Єдиний унікальний номер справи 333/4134/24
Номер провадження 1-кп/333/654/24
ВИРОК

іменем України

09 грудня 2024 року місто Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя
у складі: за участю: головуючого судді секретаря судового засідання прокурора обвинуваченої ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя кримінальне провадження №0000212 від 12 квітня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Запоріжжя, яка має середню освіту, офіційно не працевлаштованої, незаміжньої, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

11 квітня 2024 у ранковий час доби ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, протиправно, у порушення вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03.06.2009 знаходячись по вул. Дослідна Станція у м. Запоріжжі, діючи умисно, з метою задоволення особистих потреб, незаконно придбала шляхом привласнення знайдену психотропну речовину PVP.

Того ж дня об 11 годині 36 хвилин ОСОБА_4 була зупинена працівниками поліції неподалік будинку №21 по вулиці Європейська у м. Запоріжжя, де під час огляду місця події, видала працівникам поліції вищевказаний згорток обмотаний чорною клейкою стрічкою з кристалічною речовиною, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), загальна маса якої склала 0,406 г (в перерахунку на основу). Відповідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 р. PVP віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено (Таблиця І, Список №2), яку ОСОБА_4 , зберігала при собі для особистого вживання без мети збуту.

Під час судового розгляду ОСОБА_4 визнала себе винуватою у повному обсязі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та пояснила, що її зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, вона погоджується із обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, які є достовірними, належними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбаченими КК України за вказаний злочин і її заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин, без мети збуту.

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного нею кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є кримінальним проступком, його суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченої. Так, ОСОБА_4 на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, але з 2012 року неодноразово оглядалась лікарем наркологом, востаннє 21.05.2018 року - діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, опіоїдів, синдром залежності, характеризуючи особистість обвинуваченої обставини раніше не судима, має постійне місце проживання та реєстрацію.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, що підтверджується її поведінкою під час досудового розслідування та судового розгляду.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, дані про її особу, щире каяття обвинуваченої, її позитивну поведінку після вчинення злочину, суд з урахуванням вимог ст.75 КК України приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства та звільнення її від покарання з випробуванням.

Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримі нальному провадженні складають 1514,56 грн. за залучення експертів на проведення судово-хімічної експертизи.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що процесуальні витраті, зазначені в обвинувальному акті документально підтверджені матеріалами кримінального провадження, тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_4 витрат на користь держави.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.349,366-368,370-371,373-374,376,395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити її покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно вимог ст.76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 1514,56 грн за залучення експертів на проведення судово-хімічної експертизи.

Речові докази: спецпакет №0087707, який містить психотропну речовину «РVР», маса якої складає 0,406 г (в перерахунку на основу), що знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя ОСОБА_1