КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю особи, яка подала скаргу - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таке рішення слідчий суддя мотивувала тим, що реєстрації у Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають лише ті заяви чи повідомлення, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення, а такими є об`єктивні дані (докази), що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення - час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення, проте із поданої заяви вбачається, що факти, викладені у заяві, не свідчать про вчинення кримінального правопорушення, а викладені обставини свідчать про намагання заявника у поза процесуальний спосіб, передбачений КПК України, оскаржити рішення та дії уповноважених осіб в рамках кримінального провадження та інше, і тому відмовила у задоволенні скарги.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 , вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою, невмотивованою та такою, що винесена з грубим порушенням вимог норм кримінального процесуального закону, а висновки суду такими, що не відповідають обставинам справи, просить її _________________________________________

Справа №11-сс/824/466/2025 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7

Категорія: ст. 303 КПК України Доповідач ОСОБА_1

скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 30 вересня 2024 року ОСОБА_6 до Офісу Генерального прокурора, у порядку ст. 214 КПК України, через Укрпошту, направлено заяву про вчинення співробітником Служби безпеки України ОСОБА_8 , прокурором відділу Офісу Генеральної прокуратури ОСОБА_9 та громадянином Російської Федерації ОСОБА_10 , залученим до конфіденційного співробітництва із Службою безпеки України, злочину, передбаченого ст. 370 КК України, а саме вчинення щодо співробітників Управління поліції охорони з фізичної безпеки у м. Києві провокації підкупу, а також про вчинення громадянином російської федерації ОСОБА_10 , злочину, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України, а саме здійснення завідомо неправдивого повідомлення Головного управління «Д» Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України про, начебто, вчинення ОСОБА_6 тяжкого злочину, та в якій було зазначено про необхідність притягнути до кримінальної відповідальності вище перелічених осіб, описано склад та події вчинення злочину посадовими особами.

Проте, незважаючи на свій обов`язок внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою, уповноваженими особами Офісу Генерального прокурора такі дії не виконано, про що повідомлено листом від 09.10.2024 р. за № 11/2/1-р., у зв`язку з чим, в поряду ст. 303 КПК України, ним було подано скаргу до Печерського районного суду м. Києва.

Між тим, зазначає, що 25.10.2024 судове засідання відбулося без участі ОСОБА_11 та його представника адвоката ОСОБА_12 , а 06.11.2024 ним одержана ухвала, якою відмовлено у задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення.

Однак, вважає, що вказані висновки суду не відповідають дійсності, слідчим суддею не було в повній мірі досліджено матеріали скарги та належним чином не перевірено доводи скарги щодо бездіяльності уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, оскільки у своїй заяві про вчинення злочину ОСОБА_13 зазначив, що вказані злочини вчинили ОСОБА_8 , ОСОБА_14 та ОСОБА_10 та навів переконливі факти незаконної діяльності вказаних осіб.

Вказує й на те, що суддя вийшов за межі скарги, так як він мав приймати рішення про наявність або відсутність бездіяльності уповноваженої особи Офісу Генерального прокурора, а не перевіряти заяву ОСОБА_11 про вчинення кримінального правопорушення на відповідність вимогам кримінального процесуального Закону.

За таких обставин, вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з поверненням скарги до слідчого судді місцевого суду на новий розгляд у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили ухвалити законне рішення.

Також апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, як пропущений з поважних причин, посилаючись на те, що розгляд скарги в суді першої інстанції проведений без участі ОСОБА_11 та його представника - адвоката ОСОБА_12 , а ухвала слідчого судді від 25.10.2024 отримана ним лише 06.11.2024.

Начальник відділу організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням в прокуратурах регіонів другого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони (на правах Департаменту) Офісу Генерального прокурора ОСОБА_15 у запереченнях на апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просить залишити її без змін, а апеляційний розгляд провести без його участі.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду, прокурор в призначений час до суду апеляційної інстанції не з`явився, про поважність причин своєї неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду не надсилав, тому апеляційний суд, враховуючи позицію прокурора, висловлену у запереченнях, щодо розгляду поданої апеляційної скарги у його відсутність, а також вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, відповідно до яких, неявка учасників провадження не перешкоджає проведенню розгляду, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без його участі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_5 на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

З наведеного слідує, що пропущений строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції підлягає поновленню за умови, що особа, яка подає таку скаргу ставить питання про його поновлення та доведе поважність причин його пропуску.

З матеріалів провадження вбачається, що ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2024 року була постановлена без участі сторін. При цьому в матеріалах справи наявна лише копія супровідного листа Печерського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2024 року про направлення копії оскаржуваної ухвали адвокату ОСОБА_5 , але відсутні докази її отримання. Зі змісту апеляційної скарги слідує, що адвокат ОСОБА_5 копію цього судового рішення отримав 06 листопада 2024 року, що нічим не спростовується. Апеляційну скаргу він подав до суду апеляційної інстанції 11 листопада 2024 року.

