Справа № 153/1536/16-к
Провадження №11-кп/801/40/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді : ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці заяву про самовідвід судді ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження

прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

В с т а н о в и в :

В провадженні Вінницького апеляційного суду перебуває кримінальне провадження № №0000345 від 14.09.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 121 КК України за апеляційною скаргою прокурора Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Чернівецького районного суду Вінницької області від 17.07.2023 року,яким ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 121 КК України виправдано у зв`язку з недоведеністю в його діяннях складу зазначеного кримінального правопорушення.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад колегії суддів, до якого входять: головуючий суддя ОСОБА_2 , судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Суддею ОСОБА_2 подано заяву про самовідвід з посиланням на наявність обставин, передбачених ч.1 п.4 ст. 75 КПК України, оскільки за її участі двічі приймались рішення у даному провадженні.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд апеляційної інстанції вважає, що заява про самовідвід судді ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно п.4 ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 12.06.2017 року у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 скасовано вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 13.04.2017 року щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст. 121 КК України та призначено новий судовий розгляд.

Мотивуючи рішення суд апеляційної інстанції зазначив, що суд, формулюючи обвинувачення ОСОБА_7 , чітко і зрозуміло не описав спосіб вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України в скоєнні якого визнав винним ОСОБА_7 та засудив, не зазначив форму вини та мету, що є обов`язковим. Диспозиція ч.2 ст.121 КК України не викладена. Крім того, суд зазначаючи формулювання обвинувачення вказує, що ОСОБА_7 умисно наніс ОСОБА_11 один удар п`ятою ноги у груди та один удар кулаком в область обличчя, внаслідок чого останній було спричинено тілесні ушкодження, від яких вона 18.09.2016 року померла, не конкретизуючи , які саме дії і які саме тілесні ушкодження спричинили смерть потерпілої. При цьому, суд викладає перелік всіх тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_11 , які відносяться до різних категорій тілесних ушкоджень.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 21.10.2019 року вирок Чернівецького районного суду Вінницької області від 21.02.2019 відносно обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст. 121 КК України скасовано, призначено новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Призначаючи новий судовий розгляд в суді першої інстанції суд апеляційної інстанції вдався до оцінки доказів предявленого обвинувачення ОСОБА_7 , вказав, що із вироку суду не прослідковується причинно-наслідковий зв`язок між ударами, що наносив обвинувачений ОСОБА_7 і травмами, які стали причиною смерті потерпілої, оскільки як вбачається із обвинувального акту, ОСОБА_7 наніс ОСОБА_11 один удар п`ятою ноги у груди та один удар кулаком в область обличчя, а травма, що спричинила смерть потерпілої була у вигляді закритої черепно-мозкової травми: субдуральної гематоми зліва у кількості 200 мл, крововилива в м`які тканини голови в потилично-тім`яній ділянці.

Зі змісту вищевказаних ухвал вбачається, що у судді ОСОБА_2 уже є сформований погляд на дане кримінальне провадження, фактично висловлено позицію щодо обставин кримінального правопорушення, в скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_7 за ч.2 ст. 121 КК України та виправданий вироком,який наразі оскаржується в апеляційному порядку.

Для суддівської неупередженості важливо, щоб суддя приступав до розгляду провадження без заздалегідь сформованого погляду на нього.

Суддя, у якого уже є сформований погляд не провадження не може бути неупередженим.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, з метою запобігання будь - яких сумнівів у неупередженості та об`єктивності судді ОСОБА_2 дотримання основних процесуальних гарантій, якими може скористатись особа при розгляді справи в національному суді, закріплених у ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом встановленим законом, суд вважає за доцільне задоволити заяви про самовідвід судді ОСОБА_2 .

Керуючись ст.80, ст. 81 КПК України, суд апеляційної інстанції ,

П о с т а н о в и в :

Задоволити заяву про самовідвід суддів ОСОБА_2 .

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 121 КК України передати на повторний автоматизований розподіл в частині заміни судді ОСОБА_2 .

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4