провадження №: 1-кс/752/9558/24
У Х В А Л А

18.12.2024 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

захисника ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000236, відомості щодо якого внесені 12.06.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України, про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання, в якому підозрюваний просить скасувати арешт з грошових коштів у сумі 7300 (сім триста тисяч) доларів США, які належать йому та зобов`язати слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 повернути ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 7300 (сім триста тисяч) доларів США.

В обґрунтування поданого клопотання зазначив, що необхідність скасування арешту обґрунтовує тим, що ухвалою Київської апеляційного суду від 27.11.2024 було задоволено апеляційну скаргу, а саме щодо відмови в арешті грошових коштів в частині 7300 (сім триста тисяч) доларів США, які були вилучені під час затримання ОСОБА_4 , в порядку ст. 208 КПК. Таким чином, захисник вважає, що грошові кошти, які були вилучені в ході затримання підозрюваного мають статус тимчасово вилученого, у свою чергу, арешт на грошові кошти, а саме: 7300 (сім триста тисяч) доларів США арешт не накладався, а тому вказані грошові кошти підлягають поверненню їх законному володільцю (власнику).

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_3 підтримали викладені вимоги у клопотанні та просили скасувати арешт з вказаних грошових коштів. Разом з цим, слідча в судове засідання не з`явилась, однак до початку розгляду клопотання подала заяву про розгляд вказаного клопотання за її відсутності, у зв`язку із перебуванням в іншому судовому засіданні.

Слідчий суддя, заслухавши обґрунтування підозрюваного та його захисника, дослідивши вказане клопотання та копії доданих до нього матеріалів, вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві за процесуального керівництва Київської міської прокуратури здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000236, відомості щодо якого внесені 12.06.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України.

30.09.2024 ОСОБА_4 затриманий у порядку, передбаченому ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Під час затримання у порядку ст. 208 КПК України, слідчим СУ ГУНП у м. Києві, проведено особистий обшук ОСОБА_4 , в ході якого при ньому виявлено та вилучено належні йому грошові кошти в сумі 7 300 доларів США.

Ухвалою Київської апеляційного суду від 27.11.2024 частково задоволено апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 та накладено арешт на: грошові кошти в сумі 159 000 грн., походження яких підозрюваний не зміг пояснити; мобільний телефон «Iphone 6S Plus», с/н НОМЕР_1 , з сім-картою № НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Iphone 15 Pro Max», с/н НОМЕР_3 , з сім-картою № НОМЕР_4 .

При цьому, ухвалою Голосіївського районного суду м. Києві від 28.11.2024 накладено арешт на речі, які вилучені в ході особистого обшуку затриманого у порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_4 , а саме на грошові кошти в сумі 7 300 доларів США, з метою конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).

Зокрема, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України), який застосовуються на підставі ухвали слідчого судді місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ст. 132 КПК України).

Зі змісту положень п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Положеннями частини 1 стаття 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Таким чином, особа, що заявила клопотання про скасування арешту, повинна довести, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При цьому, доводи підозрюваного, які викладені в клопотанні про скасування арешту майна не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 28.11.2024 у справі №752/14962/24 (провадження №: 1-кс/752/9121/24).

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_4 про скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000236, відомості щодо якого внесені 12.06.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України, про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1