У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 10.12.2024 року, якою накладено арешт на майно вилучене в ході проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 ,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

адвокат ОСОБА_5

підозрювана ОСОБА_6

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі адвокат просить поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна.

Короткий зміст ухвали слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді накладено арешт на майно вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: список осіб на 2 аркушах, копія диплому НОМЕР_1 , копія свідоцтва про освіту на ім`я ОСОБА_8 , 2 аркуші паперу з чорновими записами, блокнот з чорновими записами, дві квитанції про оплату, довідки про здобуття освіти на ім`я ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , папка з документами на 10 аркушах, файл з документацією на ім`я ОСОБА_15 , три фотокартки чоловіка з чорновими записами, ноутбук, мобільний телефон, грошові кошти в сумі 10500грн., 4000 доларів США, 50 ЕВРО.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі адвокат просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскільки повний текст ухвали слідчого судді він отримав 17.12.2024 року.

Стверджує, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим та невмотивованим, під час його ухвалення допущено неповноту судового розгляду та істотно порушенні вимоги кримінального процесуального закону.

Пояснює, що за місцем проведення обшуку проживає ОСОБА_6 разом з своїм чоловіком ОСОБА_16 , який не має відношення до даного кримінального провадження, про підозру йому не повідомляли. Вилучені під час обшуку грошові кошти належать ОСОБА_16 та були запозичені ним 27.05.2024 року, що підтверджується розпискою. Вони не несуть на собі сліди правопорушення, не були знаряддям злочину або майном, на яке було направлено вчинення злочину в обставинах, що досліджуються у кримінальному проваджені.

Крім того зазначає, що вилучені під час обшуку ноутбук, телефон, не є речами, що зберегли сліди вчинення кримінального правопорушення.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

Під час розгляду клопотання слідчого про арешт майна, слідчим суддею встановлені наступні обставини.

СУ ГУ НП України в Миколаївській області розслідується кримінальне провадження №0000607 за відомостями про організацію схеми керівниками ВНЗ Миколаївської області, спрямованої на вимагання та отримання неправомірної вигоди від абітурієнтів чоловічої статі віком від 25 років за зарахування на навчання до ВНЗ.

За версією органу досудового розслідування, 03.07.2024 від УСР в Миколаївській області ДСР НП України до СУ ГУНП в Миколаївській області надійшов рапорт щодо незаконних дій посадових осіб Департаменту освіти та науки Миколаївської області, які діючи за попередньою змовою, спільно з керівниками вищих навчальних закладів на території Миколаївської області, під час дії військового стану, з метою особистого незаконного збагачення, зловживаючи службовим становищем, організувала незаконну схему з вимагання та отримання неправомірної вигоди від абітурієнтів чоловічої статі віком від 25 рокі п, за зарахування на навчання до ВНЗ на денну чи дуальну форму навчання без подальшого відвідування, для отримання відстрочки від мобілізації та проходження військової служби, спричинивши своїми діями тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, свободам та інтересам держави.

Крім того, оперативно - розшуковими заходами встановлено, що громадянин України ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 бажаючи продовжити навчання та здобути вищу освіту, побачивши в соціальній мережі «Інстаграм» оголошення про початок вступної компанії у ВСП «МФКТІ УДУНТ» ОСОБА_17 прибувши за адресою: АДРЕСА_2, де розташований ВСП «МФКТІ УД;УНТ» звернувся до ОСОБА_6 , яка висунула вимогу про надання неправомірної вигоди у сумі 1 500 доларів США за вступ до коледжу, але вказала посередника, щоб ОСОБА_17 по всім питанням звертався до ОСОБА_18 , при цьому надавши контактний номер телефону останньої.

ОСОБА_18 в свою чергу висунула вимогу ОСОБА_17 про надання неправомірної вигоди у сумі 1 700 доларів США за вступ до Міжнародного класичного університет імені Пилипа Орлика для здобуття освітнього рівня бакалавр, з яких 200 доларів CIUA, а саме 8 300 гривень, це частка ОСОБА_18 за ї1 послуги з кожного абітурієнта. Для реалізації вище вказаної корупційної схеми посередник ОСОБА_18 зустрічалась з ОСОБА_6 для передачі останній неправомірної вигоди у сумі 1 500 доларів США.

