Справа № 591/3208/24
Провадження № 1-кс/591/1285/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2025 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню,

В С Т А Н О В И В :

Представник володільця майна звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна по кримінальному провадженню, яке в письмовій заяві підтримав та мотивував тим, що 02 квітня 2024 року Зарічним районним судом м. Суми було накладено арешт в тому числі на автомобіль «Mitsubishi», н.з. НОМЕР_1 , який раніше був виявлений під час огляду в зв`язку з подією ДТП. На думку заявника, потреба в арешті відпала, оскільки орган досудового розслідування мав достатньо часу для проведення відповідних досліджень та слідчих дій з транспортом, а подальший арешт порушує право власності особи, тому просив скасувати арешт.

Слідчий в письмовій заяві не заперечив проти клопотання в частині скасування заборони користування та розпорядження майном.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, приходить наступних висновків.

Встановлено, що по кримінальному провадженню № 0000216 було накладено арешт в тому числі на зазначений автомобіль.

Підтвердження закінчення досудового розслідування по наведеному провадженню, суду надано не було, як і не спростовано тверджень про приналежність згаданого транспорту заявнику.

На думку суду, зі змісту ст. 174 КПК України випливає, що скасування арешту майна в контексті цієї норми, можливе за умови наявності певних обставин, які зазначає сторона, що не могли бути відомі суду під час накладення арешту і суттєво впливали б на прийняте судом рішення або якщо вони доведуть, що відпала потреба в такому арешті чи якщо він накладений необґрунтовано.

В свою чергу, в контексті вимог ст.ст. 16, 22, 26 КПК України, наявність потреб в подальшому застосуванні накладеного арешту насамперед покладається на орган досудового розслідування (прокурора), який і повинен доводи зазначені обставини.

Отже, зважаючи на те, що, слідчий не заперечує проти скасування арешту згаданого майна в частині заборон користування та розпорядження ним, тобто не наводить підстав для його подальшого утримання в встановлених межах в контексті значення для справи, тому суд, вважає доведеною обставину, передбачену ст. 174 КПК України, для часткового задоволення клопотання.

Відтак, враховуючи, що значення для справи вказаного майна вже повинно бути зафіксовано шляхом проведення відповідних слідчих дій з арештованим майном, беручи до уваги п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, а також не те, що слідчий не заперечив проти скасування арешту в частині заборон користування та розпорядження майном, тому в подальшому його застосуванні відпала потреба, оскільки існування застосованого заходу в цій ситуації в попередніх межах більше порушуватиме право власності особи, ніж сприятиме досягненню мети провадження, а скасування інших встановлених заборон може призвести до втрати доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити частково та скасувати арешт автомобіля «Mitsubishi», н.з. НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 02 квітня 2024 року по кримінальному провадженню № 0000216, в частині встановлених заборон користування та розпорядження зазначеним майном.

Ухвала не оскаржується, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1