Справа № 185/815/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2025 року м.Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001460 від 02.12.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка, Донецької області, громадянина України, пенсіонера, з середньотехнічною освітою, в цивільному шлюбі, маючого на утриманні сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 02 грудня 2024 року, приблизно о 06 годині 55 хвилин, у світлий час доби, керуючи технічно справним автомобілем марки «Renault Master» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який, згідно із свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_2 від 01.06.2018 року належить йому на праві власності, рухався у крайній правій смузі для руху, по сухому дорожньому покриттю проїжджої частини вул. Дніпровській м. Павлоград, Дніпропетровської області, яка має по дві смуги для руху у кожному напрямку з дорожніми знаками 5.38.1. та 5.38.2. і дорожньою розміткою 1.3.,1.5. та 1.14.2. Правил дорожнього руху України, з боку м. Дніпро у напрямку м. Покровськ, Донецької області.

Рухаючись по зазначеній проїжджій частині автомобіль марки «Renault Master» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 наближався до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого за напроти домоволодіння N?465, позначеного по ходу його руху дорожнім знаком 5.38.1. та 5.38.2. Правил дорожнього руху «Пішохідний перехід», а також дорожньою розміткою 1.14.2 «Зебра» - пішохідний перехід з підвищеною вірогідністю виникнення дорожньо - транспортних пригод.

У зазначений час, з лівого узбіччя за напрямком руху автомобіля марки «Renault Master» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на вказаний нерегульований пішохідний перехід вийшли один за одним пішохід ОСОБА_8 , 1965 р. н., та невстановлений пішохід - жінка, які у темпі кроку почали перетинати проїзну частину вулиці Дніпровської, зліва направо відносно його напрямку руху.

У ході подальшого руху в цих же умовах, наближаючись по правій смузі руху до нерегульованого пішохідного переходу, по якому йшли пішоходи ОСОБА_8 та невстановлений пішохід, водій ОСОБА_3 , проявляючи кримінальну протиправну недбалість, легковажно, розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров?я громадян, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпеки руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, не переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, вчасно не зменшив швидкість руху та не зупинив керований ним автомобіль, та продовжив рух далі, тим самим створивши небезпеку іншим учасникам дорожнього руху, в результаті чого 02 грудня 2024 року, приблизно о 06 годині 55 хвилин, на нерегульованому пішохідному переході розташованому по вулиці Дніпровській міста Павлограда Дніпропетровської області, навпроти домоволодіння N?465 здійснив наїзд передньою частиною керованого ним автомобіля марки «Renault Master» реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_9 .

Своїми діями водій ОСОБА_3 порушив вимоги п. п. 1.3., 1.5., 2.3 б) та 18.1 Правил дорожнього руху України, в яких зазначено: п. 1.3.: «Учасники дорожнього руху зобов?язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»; п. 1.5.: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров?ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; п. 2.3. (б).: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов?язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; п. 18.1. «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

Порушення вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 знаходяться у причинно-наслідковому зв?язку з настанням дорожньо-транспортної події, внаслідок якої пішоходу ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани - в проекції верхньої та нижньої повіки лівого ока, а також на переніссі та на спинці носу; синців - в лобній ділянці по центру, в лівій скроневій ділянці, в проекції лівої виличної ділянки та правої виличної ділянки, на верхній повіці лівого ока, біля внутрішнього кута правого ока на нижній повіці, на нижній губі зліва, на передній поверхні грудної клітини зліва в проекції 6-7 міжребер?я по середньо-ключичній та передньо-пахвовій лініям; саден - в лобній ділянці зліва, в скроневій ділянці зліва, в передвушній ділянці зліва, в проекції лівої виливної кістки, в лобній ділянці справа, в проекції виличної ділянки справа, на спинці носу, на кінчику носу, на верхній губі зліва, на підборідді зліва та по центру, на задній поверхні лівої вушної раковини, на задній поверхні лівого передпліччя в нижній третині; переломів - основи черепу справа, кісток та хрящів носу, лівої виличної кістки, грудини, правої ключиці, двосторонні переломи ребер по різним анатомічним лініям; ушкодження внутрішніх органів - субарахноїдальні крововиливи, надриви легень, розриви печінки та селезінки.

Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, які діяли за ударно - струсуючим механізмом, з місцем прикладання діючої сили у вищезазначені області або при ударі об такі, та такими предметами могли бути виступаючі частини рухаючогося транспортного засобу, та дорожнє покриття при падінні та ударі об нього, можливо при наступних фазах автотравми: контакт (удар) частинами рухаючогося автомобіля з тілом людини, з послідуючим відкиданням тіла та падінні його на дорожнє покриття.

Вищеописані тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення, та як такі, що призвели до смерті потерпілого, яка настала на місці дорожньо-транспортної пригоди 02.12.2024 року близько о 06 год. 55 хв.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав в повному обсязі, та суду показав, що 02 грудня 2024 року, приблизно о 06 годині 55 хвилин, він керуючи автомобілем марки «Renault Master» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухався у крайній правій смузі для руху по вул. Дніпровській м. Павлоград, Дніпропетровської області з боку м. Дніпро у напрямку м. Покровськ Донецької області зі швидкістю приблизно 50-60 км./год. у світлу добу. Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу по вул. Дніпровська м. Павлограда він побачив двох пішоходів один із яких стояв на тротуарі, а другий, чоловічої статі, продовжував рух зліва на право, та вже завершував перетин проїзної частини дороги. Він дивився в бік пішохода який тільки розпочав рух по проїзній частині дороги, та в цей час відчув удар правою частиною керованого ним автомобіля, та здійснив наїзд на пішохода який ще був на проїзній частині дороги. Після ДТП він викликав швидку медичну допомогу. У скоєному щиро кається, та шкоду потерпілій стороні відшкодував. Просить суд не позбавляти його волі, та водійського посвідчення, так як його сім`я живе на одну його пенсію.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_9 був її молодшим братом, та про його смерть, в результаті ДТП, вона дізналася від своєї матері. Претензій до обвинуваченого вона не має, шкоду їй відшкодовано в повному обсязі. Просить суд призначити останньому покарання не пов`язане з позбавленням волі, та не позбавляти обвинуваченого водійського посвідчення.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні інкримінованого йому злочину окрім показань, допитаних в судовому засіданні обвинуваченого, потерпілої також підтверджується іншими доказами, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08.12.2024 року, відповідно до якого в присутності ОСОБА_3 , понятих, на вул. Дніпровська, 465 м. Павлоград було оглянуто транспортний засіб марки «Renault Master» державний номер НОМЕР_1 , а також його пошкодження. До протоколу огляду місця ДТП від 08.12.2024 року складено схему, та долучені до них фото таблиці. (том №1 а. с. № 33-59);

