Справа № 953/2237/23
н/п 1-кс/953/9205/24
"17" грудня 2024 р. м.Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
Представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив залишити клопотання про скасування арешту майна без розгляду.
Представник органу досудового розслідування у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України клопотання про скасування арешту майна розглядається не пізніше трьох днів після його надходження до суду, а неявка учасників кримінального провадження не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі заявника та слідчого, для не порушення строків розгляду клопотання.
Оскільки учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання про скасування арешту майна та заяву представника власника майна про залишення клопотання без розгляду дійшов до такого висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Правилами ч.ч. 1,3 ст. 26 КПК України затверджено принцип диспозитивності, за яким сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
З аналізу положень ст. 26 КПК України слідчий суддя приходить до висновку, що звертатися до слідчого судді під час досудового розслідування із клопотанням про скасування арешту майна є правом сторони кримінального провадження.
Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, якими серед інших є засади змагальності та диспозитивності, в тому числі і принцип аналогії закону.
Відповідно до принципу диспозитивності кримінального провадження сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.
Положеннями КПК України не врегульовано наслідки відмови власника майна від поданого ним клопотання про скасування арешту майна або залишення без розгляду. Водночас, враховуючи, положення КПК України, відмова власника майна від поданого клопотання або залишення без розгляду за його заявою не призводить до порушення його прав та інтересів та не порушує прав та інтересів інших осіб.
З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність залишення клопотання про скасування арешту майна без розгляду, оскільки представник власник майна скористався своїм процесуальним правом звернутися до суду з відповідною заявою.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 26, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1