Справа № 275/1368/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року селище Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Житомирського РС № 1 філії Державної установи "Центр пробації" у Житомирській області про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, який депутатом та особою з інвалідністю не являється, на утриманні дітей не має, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого вироком Брусилівського районного суду Житомирської області від 30.12.2024за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

До Брусилівського районного суду Житомирської області надійшло клопотання начальника Житомирського РС № 1 філії Державної установи "Центр пробації" у Житомирській області про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу стосовно засудженого ОСОБА_4 .

В обґрунтування подання зазначено, що вирок Брусилівського районного суду Житомирської області від 30.12.2024 набрав законної сили та надійшов до виконання до Житомирського РС № 1 філії Державної установи "Центр пробації" у Житомирській області. Станом на 31.01.2025 штраф не сплачено, засуджений несплату штрафу пояснив тим, що не має можливості сплатити всю суму штрафу одним платежем, однак має можливість сплачувати штраф частинами. Відтак, на підставі ст. 26 КВК України наявні підстави для розстрочкизасудженому виплати несплаченої суми штрафу за вироком Брусилівського районного суду Житомирської області.

В судове засідання начальник Житомирського РС № 1 філії Державної установи "Центр пробації" у Житомирській області не з`явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, просила подання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просив подання задовольнити та розстрочити несплачену засудженим суму штрафу.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, в заяві просив розглядати справу без його участі, задовольнити подання та розстрочити сплату штрафу.

Суд, заслухавши думку прокурора, вивчивши доводи подання та матеріали справи, вважає, що останнє не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вироку Брусилівського районного суду Житомирської області від 30.12.2024 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Вирок набрав законної сили 30.01.2025 та направлений на примусове виконання.

Згідно змісту подання, 31.01.2025 вирок прийнято до виконання Житомирським РС № 1 філії Державної установи "Центр пробації" у Житомирській області, того ж дня засуджений повідомив, що не має змоги сплатити штраф.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КВК України, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Згідно із ч. 3 ст. 26 КВК України, уповноважений орган з питань пробації: веде облік засуджених до покарання у виді штрафу; викликає засуджених для з`ясування причин щодо несплати ними штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, або несплати ними чергового платежу під час призначення штрафу з розстрочкою виплати у строк виплати чергового платежу; звертається до органів державної податкової служби з метою отримання інформації про джерела доходів засудженого; вживає першочергових заходів для виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме; вживає заходів з припинення порушень судових рішень.

Згідно із ч. 4 ст. 26 КВК України, у разі якщо засуджений повідомив про неможливість сплати штрафу в повному обсязі, суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу.

Згідно з ч. 5 ст. 26 КВК України, у разі несплати штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, або якщо судом було відмовлено у задоволенні подання про розстрочку виплати штрафу, або у разі несплати засудженим чергового платежу під час призначення штрафу з розстрочкою виплати у строк виплати чергового платежу уповноважений орган з питань пробації через один місяць після закінчення строку сплати штрафу або чергового платежу звертається до суду із заявою про видачу виконавчого листа. Виконавчий лист, виданий судом, надсилається уповноваженим органом з питань пробації до органу державної виконавчої служби для стягнення штрафу в порядку, визначеному законом.

Частиною 4 статті 53 КК України визначено підставу для розстрочки виплати штрафу, якою є доведений майновий стан особи. Так, з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

При цьому, беручи до уваги положення ст. 53 КК України, ст. 26 КВК України, ст. 537 КПК України та принципи кримінального судочинства, подання органу пробації про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу має бути обґрунтованим та підтвердженим належними доказами. Орган пробації та засуджений мають довести зміну майнового стану засудженого після ухвалення вироку. Розстрочка виплати штрафу припустима у випадку, якщо неможливість сплати штрафу обумовлена об`єктивними причинами: відсутністю роботи, заробітної плати, грошових заощаджень, інших прибутків, відсутністю майна, на яке може бути звернено стягнення, якщо засуджений не ухиляється від сплати штрафу.