- висновком експерта № 868пв від 03.12.2024 року, згідно якого, на підставі даних судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_9 , при експертизі трупу ОСОБА_8 виявлені наступні тілесні ушкодження: забійна рана - в проекції верхньої та нижньої повіки лівого ока, а також на переніссі та на спинці носу; синці - в лобній ділянці по центру, в лівій скроневій ділянці, в проекції лівої виличної ділянки та правої виличної ділянки, на верхній повіці лівого ока, біля внутрішнього кута правого ока на нижній повіці, на нижній губі зліва, на передній поверхні грудної клітини зліва в проекції 6-7 міжребер?я по середньо-ключичній та передньо - пахвовій лініям; садна - в лобній ділянці зліва, в скроневій ділянці зліва, в передвушній ділянці зліва, в проекції лівої виливної кістки, в лобній ділянці справа, в проекції виличної ділянки справа, на спинці носу, на кінчику носу, на верхній губі зліва, на підборідді зліва та по центру, на задній поверхні лівої вушної раковини, на задній поверхні лівого передпліччя в нижній третині; переломи - основи черепу справа, кісток та хрящів носу, лівої виличної кістки, грудини, правої ключиці, двосторонні переломи ребер по різним анатомічним лініям; ушкодження внутрішніх органів - субарахноїдальні крововиливи, надриви легень, розриви печінки та селезінки. Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, які діяли за ударно - струсуючим механізмом, з місцем прикладання діючої сили у вищезазначені області або при ударі об такі, та такими предметами могли бути виступаючі частини рухаючогося транспортного засобу та дорожнє покриття при падінні та ударі об нього, можливо при наступних фазах автотравми: контакт (удар) частинами рухаючогося автомобіля з тілом людини, з послідуючим відкиданням тіла та падінні його на дорожнє покриття. Вищеописані тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення та як такі, що призвели до смерті потерпілого, згідно п.2.1.1 а), 2.1.2, «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» наказ N? б «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995р. Враховуючи морфологічні ознаки виявлених тілесних ушкоджень, та результати судово-гістологічного дослідження, давність їх утворення може відповідати даті, вказаній в постанові про призначення судово-медичної експертизи, тобто 02.12.2024 року. Смерть ОСОБА_8 настала внаслідок сумісної тупої травми голови, та живота, кісток основи черепу з субарахноїдальними крововиливами, переломами кісток носу, лівої виличної кістки, двосторонніми переломами ребер, переломом грудини, правої ключиці, надривами легень, правостороннім гемотораксом (135мл.), селезінки, гемоперітонеумом (680мл.), саднами, синцями, забійними ранами тіла, яка ускладнилася травматичним шоком, що й призвело до безпосередньої причини смерті, та дана травма перебуває в прямому причинно-наслідковому зв?язку з настанням смерті. Даний висновок підтверджується морфологічною картиною, виявленою при розтину трупу, характерною для даного виду смерті, а також судово-гістологічним дослідженням шматочків внутрішніх органів від трупу, при якому виявлено: розповсюджені субарахноїдальні крововиливи зі слабко вираженим перифокальним набряком та внутрішньосудинним лейкоцитозом в області великої півкулі (півкуль) головного мозку та гемісфери мозочка. Множинні, дрібно та великовогнищеві, переважно периваскулярно розташовані крововиливи у зоні підкоркових структур головного мозку. Розшаровуючий крововилив у товщі вісцеральної плеври легені. Масивний крововилив з помірно вираженим інтраальвеолярним набряком, з набуханням частковою десквамацією клітин альвеолярного епітелію у субплевральному відділі легені. Розсіяні крововиливи у товщі епікардіальної жирової клітковини серця. Нечисленні периваскулярні мікрогеморагії у стромі міокарду. Набухання ендотелю капілярів та прояви артеріолоспазму в серці. Дефект (ушкодження) з порушенням цілісності фіброзної капсули та паренхіми печінки, зі скупченням нечисленних еритроцитів та дрібних, вільно розташованих фрагментів тканини печінки у просвіті ушкодження. Недокрів?я синусоїдних капілярів та нечисленні дрібні групки клітин Краєвського у паренхімі печінки (прояви «шокової» реакції). Велика ділянка деструкції (руйнації) паренхіми селезінки, з утворенням множинних, дрібних фрагментів її тканини, з вогнищевими крововиливами та відшаруванням сполучноканинної капсули у зоні ушкодження. Недокрів?я венозних синусів червоної пульпи селезінки. Інфільтруючий крововилив у товщі м?яких тканин з місця перелому ребер, з проявами слабко вираженого перифокального набряку та внутрішньо-судинного лейкоцитозу на деяких ділянках. Згідно трупних явищ, виявлених при експертизі трупу, смерть ОСОБА_8 настала в межах 20-26 годин до початку проведення розтину. При судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі від трупу ОСОБА_8 , 1965р.н. - не виявлені: метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий, аміловий спирти. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, в момент первинного контакту з автомобілем, більш вірогідно, що ОСОБА_8 перебував у вертикальному чи близькому до такого положенні, та був повернений правою стороною тіла до травмуючого предмету (більш виражені тілесні ушкодження правої сторони тіла). ( Том 1 а.с.65-70);

