Справа № 128/1616/21
УХВАЛА

Іменем України

31 січня 2025 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суд м. Вінниці заяву захисника обвинуваченого про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені 13.04.2021 в ЄРДР за №0000109 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сосонка Вінницького району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого у встановленому законом порядку та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 13.04.2021 в ЄРДР за №0000109, обвинувачений ОСОБА_6 10.04.2021, приблизно о 17 год. 00 хв., перебуваючи поблизу річки Десенка, що у с. Сосонка, Вінницького району, Вінницької області, під час словесної суперечки з ОСОБА_4 , яка сталася на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, розуміючи протиправність своїх дій, маючи на меті спричинення шкоди здоров`ю останньому, який знаходився поблизу автомобіля марки «ВАЗ 2103», державний номерний знак НОМЕР_1 , наніс ОСОБА_4 2 удари кулаком правої руки в ділянку обличчя, а саме лівої брови, в результаті чого спричинив йому тілесні ушкодження.

Внаслідок вищевказаних протиправних дій (на момент вчинення кримінального проступку неповнолітнього) обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді: синців на лобній ділянці зліва з переходом на навколоорбітальну ділянку та ділянку щоки на фоні набряку м`яких тканин та рани в надбрівній ділянці зліва і на верхній повіці лівого ока, які відповідно до висновку експерта №300 від 13.04.2021 належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

31.01.2025 в судовому засіданні захисник ОСОБА_5 підтримав подану ним письмову заяву про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, оскільки строк притягнення до кримінальної відповідальності з дня вчинення кримінального проступку, в скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_6 , відповідно до статті 49 КК України сплив, а тому вважає, що останній може бути звільнений від кримінальної відповідальності за скоєння вказаного кримінального проступку.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 підтримав письмову заяву захисника. При цьому, обвинувачений зазначив, що йому зрозумілі роз`яснені судом суть обвинувачення та підстава звільнення його від кримінальної відповідальності, яка не означає його виправдання, тобто що ця підстава не є реабілітуючою, на що останній погодився.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви захисника та закриття кримінального провадження, оскільки строк притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності з дня вчинення проступку сплив. Суду також повідомив, що в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за ст.309 КК України, по якому процесуальне рішення станом на 31.01.2025 не винесено, наступне підготовче судове засідання у вказаному кримінальному провадженні призначено на 04.03.2025.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви захисника обвинуваченого, суду зазначив, що ОСОБА_6 повинен понести покарання, адже його протиправними діями, потерпілому було завдано тілесні ушкодження, внаслідок чого останній був змушений перебувати у лікарні. При цьому зазначив, що йому зрозуміла роз`яснена судом підстава звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, яка не означає його виправдання, тобто що ця підстава не є реабілітуючою, а також право звернення потерпілого до суду в порядку цивільного судочинства.

Вислухавши заяву захисника, міркування прокурора, потерпілого та обвинуваченого щодо неї, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, тобто суд, встановивши наявність всіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), - досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею (за КПК України 1960 року), підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але важливо, - до набрання вироком суду законної сили (ст.532 КПК).

01.07.2020 набув законної сили Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018, з змінами, внесеними згідно із Законом № 321-IX від 03.12.2019 в редакції від 20.12.2019.

З набуттям законної сили ( 01.07.2020) вищезазначеного Закону № 2617-VIII - ч.2 ст. 125 КК України, віднесена до кримінальних проступків.

Так, відповідно до обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, яке ним вчинене, будучи неповнолітнім - 10.04.2021, та відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Так, санкція ч.2 ст. 125 КК України, передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до одного року, або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Водночас, згідно ст.98 КК України (в редакції закону на момент вчинення кримінального проступку) до неповнолітніх, визнаних винними у вчиненні кримінального правопорушення, судом можуть бути застосовані такі основні види покарань: штраф; громадські роботи; виправні роботи; арешт; позбавлення волі на певний строк.

Таким чином, оскільки на момент вчинення кримінального проступку, обвинувачений ОСОБА_6 був неповнолітнім, тому до останнього, не може бути застосоване судом таке покарання, як обмеженням волі.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

У зв`язку з тим, що з дня вчинення (10.04.2021) обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України минуло понад два роки; переривання перебігу давності не було; від слідства та (або) суду обвинувачений не ухилявся; обчислення строку давності є правильним; протягом даного часу обвинувачений до кримінальної відповідальності не притягувався, останній не заперечує щодо закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав і дав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності з цієї підстави, тому заява захисника ОСОБА_8 підлягає задоволенню, обвинувачений звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження - закриттю.

Також в судовому засіданні судом роз`яснено як обвинуваченому, так і потерпілому, що звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вищевказаною підставою -не є реабілітуючою, а тому потерпілий має право позиватися до обвинуваченого в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст.12,49,98 КК України, ст.ст.284-288, 372 КПК України, Суд-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву захисника ОСОБА_5 , задовільнити.

На підставі ст. 49 КК України, обвинуваченого ОСОБА_6 , звільнити від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені 13.04.2021 в ЄРДР за №0000109 за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, - закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали проголошений 06.02.2025 о 17:40 год.

Суддя: ОСОБА_9