Зважаючи на вказані обставини та оскільки виготовлення обґрунтованої апеляційної скарги потребує ознайомлення зі змістом оскарженого рішення, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження в даному випадку адвокатом ОСОБА_5 пропущений із поважних причин і підлягає поновленню.

Що стосується апеляційних вимог адвоката ОСОБА_5 , то колегія суддів враховує наступне.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь - якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписами п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України та п. 2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, крім іншого, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність події кримінального правопорушення, а саме час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до Єдиного реєстру досудових розслідувань і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Таким чином, закон передбачає необхідність попереднього вивчення слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Як вбачається з наданих матеріалів, на розгляд до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення злочину від 27 вересня 2024 року.

Скарга мотивована тим, що 30 вересня 2024 року ОСОБА_6 засобами поштового зв`язку направив до Офісу Генерального прокурора заяву про вчинення співробітником СБУ ОСОБА_8 та прокурором відділу Офісу Генеральної прокуратури ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 370 КК України, а громадянином російської федерації ОСОБА_10 - кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 370, ч. 2 ст. 383 КК України, по якій відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені та досудове розслідування не розпочато.

У самій заяві про злочин від 27 вересня 2024 року ОСОБА_6 просив притягнути до кримінальної відповідальності співробітника СБУ ОСОБА_8 та прокурора відділу Офісу Генеральної прокуратури ОСОБА_16 за ч. 2 ст. 370 КК України, а саме за вчинення стосовно співробітників Управління поліції охорони з фізичної безпеки у м. Києві провокації підкупу, тобто за дії з підбурення до одержання неправомірної вигоди, щоб потім викрити співробітників поліції охорони у начебто одержанні такої вигоди, а громадянина російської федерації ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 370, ч. 2 ст. 383 КК України, а саме за вчинення стосовно співробітників Управління поліції охорони з фізичної безпеки у м. Києві провокації підкупу та за здійснення завідомо неправдивого повідомлення Головному управлінню «Д» Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України про, начебто, вчинення ним, ОСОБА_6 , тяжкого злочину.

Разом з тим, наведені у заяві від 27 вересня 2024 року обставини не містять очевидних фактів та відомостей, які б свідчили про вчинення співробітником СБУ ОСОБА_8 та прокурором відділу Офісу Генеральної прокуратури ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 370 КК України, а ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 370, ч. 2 ст. 383 КК України.

Ті обставини, які навів у своїй заяві від 27 вересня 2024 року ОСОБА_6 , не містять достатніх та обґрунтованих відомостей, які б підтверджували реальність події кримінальних правопорушень. Доводи ОСОБА_6 фактично ґрунтуються на його суб`єктивних судженнях без підтвердження жодними доказами. Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_6 намагається у такий спосіб оскаржити рішення та дії уповноважених осіб у кримінальному провадженні № 0001587 від 28.09.2023 року, в рамках якого йому пред`явлено обвинувачення за ч. 3 ст. 26, ч. 3 ст. 368 КК України.

У зв`язку з цим заява ОСОБА_6 від 27 вересня 2024 року за своєю суттю не є заявою про вчинення кримінального правопорушення, в розумінні ст. 214 КПК України, що в свою чергу, на переконання колегії суддів, дозволяє зробити висновок про відсутність правової підстави для виникнення обов`язку вчинити певні дії за такою заявою щодо початку досудового розслідування кримінального провадження, відповідно до положень ст. 214 КПК України, як вірно зазначив про це і в ухвалі слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва.

Те, що ОСОБА_6 у заяві від 27 вересня 2024 року зазначено прізвища осіб, які, на його думку, вчинили кримінальні правопорушення, зважаючи на відсутність очевидних фактів, які б давали розумні підстави і підозри вважати про реальність подій, не є достатніми підставами для внесення по цій заяві відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це є гарантією захисту для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів визнає безпідставними апеляційні доводи про те, що в заяві (повідомленні) наведені достатні дані з посиланням на конкретні обставини, які вказують на вчинення кримінального правопорушення. При цьому зауважує, що, всупереч твердженням адвоката, слідчий суддя не вийшов за межі своїх повноважень під час розгляду його скарги, а вивчив зміст заяви ОСОБА_6 на предмет наявності відомостей саме про кримінальне правопорушення, які в свою чергу і підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань. До того ж будь-яка заява про вчинене кримінальне правопорушення виключно з огляду на її назву не набуває статусу цього документа і її подання до Офісу Генерального прокурора, не тягне за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, висновки слідчого судді про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, є обґрунтованими.

Істотних порушень вимог КПК України під час розгляду вказаної скарги, які б давали підстави для скасування постановленої слідчим суддею ухвали, колегією суддів не встановлено.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів приходить до висновку про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2024 року, у зв`язку з чим не вбачає підстав для її скасування, а відтак, апеляційна скарга адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

поновити адвокату ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ ___________________ ___________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3