- протоколом огляду від 02.12.2024 року, згідно якого об?єктом огляду є відео файл під назвою «10.150_ch19_2915_0008», який був вилучений в виконкомі Павлоградської міської ради, розташованого по вул. Гани Світличної, 50 м. Павлоград, Дніпропетровської області. При відкритті відео файлу та по-кадрового перегляду за допомогою програми «Smart Play», було встановлено, що відеозапис з відеокамери, характерний для запису, зробленого за допомогою камери зовнішнього огляду встановленій безпосередній близькості від автодороги та робить зйомку проїзної частини вул. Дніпровській в м. Павлоград. В верхній лівій частині відео зображення, безпосередньо на відеоряді, є дані про дату та час здійсненого відеозапису у форматі «ДД-ММ-РРРР ТТ:ХВ:СС», та внизу справа напис «Заман». Встановлено, що в цьому відеозаписі відображений процес наїзду на пішохода який переходив проїзну частину вул. Дніпровській в м. Павлоград по нерегульованому пішохідному переходу. Відеозапис починається в момент часу «02/12/2024 06:29:16», згідно із таймером на відеоряді. В полі огляду відео реєстратору видно, що відеокамера зовнішнього огляду веде зйомку проїзної вул. Дніпровської, яка має по дві смуги для руху у кожному напрямку з дорожньою розміткою 1.3 та 1.5, а також 1.14.2, та дорожніми знаками 1.38.1 і 1.38.2 Правил дорожнього руху. На вулиці темна пора доби, без освітлення та видимих опадів. На початку відео, в полі зору камери, видно періодично проїжджаючі автомобілі по вул. Дніпровській. Далі відеозапис перемотується на 26:11 хв. відео, що відповідно із таймером на відеоряді дорівнює часу 06 год. 55 хв. 25 секунд. Та під час подальшого перегляду, у момент часу: «02/12/2024 06:55:25» згідно із таймером на відеоряді, що відповідає загальному лічильнику (26:11) видно, що на вулиці вже світла пора доби, видимість та оглядовість не обмежена. У лівій частині відео з?являється пішохід, який рухається у напрямку пішохідного переходу у темпі спокійного кроку, одягнутий у темний одяг, тримаючи руки в карманах. Через якусь відстань, позаду нього, йде пішохід жінка, яка також рухається у напрямку пішохідного переходу. У момент часу: «02/12/2024 06:55:36», згідно із таймером на відеоряді, що відповідає загальному лічильнику (26:22) чоловік пішохід виходить на проїзну частину дороги на розмітку пішохідного переходу та розпочинає перетинати її. У момент часу: «02/12/2024 06:55:42», згідно із таймером на відеоряді, що відповідає загальному лічильнику (26:28) на пішохідний перехід виходить жінка, що йшла позаду, а чоловік, який рухається по переходу, перетинає розмітку 1.3 ПДР. Далі видно, що у його напрямку рухаються транспортні засоби на ближньому світлі фар при під?їзді, яких видно, що у крайній правій рухається вантажний малотоннажний автомобіль білого кольору, а позаду нього у лівій смузі, у попутному з ним напрямку, ще їдуть автомобілі. У момент часу: «02/12/2024 06:55:47», згідно із таймером на відеоряді, що відповідає загальному лічильнику (26:33) вантажний автомобіль, що рухався у крайній правій смузі для руху допускає наїзд на пішохода - чоловіка, що рухався зліва направо за напрямком його руху, а саме на праву бічну частину тіла пішохода, від чого останнього підкидує догори, та він падає за межі проїзної частини дороги, а вантажний автомобіль проїжджає повз камеру відео огляду. Далі відео не представляє інтересу слідства та закривається. На цьому огляд речового доказу у вигляді відеозаписів механізму ДТП завершено. Після огляду відеозапис був закритий, електронний накопичувач поміщений до паперового пакету та долучений до матеріалів провадження. Огляд проводився при штучному освітленні. ( Том № 1 а. с. 75-77);

- висновком експерта № СЕ-19/104-24/48933-ІТ від 06.01.2025 року, згідно якого, робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля марки «Renault Master» р. н. НОМЕР_1 , на момент експертного огляду, знаходяться в працездатному стані.( Том 1 а. с. 79-83);

- висновком експерта № СЕ-19/113-24/7156-ІТ від 18.12.2024 року, згідно якого у дорожньо-транспортній ситуації, що досліджується, водію автомобілю марки «Renault Master» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3 , з моменту виходу пішоходу на нерегульований пішохідний перехід слід було керуватися технічними вимогами пункту 18.1 Правил дорожнього руху. З технічної точки зору, водій автомобілю марки «Renault Master» номерний знак НОМЕР_1 - ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода шляхом застосування гальмування з моменту виходу пішохода на нерегульований пішохідний перехід. У діях водія автомобілю марки «Renault Master» номерний знак НОМЕР_1 - ОСОБА_3 вбачаються невідповідності технічним вимогам п.18.1 Правил дорожнього руху. Невідповідність вимогам п. 18.1 Правил дорожнього руху в діях водія автомобілю марки «Renault Master» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3 з технічної точки зору перебуває у причинному зв?язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.( Том 1 а. с. 84-86).