Згідно розподілу ролей у злочинній схемі ОСОБА_6 передає неправомірну вигоду у сумі 1 500 доларів СІПА своєму чоловікові ОСОБА_16 , який в свою чергу надає вище вказану неправомірну вигоду посадовій особі Чорноморського національного університету імені Петра Могили, а саме ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для впливу на керівництво та приймальної комісії Міжнародного класичного університету імені Пилипа Орлика. Попередньо відомо, що ОСОБА_6 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , здійснюють пошук абітурієнтів з числа чоловіків вікової категорії від 25 до 60 років, для отримання їм відстрочки від несення військової служби за надання неправомірної вигоди, яку в подальшому передають ОСОБА_19 за вступ у Міжнародний класичний університет імені Пилипа Орлика. Особистий кабінет та приміщення до яких ОСОБА_19 має доступ у Чорноморському національному університету імені Петра Могили можуть встановити оперативний інтерес та доказове значення, так як вказаних приміщення можуть зберігатися грошові кошти, чорнові записи, відомості, документи ОСОБА_17 про те, що останній являється студентом Міжнародного класичного університету імені Пилипа Орлика.

Крім того, в ході проведення оперативно-розшукових заходів стало відомо про громадянку України, мешканку м. Миколаєва, яка звернулась із заявою про вчинення кримінального правопорушення, а саме вимагання неправомірної вигоди ОСОБА_6 за вступ до відокремленого структурного підрозділу «Миколаївський фаховий коледж транспортної інфраструктури українського державного університету науки і технологій», яка висунула вимогу ОСОБА_20 про надання неправомірної вигоди у сумі 15 ООО гривень, за вступ громадянина ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до ВСП «МФКТІ У ДУНТ» для здобуття освітнього рівня молодший бакалавр. В подальшому, ОСОБА_6 передала частину вище вказаної неправомірної вимоги у сумі 10000 гривень директору ВСП «МФКТІ УДУНТ» ОСОБА_22 , який свою чергу має здійснювати вплив на голову приймальної комісії ОСОБА_23 .

Додатково встановлено, що другу частину неправомірної вигоди у сумі 5 ООО гривень ділиться між ОСОБА_6 та ОСОБА_23 в залежності від того кого з них зайшов новий абітурієнт.

Крім того встановлено, що однією з осіб, яка займається пошуком «клієнтів», які бажають отримати відстрочку від призову на строкову військову службу шляхом вступу до закладу вищої освіти є ОСОБА_24 .

Згідно з розподілом ролей ОСОБА_24 має здійснювати підбір осіб призивного віку, отримавши від них неправомірну вигоду за можливість вступу до закладу освіти у сумі 20 000 гривень, неправомірну вигоду передає ОСОБА_6 , яка в подальшому передає директору ВСП «МФКТІ УДУНТ» ОСОБА_22 , який свою чергу має здійснювати вплив на голову приймальної комісії ОСОБА_23 , аналогічним чином таким ж посередниками крім ОСОБА_24 , являється ОСОБА_18 та ОСОБА_16 .

Встановлено, що ОСОБА_24 передала ОСОБА_6 документи та неправомірну вигоду для можливості отримати відстрочки шляхом вступу до закладу освіти відносно :

ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Встановлено, що ОСОБА_16 передав ОСОБА_6 документи та неправомірну вигоду для можливості отримати відстрочки шляхом вступу до закладу освіти ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Відповідно до рапорту співробітника УСР в Миколаївській області ДСР НП України до вчинення даного кримінального правопорушення можуть бути причетні:

ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ;

ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ;

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ;

ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_13 ;

ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_14 ;

ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_15 ;

ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_16 ;

ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

21.10.2024 на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 яка перебуває у користуванні у ОСОБА_6 під час якого виявлено та вилучено вище перелічене майно.

Постановою слідчого від 21.10.2024 року вилучене в ході обшуку майно визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на дане майно, в обґрунтування клопотання вказав, що виявлене в ході обшуку майно має суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, накладення арешту на нього необхідно з метою забезпечення його збереження як речового доказу.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя послався на те, що вказане майно, відповідає критеріям зазначеним у ст.98 КПК України, тобто є речовим доказом, та з метою забезпечення його збереження, як речового доказу, вважав за необхідне накласти арешт на дане майно.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд приходить до наступного.

Щодо клопотання про поновлення строку, апеляційний суд зазначає наступне.

Так, за змістом ч. 1 ст. 117 КПК України, строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду, якщо він пропущений з поважних причин. При цьому, законом не визначено переліку підстав, при наявності яких строк на оскарження підлягає поновленню, і це питання має вирішуватися судом, з урахуванням всіх встановлених обставин справи.

