Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/798/25
Провадження № 1-кп/553/478/2025
В И Р О К

Іменем України

01.04.2025м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження №0000013 від 22.01.2025 року за обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працюючого, інвалідності не має, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

08.01.2025 року близько 16.15 год. ОСОБА_5 , перебуваючи напроти під`їзду №1 будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті тривалих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою нанесення тілесних ушкоджень, завдав ОСОБА_4 два удари ногами в область лівого стегна та не менше двох ударів в потиличну частину область голови.

В результаті вказаних дій, потерпілому спричинено тілесні ушкодження у вигляді припухання м`яких тканин голови та синця лівого стегна, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України визнав повністю, обставини викладені в обвинувальному акті, він не оспорює та згоден із ними, у скоєному щиро розкаюється, зазначив, що він більше такого не скоїть. По суті обвинувачення пояснив, що він із потерпілим є сусідами та між ними склалися довготривалі конфліктні відносини з приводу шуму із квартири потерпілого під час ремонту. Оскільки потерпілий використовував перфоратор навіть у вихідні дні, він з ним конфліктував, і навіть викликав співробітників поліції з приводу сильного шуму з квартири потерпілого. 08.01.2025 року він вже не витримав, підійшов до потерпілого ОСОБА_4 та ударив його декілька разів руками та ногами.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та не оспорює фактичні обставини (дата, час, місце, спосіб та інші обставини) вчинення кримінального проступку, беручи до уваги, що потерпілий також не оспорює фактичні обставини справи, цивільний позов не заявлений, та судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що в такому випадку сторони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, які не досліджувалися у даному судовому засіданні, вислухавши думку сторін кримінального провадження суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу на підставі ч.3 ст. 349 КПК України. Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Крім визнання вини обвинуваченим, його вина в інкримінованому кримінальному проступку, передбаченому ч.1 ст.125 КК України, також підтверджується показами потерпілого ОСОБА_4 , який в судовому засіданні пояснив, що дійсно між ним та обвинуваченим склалися конфліктні стосунки з того часу, як він переїхав у квартиру та почав робити в квартирі ремонт, та з приводу шуму обвинувачений викликав співробітників поліції, але це було 10 років назад. 08.012025 року він під`їхав на автомобілі до свого будинку, на коли вийшов з автомобіля до нього підбіг сусід ОСОБА_5 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння, почав із ним словесний конфлікт, та накинувся на нього, почав бити руками та ногами, наніс декілька ударів рукою та ногами. До них підійшли сусіди, почали їх розтягувати в різні боки. Після цього ОСОБА_5 кудись зник. Після чого він написав заяву про кримінальне правопорушенням. Він не бажає відмовлятися від обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Дійсно 08.01.2025 року потерпілий ОСОБА_4 звернувся до правоохоронних органів із заявою про кримінальне правоопрушення, та відповідні відомості за заявою потерпілого внесені до ЄРДР за №0000013 від 22.01.2025 року.

З урахуванням викладеного, повного визнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, суд вважає вину ОСОБА_5 повністю доведеною та його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що останній раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебував та на даний час не лікується, за місцем мешкання характеризується задовільно.

Обставиною, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

За таких обставин, суд вважає, що для його виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.125 КК України.

Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення засудженого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази не вилучалися.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст. ст. 368, 370,374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн.(вісімсот п`ятдесят грн. 00 коп.).

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід та інші заходи забезпечення по кримінальному провадженню не застосовувалися.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази не вилучалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку чи ухва-

ли суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку відсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_1