Відтак, суд ретельно дослідив докази по справі, які мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу обвинуваченого, встановив обставини та спосіб вчиненого злочину, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, і всі інші обставин, що мали відношення до справи.

Наведені вище докази, на думку суду, є такими, що доповнюють одне одного, є належними, допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та отримані у порядку, встановленому Конституцією України та КПК України.

Підстав для визнання доказів, які покладені в основу судового рішення недопустимими, у суду не має.

Інших протиріч у досліджених доказах, що мають істотне значення для висновків судом, не встановлено.

Судом створені необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист, досліджені всі представлені сторонами докази.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Допитавши обвинуваченого, потерпілу, дослідивши додані матеріали, суд вважає, що ОСОБА_3 винен в порушенні правил дорожнього руху України особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло смерть потерпілого.

Його дії кваліфікуються за ч.2 ст. 286 КК України.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до роз`яснень п. 1,3 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись засад покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання; визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Положеннями ст. 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, раніше не судимий, є пенсіонером, за місцем проживання та роботи характеризується з позитивної сторони, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ознак сп`яніння під час ДТП не виявлено, вину визнав, добровільно відшкодував потерпілій завдані збитки.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, передбаченому санкцією ч.2 ст. 286 КК України, з позбавленням права керувати транспортними засобами.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинений злочин, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для його виправлення й попередження нових злочинів.

Зважаючи на дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відношення останнього до того, що сталося, а саме щире каяття, а також те, що потерпіла претензій до обвинуваченого не має, та просить обвинуваченого не позбавляти волі, після ДТП обвинувачений надав постраждалому первинну медичну допомогу, викликав швидку медичну допомогу, то суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізолювання від суспільства, та вважає можливим відповідно до ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком, протягом якого він не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Розглядаючи питання про призначення додаткового покарання обвинуваченому у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує положення постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, де йдеться про те, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Судом встановлено, що обвинувачений раніше не притягався до кримінальної відповідальності за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту. Після ДТП надав постраждалому первинну медичну допомогу, викликав швидку медичну допомогу. Потерпіла по справі просить суд не позбавляти обвинуваченого водійського посвідчення. Разом з тим, обвинувачений грубо порушили вимоги Правил дорожнього руху України. У результаті дорожньо-транспортної пригоди постраждалому були спричинені тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення, та як такі, що призвели до смерті потерпілого. ДТП сталося на нерегульованому пішохідному переході позначеного по ходу руху обвинуваченого дорожнім знаком 5.38.1. та 5.38.2. Правил дорожнього руху «Пішохідний перехід», а також дорожньою розміткою 1.14.2 «Зебра» - пішохідний перехід з підвищеною вірогідністю виникнення дорожньо - транспортних пригод. Обвинувачений грубо порушив п. 18.1. в якому зазначено: «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим принципом верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. А у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16.10.2008 року) суд встановив, що для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити «особистий і надмірний тягар для особи».

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень, та відповідає принципам рівних можливостей та справедливого судового розгляду, встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Цивільний позов не заявлений.

Згідно ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Процесуальні витрати на залучення експерта слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на два роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки, з виконанням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази у кримінальному проваджені:

- автомобіль марки «Renault Master», державний номер НОМЕР_1 , котрий згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 01.06.2018 року належить ОСОБА_3 , після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_3 за належністю, знявши арешт.

- оптичний DVD-R диск «Media» з відеозаписом ДТП, після набрання вироком законної сили зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 5570 ( п`ять тисяч п`ятсот сімдесят ) грн. 67 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1