Справа № 496/7663/24
Провадження № 1-кс/496/2678/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2024 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка клопотання дізнавача сектору дізнання ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000196 від 30.11.2024 року, за ч. 4 ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, яке мотивує тим, що 29.11.2024 р. до ЧЧ ВП № 2 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області надійшов рапорт від працівника СРПП ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , про те, що 29.11.2024 року приблизно о 23 год. 10 хв. на блокпості №23, що розташований за адресою: Одеська область, Одеський район, поворот на с. Набережне, координати 46.5749804, 30.7121586, було зупинено автомобіль марки "Renault" д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав для огляду посвідчення водія з ознаками підробки. Слідчим слідчого відділу ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, ОСОБА_7 , 29.11.2024р., на блокпості №23, що розташований за адресою: Одеська область, Одеський район, поворот на с. Набережне, проведено огляд місця події, в ході якого виявлено та вилучено: посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане 16.04.2019р. на ім?я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ознаками підробки, а саме перевіривши по наявним базам було встановлено, що посвідчення водія з вказаною серією та номером в базах даних має статус «вилучено та здано на збереження».

З урахуванням положень ст. 98 КПК України, вищезазначене посвідчення водія, серії НОМЕР_2 видане 16.04.2019 року, з категоріями «B1», «В», «С1» та «С», відповідно до постанови дізнавача СД ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , визнано речовими доказами, адже воно зберегло на собі сліди скоєння кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, які необхідно відшукати шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та відповідних судових експертиз. Тому дізнавач просить накласти арешт на окументи.

Дізнавач та прокурор, в судове засідання не прибули, прохальна частина клопотання містить заяву про розгляд справи за їх відсутності.

ОСОБА_6 викликався у судове засідання засобами мобільного зв`язку, шляхом направлення смс-повідомлення, однак двічі до суду не прибув, про причини неявки суд не повідомив.

Представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 зверталась до суду із заявою про перенесення слухання справи, призначеного на 05.12.2024 року. Судове засідання, призначене на 10.12.2024 року було перенесено, у зв`язку із перебуванням судді в нарадчій кімнаті. В судове засідання призначене на 13.12.2024 р. викликалась телефонограмою, однак до суду не прибула, заяв та клопотань до суду не надходило. Суд створив усі умови для прийняття участі при розгляді клопотання власнику або його представнику, але з урахуванням стислих строків розгляду таких клопотань, вважає за необхідне розглянути клопотання по суті без подальшого відкладення.

У відповідності ч. 1 ст. 172 ЦПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи стислі строки розгляду клопотання, з урахуванням клопотання дізнавача, та відсутності клопотання власника майна про відкладання слухання справи, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання за казаної явки.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється, згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в ч.1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Дослідивши додані до клопотання документи, суд вважає, що вилучені під час огляду місця події документи, відповідають вимогам ст. 98 КПКК України, виходячи з чого клопотання підлягає задоволенню.

Крім того, враховуючи ту обставину, що вилучене має бути досліджено експертом, для запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі, відчуження, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати заборону відчуження, користування та розпорядження.

Зазначений захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які, в свою чергу, чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України. Поряд з цим, власник або інший володілець майна, відповідно до вимог ст. 174 КПК України, має право звернутися із клопотанням про скасування накладеного арешту.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування, розпорядження та відчуження на посвідчення водія, серії НОМЕР_2 видане 16.04.2019 року, на ім?я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з категоріями «В1», «В», «С1» та «С» з явними ознаками підробки, що вилучено 30.11.2024 р., в ході огляду місця події, на блокпості №23, що розташований за адресою: Одеська область, Одеський район, поворот на с. Набережне, координати 46.5749804, 30.7121586, до прийняття остаточного рішення по кримінальному провадженню.

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1