Водночас, при вирішенні судом питання щодо розстрочки у виплаті засудженим несплаченої суми штрафу, на думку суду, важливою є ініціатива щодо цього зі сторони засудженого (з посиланням на свій майновий стан). В іншому випадку, на переконання суду, має місце ігнорування засудженим свого обов`язку в частині виконання визначеного судом покарання, що має тягнути наслідки у вигляді заміни несплаченої суми штрафу більш суворим покаранням, а не згаданої розстрочки.

Суд звертає увагу на те, що ухилення засудженого від сплати штрафу, призначеного як основне чи додаткове покарання тягне відповідальність за ч. 1 ст. 389 КК України.

До матеріалів подання чи в судовому засіданні не долучено доказів того, що засуджений ОСОБА_4 у будь-якій формі (письмові пояснення, заяви) повідомляв уповноважений орган з питань пробації про неможливість сплати штрафу в повному обсязі. При цьому, при направленні справи до суду в грудні 2024 він вказував на можливість виконання покарання у виді штрафу, а обставини зазначені в обґрунтування подання органу пробації, жодним чином не свідчать про зміну майнового стану засудженого після ухвалення вироку. Також в матеріалах подання відсутні належні та достатні докази на підтвердження настання скрутного майнового стану засудженого ОСОБА_4 , який свідчить про неможливість сплати ним штрафу у повному обсязі з об`єктивних причин. Єдині додані відомості з ДПС за 4 квартал 2024 року та 1 квартал 2025 року не є належним доказом неможливості виконання покарання засудженим, так як по-перше, ці відомості не вказують на відсутність інших видів доходу чи наявних коштів у особи, та, подруге, відомості за 1 квартал 2025 року в принципі ще не опрацьовані органами ДПС.

Тому, звернення до суду з поданням про розстрочення штрафу лише на другий день після отримання вироку на вимокання та до завершення місячно отроку на його виконання засудженим, визначеного ст. 26 КВК є передчасним та формальним, а тому не може вважатися обгрунтованим.

Крім того, заявником не надано для дослідження матеріали особової справи засудженого.

При розгляді подання суд також враховує, що засуджений ОСОБА_4 у наданій суду письмовій заяві просив задовольнити подання органу пробації про розстрочку йому виплати штрафу, однак не вказав у цій заяві поважних причин неможливості сплати ним штрафу, не надав доказів, які свідчать про його скрутне матеріальне становище та які б обґрунтовували розстрочку виплати штрафу.

Враховуючи те, що органом пробації не надано доказів того, що засуджений ОСОБА_4 повідомляв уповноважений орган з питань пробації про неможливість сплати штрафу в повному обсязі, органом пробації та засудженим ОСОБА_4 не надано належних та достатніх доказів погіршення матеріального становища засудженого з часу винесення вироку судом, через яке він втратив можливість сплатити штраф, суд дійшов висновку, що подання є передчасним, необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Суд наголошує, що у разі злісного ігнорування засудженим свого обов`язку в частині виконання визначеного судом покарання, це має тягнути наслідки у вигляді заміни несплаченої суми штрафу більш суворим покаранням або притягнення особи до кримінальної відповідальності за невиконання вироку суду, а не у вигляді розстрочки виплати штрафу, яка може мати місце лише у разі наявності скрутного матеріального становища засудженого та інших об`єктивних непереборних причин неможливості одночасної сплати штрафу. Автоматична й безпідставна розстрочка покарання у виді штрафу зводить нанівець мету кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ст. 26 КВК України, ст. ст. 372, 376, 395, 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання начальника Житомирського РС № 1 філії Державної установи "Центр пробації" у Житомирській області ОСОБА_5 про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу засудженому ОСОБА_4 , засудженого вироком Брусилівського районного суду Житомирської області від 30.12.2024за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян що складає 17000 гривень відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено через суд, що її ухвалив, до Житомирського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 13.02.2025 о 09-45 год.

Суддя ОСОБА_1