Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/4060/24

Номер провадження: 1-кс/511/1236/24

24.12.2024 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 (в залі , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання старшого слідчого віділення № 2 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Подільськ Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, утриманців не має, який перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 на посаді бойовий медик 1 штурмового взводу 3 штурмової роти, в силу статті 89 КК України судимість знята та погашена, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло вищевказане клопотання, в обґрунтування якого слідчий зазначив, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, та проходячи її у військовій частині НОМЕР_1 , 27.10.2024 перебував на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в житловому будинку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де також перебували ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

В цей час, у ОСОБА_5 виникла суперечка з ОСОБА_8 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел на заподіяння смерті ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій у вигляді смерті останнього та бажаючи їх настання, наніс два удари колото-ріжучим предметом, який заздалегідь приготував та тримав на поясному ремні, в праву половину грудної клітини в верхній третині з ушкодженням правої легені, спричинивши останньому проникаюче колото-різане поранення, від яких ОСОБА_8 помер.

27.10.2024 ОСОБА_5 було затримано в порядку статті 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчинні вказаного кримінального правопорушення, кваліфікованого стороною обвинувачення за частиною 1 статті 115 КК України.

28.10.2024 до підозрюваного було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з метою запобігання встановленим в ході досудового розслідування ризикам, а саме: підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення; строк дії запобіжного заходу 25.12.2024 (включно).

Разом з цим, строк досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню становить два місяці та спливає 27.12.2024 року, проте завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні до вказаного строку не представляється можливим, оскільки для прийняття законного та обґрунтованого рішення необхідно виконати наступне:

-отримати висновки судово медичних (цитологічних) експертиз;

-отримати висновки судово медичних (імунологічних) експертиз;

-отримати висновок судово медичної криміналістичної експертизи;

-отримати висновок судово медичної токсикологічної експертизи;

-встановити та допитати додаткових свідків кримінального правопорушення;

-провести зі свідками слідчі експерименти;

-зібрати додаткові характеризуючі документи відносно підозрюваного;

-провести інші слідчі та процесуальні дії, в яких виникне необхідність;

-з урахуванням висновків експертів та проведення інших слідчих та процесуальних дій, остаточно кваліфікувати дії підозрюваного, виконати вимоги ст.ст. 290, 291 КПК України.

У зв`язку з чим, строк досудового розслідування у вказаному провадженні було продовжено до 3 (трьох) місяців, тобто до 27.01.2025 (включно), а тому виникла необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки раніше встановлені ризики не зменшились, а більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити запобігання встановленим ризикам.

Позиція учасників розгляду клопотання.

Слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили задовольнити.

Підозрюваний та захисник не заперечували проти задоволення клопотання, однак просили визначити місце виконання запобіжного заходу на гауптвахті.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.

Відділенням № 2 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000754 від 27 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України.

Частина 1 статті 177 КПК України регламентує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Положенння частини другої статті 177 КПК України визначають, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частина 1 статті 183 КПК України визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Як встановлено в ході розгляду клопотання, до підозрюваного було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25.12.2024 (включно).

Поряд з цим, до вказаного строку завершити досудове розслідування не представилось можливим, а тому строк досудового розслідування у вказаному провадженні було продовжено до 3-х місяців, зокрема, до 27.01.2025 (включно).

Відповідно до частини третьої статті 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Прокурором та слідчим доведено, що раніше встановлені ризики не зменшились, а саме: підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Водночас слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених диспозицією статті 177 КПК.

При цьому, пункт сорок другий рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» визначає, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

На підставі викладеного, врахувавши підстави та обставини, передбачені статтями 177 -178, 199 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені раніше ризики не зменшились, а завершити досудове розслідування до строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є неможливим.

Щодо аргументів сторін відносно визначення місця виконання запобіжного заходу, слідчий суддя вважає необхідним зауважити, що пунктами 1, 2 розділу ХІ Порядку тримання засуджених, узятих під варту, заарештованих та затриманих військовослужбовців, визначено, що тримання на гауптвахтах узятих під варту військовослужбовців здійснюється відповідно до Закону України «Про попереднє ув`язнення» та цього Порядку.

Отже, чинне законодавство наділяє слідчого суддю повноваженнями застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою на підставі відповідного клопотання слідчого, прокурора, однак не покладає обов`язку визначати місце виконання цього запобіжного заходу. Водночас вирішення питання про визначення місця виконання цього запобіжного заходу стосовно військовослужбовця віднесено до компетенції підрозділів Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що виконують завдання з конвоювання засуджених, узятих під варту, заарештованих та затриманих військовослужбовців, відповідно до Порядку організації несення служби правопорядку у Збройних Силах України та конвоювання засуджених, узятих під вартою, заарештованих та затриманих військовослужбовців, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 5 липня 2022 року № 178.

Тому в ухвалах судів про обрання військовослужбовцям запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою рішення про направлення їх на гауптвахту для виконання цього запобіжного заходу не зазначається.

Керуючись статтями 176 - 178, 182, 183, 194, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого віділення № 2 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України задовольнити частково.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, на 35 днів, тобто до 27 січня 2025 року (включно).

Виконання ухвали покласти на ІНФОРМАЦІЯ_7 .

В іншій частині відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1