Згідно з вимогами п.3 ч. 2 ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчим суддею за результатами розгляду клопотання слідчого про арешт майна була постановлена 10.12.2024 року. В той же час апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції адвокатом ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 подано 25.12.2024 року, тобто з пропуском, встановленого ст. 395 КПК України, п`ятиденного строку на оскарження ухвали слідчого судді.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, власник майна та її представник не приймали участь в судовому засіданні 10.12.2024 року, судом копію ухвали їм не направлялась, як зазначає адвокат ОСОБА_5 копію ухвали представник власника майна отримав 17.12.2024 року.

Враховуючи, що ухвалу слідчого судді від 10.12.2024 року було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, копію ухвали за результатами розгляду скарги власнику майна своєчасно направлено не було, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження апелянтом пропущений з поважних причин.

Таким чином, з метою дотримання права на доступ до суду, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 та поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 10.12.2024 року.

Що стосується суті прийнятого слідчим суддею рішення, апеляційний суд приходить до наступного.

Положенням ч.1ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

З представлених в апеляційний суд матеріалів вбачається, що СУ ГУ НП України в Миколаївській області розслідується кримінальне провадження №0000607 за відомостями про організацію схеми керівниками ВНЗ Миколаївської області, спрямованої на вимагання та отримання неправомірної вигоди від абітурієнтів чоловічої статі віком від 25 років за зарахування на навчання до ВНЗ.

21.10.2024 на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 яка перебуває у користуванні у ОСОБА_6 під час якого виявлено та вилучено вище перелічене майно.

Постановою слідчого від 21.10.2024 року вилучене в ході обшуку майно визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на дане майно, в обґрунтування клопотання вказав, що виявлене в ході обшуку майно має суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, накладення арешту на нього необхідно з метою забезпечення його збереження як речового доказу.

Зважаючи, що на даний час у органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що в діях ОСОБА_6 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 КК України, а вилучене в ході проведення обшуку майно, є речовим доказом в цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя обґрунтовано наклав арешт на вищезазначене майно з метою його збереження.

Так, ОСОБА_6 займає посаду завідувача навчально-виробничої практики ВСП "МФКТІ УДУНТ", її було в межах кримінального провадження затримано під час отримання грошових коштів та їй повідомлено про підозру в скоєні кримінального правопорушення передбаченого ст. 368 КК України. Вилучені за її місцем мешкання документи, ноутбук, телефон є речами та документами, що зберегли сліди вчинення кримінального правопорушення.

З ухвали слідчого вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи про накладення арешту на зазначене майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи слідчого, досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вказане майно.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вилучене під час обшуку майно, відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України ( тобто є речовими доказами) може бути знищено або спотворено тому, на думку колегії суддів, арешт на них слідчим суддею було накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.

При цьому слід зауважити, що до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України.

Так, долученими до клопотання матеріалами підтверджується наявність обґрунтованої підозри, щодо вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із вимаганням та одержанням службовою особою за попередньою змовою групою осіб неправомірної вигоди за вчинення в інтересах того хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади чи службового становища, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Зі змісту клопотання та долучених до нього документів, вбачається, що під час проведення обушку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_6 , якій у цьому кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні дій, що охоплюються складом злочину, передбаченого статті 368 КК України, вилучено речі та документи перелічені слідчим у поданому клопотанні, які безпосередньо виступають як знаряддя вчинення кримінального правопорушення або предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, або які могли бути здобуті протиправним шляхом та свідчать про ймовірну причетність останнього до вчинення вищевказаних протиправних дій.

Доводи апеляційної скарги, щодо належності коштів у іноземній валюті ОСОБА_16 , не підтвердженні належними доказами, та не узгоджуються із обставинами встановленими у цьому кримінальному провадженні

Враховуючи все вище наведене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею обґрунтовано за наявності правових підстав накладено арешт на майно підозрюваної у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_6 .

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено. Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України також не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі апелянта обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Істотних порушень вимог Кримінального процесуального кодексу України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

У зв`язку з цим, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, із з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, а відтак вважає постановлене рішення законним і обґрунтованим та не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст. 100, 170, 171, 173, 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді - задовольнити.

Поновити адвокату ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 10.12.2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального о районного суду м. Миколаєва від 10.12.2024 року, якою накладено арешт на майно вилучене в ході проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді