Єдиний унікальний номер 448/556/24
Провадження № 1-кп/448/52/25
В И Р О К

Іменем України

17.01.2025 місто Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мостиська матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 від 23.12.2023 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Судова Вишня, Яворівського району Львівської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, розлученої, непрацюючої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною першою статті 361 Кримінального кодексу України (далі КК),

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_3 ,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним

1. 23 січня 2023 року (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_3 , перебуваючи в КНП «Судововишнянська міська лікарня», що за адресою: вул. Сагайдачного, буд. 5, м. Судова Вишня, Яворівського району, Львівської області, на прохання ОСОБА_5 перевірити залишок грошових кошів на його банківському рахунку, використовуючи власний мобільний телефон марки «Самсунг А13», imei 1: НОМЕР_1 , іmеі 2: НОМЕР_2 , авторизувалася в мобільному застосунку інтернет-банкінгу «Приват24», шляхом введення наданих потерпілим реквізитів доступу (логін: НОМЕР_3 та пароль: bywak111) та підтвердження потерпілим входу за допомогою телефонного дзвінка від автоматизованої системи ПАТ КБ «Приватбанк», таким чином ОСОБА_3 дізналася реквізити доступу до облікового запису потерпілого в інформаційній (автоматизованої) системі АТ КБ «Приватбанк» у формі мобільного застосунку інтернет-банкінгу «Приват 24».

2. В подальшому розуміючи, що на банківському рахунку № НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ), що емітований АТ КБ «Приватбанк», на ім`я потерпілого ОСОБА_5 , знаходяться грошові кошти, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна за допомогою несанкціонованого втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи АТ КБ «Приватбанк».

3. Реалізуючи свій злочинний умисел, 24.09.2023 о 18 год. 40 хв., 27.09.2023 о 11 год. 30 хв., 06.10.2023 о 14 год. 12 хв., 13.10.2023 о 15 год. 50 хв, 27.10.2023 о 11 год. 54 хв., 15.11.2023 о 11 год. 00 хв., 28.11.2023 о 11 год. 34 хв., 13.12.2023 о 14 год. 26 хв, 22.12.2023 о 14 год. 11 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: вул. Василя Стуса, 30, м. Судова Вишня, Яворівського району, Львівської області, діючи з прямим умислом, використовуючи мобільний телефон марки «Самсунг А13», іmеі 1: НОМЕР_1 , іmеі 2: НОМЕР_2 з двома сім- картами оператора мобільного зв`язку «Київстар»: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , через всесвітню мережу «Інтернет», неправомірно використовуючи відомі їй реквізити доступу (логін: НОМЕР_3 та пароль: НОМЕР_8 ) до облікового запису, без дозволу власника - потерпілого ОСОБА_5 , здійснила несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи віддаленого доступу інтернет-банкінгу «Приват24», яка згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, а саме: в роботу облікового запису, який зареєстрований та належить ОСОБА_5 , отримавши при цьому можливість розпоряджатись коштами та функціями банківського карткового рахунку № НОМЕР_9 ( НОМЕР_10 ), що емітований АТ КБ «Приватбанк», на ім`я потерпілого ОСОБА_5 , не маючи на це ні дійсного, ні передбачуваного права.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення:

4. Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані як несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи, тобто вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України.

ІІ. Позиція обвинуваченого

5. В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю та підтвердила обставини, що наведені у обвинувальному акті. Вказала, що потерпілий є її колишнім чоловіком, вони мають спільних 4 дітей. У вчиненому щиро розкаялася, просила не застосовувати суворої міри покарання. Згідна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без дослідження доказів, якими підтверджуються встановлені досудовим розслідуванням обставини, а також згідна із встановленими обмеженнями оскарження вироку за результатами розгляду обвинувального акту в спрощеному провадженні.

ІІІ. Позиція потерпілого

6. Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання 17.01.2025 не з`явився, 14.08.2024 подав заяву, в якій просив розгляд вищевказаного кримінального провадження проводити без його участі.

В судовому засіданні 14.08.2024 потерпілий вказав, що претензій до ОСОБА_3 не має, вона є його колишня дружина, мають чотирьох спільних дітей. Зазначив, що обвинувачена відшкодувала йому шкоду в повному обсязі, у зв`язку з чим просить суд суворо не карати ОСОБА_3 .

ІV. Оцінка Суду

7. Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 , свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала повністю, не оспорює обставини, викладені в обвинувальному акті, і судом встановлено, що вона правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності її позиції, заслухавши думку обвинуваченої, та, роз`яснивши їй положення КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме: про позбавлення її у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд обмежився допитом обвинуваченої ОСОБА_3 та дослідженням документів, які характеризують обвинувачену, як особу.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального проступку, добровільності та істинності його позиції.

8. Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу стороною захисту не заявлялося.

9. Судовий розгляд провадження проводився відносно обвинуваченої ОСОБА_3 в межах пред`явленого обвинувачення.

Зміни обвинувачення та визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не здійснювались, а підстав для цього не встановлено.

10. Враховуючи показання обвинуваченої, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, Суд приходить до переконання, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною першою статті 361 КК, як несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи.

11. Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі поза розумним сумнівом.

V. Призначення покарання

12. При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд, у відповідності до ст.65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

13. Обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків.

14. Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України є: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

15. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України - не встановлено.

16. Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст.ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч.1 ст.1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від кримінально-протиправних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

17. Згідно роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 із змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали) тощо.

18. Обираючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , судом враховується те, що така раніше не судима, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні двох неповнолітніх та дві малолітні дитини, щиро розкаялася у вчиненому, висловила жаль з приводу вчиненого діяння, вказала, що критично оцінює свої дії, зробила для себе висновки на майбутнє, враховуючи її стан здоров`я - на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, роль у скоєному кримінальному проступку та поведінку до і після вчинення кримінального проступку, яка відшкодувала потерпілому завдану шкоду.

19. З огляду на викладене, та, враховуючи позицію прокурора, яка просила призначати покарання для обвинуваченої у виді 1 року пробаційного нагляду, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а водночас запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самою засудженою, так і іншими особами, буде покарання в межах санкції інкримінованої їй статті КК України за ч. 1 ст.361 КК України у виді пробаційного нагляду на мінімальний строк, визначений ч. 4 ст. 59-1 КК України, а саме 1 рік.

20. Підстав для застосування до обвинуваченої ОСОБА_3 ст.69 КК України, суд не вбачає.

21. Суд приходить до переконання, що таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

22. Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку

23. Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

24. Ухвалами слідчого судді Мостиського районного суду Львівської області від 06.02.2024 та 31.01.2024 накладено арешт на речові докази у даному кримінальному провадженні, Суд приходить до висновку про необхідність скасування арешту з вищезазначеного майна, оскільки на даний час обставини, які були підставою накладення арешту на вказане майно відсутні.

25. Долю речових доказів у кримінальному провадженні вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

26. Процесуальні витрати по справі відсутні.

27. Цивільний позов по справі не заявлявся.

28. Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_3 не застосований, клопотання про застосування такого заходу не заявлено.

З цих підстав, керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд

у х в а л и в:

1. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.361 КК України та призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

2. На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на вказаний строк на засуджену до пробаційного нагляду ОСОБА_3 такі обов`язки:

2.1. періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2.2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

2.3. не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

3. Початок відбування призначеного покарання у виді пробаційного нагляду рахувати з дня постановки засудженої на облік уповноваженим органом з питань пробації.

4. Цивільний позов під час досудового розслідування та судового розгляду не пред`явлено.

5. Заходи забезпечення у виді арешту, накладені на підставі ухвал слідчого судді Мостиського районного суду Львівської області від 06.02.2024 та 31.01.2024 - скасувати.

6. Речові докази у кримінальному провадженні:

6.1. банківську карту НОМЕР_4 , що емітована АТ Ощадбанк», упакована в сейф-пакет «Національна поліція України/Головне слідче управління» №4266131 - повернути власниці ОСОБА_3 ;

6.2. мобільний телефон «Самсунг А13» imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_11 , з двома сім-картками оператора «Київстар»: НОМЕР_6 та НОМЕР_12 , упаковані в сейф-пакет «Національна поліція України» №SUD1025619 - повернути власниці ОСОБА_3 ;

6.3. мобільний телефон марки «Redmi 6A», imei1: НОМЕР_13 , imei2: НОМЕР_14 , в якому знаходиться SIM-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар»: НОМЕР_3 , який був переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 - повернути власнику ОСОБА_5 .

6.4. оптичні носії інформації компакт-диски, на яких записана інформація про рух коштів АТ «Ощадбанк» та АТ КБ «Приватбанк», вилучені та упаковані в паперові конверти - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

7. Процесуальні витрати та витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

8. Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання Суд не вбачає.

9. Інші, заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового розгляду не застосовувались.

10. На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

11. Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

12. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Вирок суду виготовлений та підписаний суддею в нарадчій кімнаті 17.01.2025.

Суддя ОСОБА_6