Справа № 750/4714/25
Провадження № 1-кп/750/462/25
У Х В А Л А

18 квітня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Чернігові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000269 від 27.03.2025 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рудки Чернігівського району Чернігівської області, громадянина України, раніше не судимий, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в:

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він, достовірно знаючи про те, що згідно вимог ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання, маючи умисел спрямований на заволодіння шляхом обману земельною ділянкою державної форми власності, діючи з корисливих мотивів, як учасник антитерористичної операції - учасник бойових дій звернувся одночасно з метою реалізації права на безоплатне отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2 га у дві установи, уповноваженні на відведення земельних ділянок у власність, приховавши у кожному випадку факт звернення до іншої установи, а саме до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області та Головного управління Держгеокадастру у Київській області.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 26.05.2018 ОСОБА_5 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, розташованого за адресою: м. Чернігів, проспект Миру, 14, із посвідченим особистим підписом клопотанням від 26.05.2018 про затвердження раніше розробленого проекту землеустрою відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 2 га, на території Шестовицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області.

Крім того, 11.06.2018 ОСОБА_5 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Серпова, 3/14, із посвідченим особистим підписом клопотанням від 11.06.2018 про затвердження раніше розробленого проекту землеустрою відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 2 га, на території Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області.

Водночас, на підставі клопотання ОСОБА_5 від 11.06.2018 Головне управління Держгеокадастру у Київській області, будучи впевненим в обов`язковості передачі земельної ділянки ОСОБА_5 , відсутності підстав для відмови у виділені ділянки, правдивості інформації, наданої ОСОБА_5 видало наказ №10-5476/15-18-сг від 19.06.2018 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», яким затверджено раніше розроблену документацію щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, площею 2 га, на території Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області та надано ОСОБА_5 у власність земельну ділянку з кадастровим номером :02:005:0260 для ведення особистого сільського господарства.

Як наслідок, 21.06.2018 право власності на земельну ділянку :02:005:0260 ОСОБА_5 було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, ОСОБА_5 у вказаний спосіб реалізував своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності в розмірі 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, у зв`язку з чим, в силу вимог ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України, право на повторне отримання земельної ділянки в розмірі 2.0 га для ведення особистого селянського господарства у подальшому не мав.

Поряд з цим, на підставі клопотання ОСОБА_5 від 26.05.2018 Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, будучи впевненим в обов`язковості передачі земельної ділянки ОСОБА_5 , відсутності підстав для відмови у виділені ділянки, правдивості інформації наданої ОСОБА_5 видало наказ №25-4326/14-18-сг від 11.06.2018 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», яким затверджено раніше розроблену документацію щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 2 га, на території Шестовицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області та надано ОСОБА_5 у власність земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:5438 для ведення особистого селянського господарства.

У свою чергу, ОСОБА_5 достовірно знаючи про те, що згідно вимог ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання, а також те, що він раніше використав своє право на отримання земельної ділянки із земель державної власності в розмірі 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :02:005:0260, маючи умисел, спрямований на заволодіння шляхом обману земельною ділянкою державної форми власності, діючи умисно з корисливих мотивів та метою незаконного збагачення, 07.08.2018 зареєстрував у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно через Чернігівську районну державну адміністрацію Чернігівської області за адресою м. Чернігів, вул. Шевченка, буд. 48 право власності на земельну ділянку :03:000:5438.

Внаслідок даних умисних протиправних дій ОСОБА_5 довів злочин до кінця, отримав можливість володіти та розпоряджатися майном у виді земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :03:000:5438, вартістю згідно нормативно-грошової оцінки 88800 гривень у Чернігівській області на території ІІІестовицької сільської ради Чернігівського району, чим завдав значної шкоди державі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України визнав повністю в межах пред`явленого обвинувачення, у вчиненому щиро розкаявся, просив звільнити його від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, про що подав відповідне письмове клопотання.

Захисник підтримав клопотання обвинуваченого та просив звільнити його від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення вказаного клопотання обвинуваченого.

Заслухавши думки учасників підготовчого судового засідання, дослідивши матеріали у провадженні, суд приходить до наступного висновку з такого.

За загальним правилом, встановленим частиною другою статті 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України, яке йому інкримінується, у 2018 році.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема, п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї статті.

Відповідно ст.12 КК України, нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Отже, діяння, передбачене ч.2 ст.190 КК України є нетяжким злочином.

Верховний Суд в постанові від 19.11.2019 року по справі №345/2618/16-к дійшов висновку, що звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст.49 КК України за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності. Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності. Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст.49 КК України.

Відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності є порушенням прав обвинуваченого та може призвести до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розгляду справи упродовж розумного строку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч.2 ст.285 КПК України передбачено, що особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених Законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Відповідно до ч.1, 4 ст.286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За наведених обставин клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню, ОСОБА_5 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження № 0000269 від 27.03.2025 стосовно ОСОБА_5 щодо обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 49 КК України, ст.ст.100, 284, 285, 286, 314, 370-372, 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання обвинуваченого задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000269 від 27.03.2025 стосовно ОСОБА_5 , у зв`язку із звільненням ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України закрити.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1