Справа №766/4940/25
н/п 1-кп/766/3533/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Херсона у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.03.2025 року за № 0000069, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, с. Широка Балка, Білозерського району, Херсонської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, маючого на утримані трьох неповнолітніх дітей 2010, 2012 та 2021 року народження, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуваючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_3 ,

захисник - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення.

На початку листопада 2024 року, більш точної дати та часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у селі Лимани, Вітовському районі, Миколаївської області, більш точної адреси в ході проведення досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_2 , виник кримінально-протиправний умисел на виготовлення і отримання завідомо підробленого офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, а саме - водійського посвідчення на право керування транспортними засобами категорії «В», у порушення порядку встановленого постановою Кабінету Міністрів України №340 від 8 травня 1993 року «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом».

Так, ОСОБА_2 , перебуваючи у селі Лимани, Вітовському районі, Миколаївської області, більш точної адреси в ході проведення досудового розслідування не встановлено, за допомогою засобів електронного зв`язку з використанням додатку з функцією пересилання текстових та графічних повідомлень через мережу Інтернет, звернувся до невстановленої досудовим розслідуванням особи, матеріали відносно якої зареєстровано окремим кримінальним провадженням, з метою виготовлення завідомо підробленого документа, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи - посвідчення водія з правом керувати транспортними засобами з категоріями «В», надавши їй власні анкетні дані зокрема прізвище, ім`я та по-батькові, дату та місце народження, а також власне фото, для подальшого їх внесення до підробленого документу.

У подальшому вищевказана невстановлена особа, при невстановлених слідством обставинах, виготовила підроблений документ - посвідчення водія, яке надає право керувати транспортним засобом та видається в установленому Законом порядку з дотриманням певної процедури, а саме бланк посвідчення водія НОМЕР_1 від 05.11.2024, категорії «В», в яке внесла анкетні дані та фотографію ОСОБА_2 , яке відповідно до висновку судової технічної експертизи документів не відповідає бланкам відповідних посвідчень водія на пластиковій основі, які знаходяться у офіційному обігу.

В подальшому, ОСОБА_2 , 18.11.2024 року, перебуваючи в селі Лимани, Вітовського району, Миколаївської області, у відділенні №1 ТОВ «Нової Пошти», розташованому за адресою: вулиця Фрунзе, буд. 132, отримав від вищевказаної невстановленої особи, підроблене посвідчення водія з правом керувати транспортними засобами категорії «В» з серією та номером НОМЕР_1 видане 05.11.2024 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_2 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво у підробленні посвідчення, яке видається чи посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його іншою особою.

Крім того, 01.03.2025 року, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ВАЗ 21102, д.н.з. НОМЕР_2 рухаючись по Миколаївському шосе в м. Херсоні, біля Автовокзалу, був зупинений працівниками Національної поліції УПП в Херсонській області, на підставі п.1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», яким під час перевірки документів на право керування транспортним засобом, в порядку ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію», умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, пред`явив завідомо підроблене посвідчення водія із серією та номером НОМЕР_1 видане 05.11.2024 року на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з власним фотозображенням, яке видав за своє, таким чином використав, в якості підтвердження особи та права керування відповідним транспортним засобом завідомо підроблений офіційний документ, отриманий ним у порушення положень постанови КМУ № 340 від 08.05.1993.

Згідно висновку судової технічної експертизи документів № СЕ-19/122-24/1312-ДД від 05.03.2025 року, бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане 05.11.2024 року на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає бланкам відповідних посвідчень водія на пластиковій основі, які знаходяться у офіційному обігу.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження.

Обвинувальний акт містить клопотання прокурора, в якому зазначено, що ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставин та згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

До вказаного обвинувального акту відносно ОСОБА_2 долучена письмова заява обвинуваченого від 01.04.2025 року, що складена у присутності захисника ОСОБА_4 , відповідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст.358, ч. 4 ст. 358 КК України, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням фактичними обставинами, які викладені у обвинувальному акті, їх не заперечує, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті, суд вважає за можливе провести розгляд обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні в порядку ст.382 КПК України без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження та без фіксування за допомогою технічних засобів в порядку, визначеному ч. 4 ст. 107 КПК України.

IV. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд визнає щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

V. Мотиви призначення покарання.

Згідно зі ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання, суд враховує суспільну небезпечність вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі його покарання обставини.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_2 встановлено, що він має постійне місце реєстрації та проживання, офіційно не працює, одружений, має на утримані трьох неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, вперше притягається до кримінальної відповідальності.

Із урахуванням ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, даних про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжує покарання, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_2 можливо призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, пов`язане з грошовим стягненням. Наведене буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та відповідатиме завданням та цілям кримінального покарання.

VI. Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому.

Матеріальна шкода правопорушенням не заподіяна. Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.

VIІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Під час досудового розслідування був залучений експерт Херсонського НДЕКЦ МВС України для проведення судової технічної експертизи документів № СЕ-19/122-25/1312-ДД від 05.03.2025 року, витрати на залучення якого склали 3979,50 гривень. Зазначені витрати у відповідності до вимог ст. 122 КПК України є процесуальними витратами.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню судові витрати на залучення експерта.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 04.03.2025 року (провадження 1-кс/766/2063/25 справа № 766/3178/25) накладено арешт на тимчасово вилучене в ході проведеного огляду місця події від 01.03.2025 року майно, а саме: посвідчення водія НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було поміщено до сейф-пакету PSP1100285.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

За відсутності заборон визначених зазначеною нормою, з огляду на те, що арешт майна було застосовано лише з метою збереження речових доказів, суд вважає за можливе скасувати раніше обрані заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Під час досудового розслідування запобіжний захід ОСОБА_2 в даному кримінального провадження не обирався.

Враховуючи особу обвинуваченого та приймаючи до уваги призначене покарання, суд не вбачає підстав для обрання відносно обвинуваченого будь-якого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст.124, 369-371, 373-374, 381, 382 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчинені кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч .4 ст. 358 КК України, та призначити покарання:

- за ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у вигляді штрафу, в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.

Стягнути ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 3979 (три тисячі дев`ятсот сімдесят дев`ять) гривень 50 копійок.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 04.03.2025 року(провадження 1-кс/766/2063/25 справа № 766/3178/25) на вилучене майно, а саме: посвідчення водія НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було поміщено до сейф-пакету PSP1100285 - скасувати.

Речові докази:

- бланк посвідчення водія на пластиковій основі серії та номер серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке після проведення експертизи поміщене до полімерного сейф-пакету Експертної служби МВС України № 3638985 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області з урахуванням обмежень, визначених ч. 1 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копію вироку негайно направити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1