартою не відповідає засадам розумності і пропорційності застосуванню запобіжного заходу, а також не забезпечує справедливої рівноваги між публічним інтересом демократичного суспільства та необхідністю поважати право на свободу. Тому вважав, що належна процесуальна поведінка обвинуваченого може бути забезпечена і заставою, і у разі відмови в заміні запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт, просив визначити йому розмір заставив межах, визначених законодавством.

Обвинувачений підтримав свого захисника.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши клопотання прокурора, письмові заперечення захисника та матеріали провадження, встановив наступне та прийшов до таких висновків.

10 вересня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статі 146 КК України.

12 вересня 2024 року слідчим суддею Жовтневого районного суду Миколаївської області йому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який потім ухвалою того ж слідчого судді від 07 листопада 2024 року був продовжений по 10 грудня 2024 року включно.

Вподальшому йому було змінено підозру 03 грудня 2024 року і, окрім ч. 2 ст. 146 КК України, також оголошено підозру за ч. 4 ст. 186 КК України.

Кримінальне провадження тільки надійшло до суду для розгляду і в ньому навіть ще не проведено підготовче засідання. Ризики, які були встановлені при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не перестали існувати. Обвинувачений, усвідомивши тяжкість кримінальних правопорушень, які йому вміняються, не маючи постійного проживання може переховуватися від суду і впливати на свідків або потерпілу.

Той факт, що він має роботи не спростовує вказаних ризиків, так як на думку суду не може перешкодити йому переїхати до іншої місцевості з метою ухилення від судового розгляду.

Посилання захисника на те, що він має сім`ю і на його утриманні перебувають неповнолітні діти, суд оцінює критично оскільки він не є батьком дітей і відсутні достовірні дану з якого часу він проживає з громадянкою ОСОБА_13 , яка є їх матір`ю, до того ж він проживає з нею без реєстрації. Тобто ці обставини не підтверджують, що у нього маються стійкі соціальні зв`язки у виді постійної сім`ї та постійного місця проживання.

Факт передачі коштів потерпілій, витрачених на поховання ОСОБА_14 , також на даний час не вказує, що він, перебуваючи поза межами місця тримання під вартою, не буде впливати на свідків, з якими, як було визначено, при обранні міри запобіжного заходу, у нього дружні відносини.

Виходячи з цих обставин у суда відсутні підстави для зміни запобіжного заходу ОСОБА_5 на більш м`який, а також і на визначення йому застави.

Керуючись статтями 177, 178, 191, 314-316, 331, 369-372, 376 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк дії ухвали по 06 лютого 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено на 11 грудня 2024 року для оголошення о 13:15.

Суддя ОСОБА_1