УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосовування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 409 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, у рамках кримінального провадження № 0000075 від 05.08.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 409, ч. 1 ст. 190 КК України, звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» було оголошено про проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва. Даний Указ затверджено Законом України № 2105-IX від 03.03.2022 року.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.11.2023 року № 327 солдата ОСОБА_5 з 15.11.2023 зараховано до списків особового складу військової частини, на всі види забезпечення та призначено на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти 1 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 .

Згідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

У відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби, повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Разом з цим, військовослужбовець військової служби за мобілізацією, солдат ОСОБА_5 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військове кримінальне правопорушення за наступних обставин.

31.01.2024 солдат ОСОБА_5 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, з метою тимчасово ухилитися від несення обов`язків військової служби, мотивуючи це небажанням їх виконувати та приймати участь у бойових діях на певний період часу, вирішив ухилитись від несення обов`язків військової служби шляхом обману командування військової частини НОМЕР_1 .

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, того ж дня, солдат ОСОБА_5 повідомив командуванню військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , завідомо неправдиві відомості, а саме щодо поважності причин його відсутності на військовій службі та щодо не прибуття на військову службу після лікування у звязку із продовженням перебування його на лікуванні у медичному закладі, тобто діючи шляхом обману, ухилився від проходження військової служби та виконання своїх службових обов`язків до 27.06.2024 в той перебуваючи за місцем свого проживання в місті Ужгороді Закарпатської області.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.06.2024 року № 184 солдат ОСОБА_5 курсант навчального взводу навчальної роти 1 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 з 27.06.2024 вважався таким, що самовільно залишив вказану військову частину.

Завдяки введенню в оману командування військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 тимчасово ухилився від несення обов`язків військової служби шляхом обману у період часу з 31.01.2024 по 27.06.2024, документи щодо поважності причин своєї відсутності на військовій службі до військової частиниА4152 не надав, вільний час, що з`явився у зв`язку з цим, використовував на власний розсуд по місцю проживання, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Таким чином, викладені обставини свідчать про наявність достатніх доказів для повідомлення про підозру військовослужбовцю військової служби за призовом під час загальної мобілізації військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України.

Окрім того, солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та метою незаконного заволодіння чужим майном (державними грошовими коштами) шляхом обману, заздалегідь не маючи на меті виконувати обов`язки військової служби, на відповідній своїй посаді, під час незаконної відсутності на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 за період часу з 31.01.2024 по 27.06.2024, шляхом обману командування вказаної військової частини, заволодів грошовими коштами (у вигляді грошового забезпечення), які були нараховані та зараховані на особистий його банківський рахунок ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» по розрахунковому рахунку НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , на загальну суму 77692,16 грн, чим спричинив майнову шкоду державі в особі військової частини НОМЕР_1 на вищевказану суму.

27 лютого 2025 року ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 409 КК України.

28.02.2025 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у державний розшук.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 409 КК України. Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 409 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів санкцією якого передбачено карання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Підозра ОСОБА_5 обґрунтовується показами свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , повідомленням командира військової частини НОМЕР_1 про злочин, висновком службового розслідування за вказаним вище фактом та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Покликаючись на вищевикладене, наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, те, що місцезнаходження ОСОБА_5 на даний час не відоме, він фактично переховується від органів досудового розслідування та суду, є обґрунтовані підстави вважати, що у разі отримання останнім клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під варту, він, з метою уникнення кримінальної відповідальності, буде й надалі переховуватись від слідства та суду, або у інший спосіб уникати кримінальної відповідальності, а тому слідчий вказує на необхідність у його затриманні з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Вказані ризики існують та є актуальними. На цій стадії необхідний тривалий період часу для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду. Водночас, перебування підозрюваного на волі призведе до неможливості повного та об`єктивного досудового розслідування з вищенаведених причин, оскільки підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задоволити з викладених у ньому підстав.

З урахуванням заяви прокурора, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 188 КПК України, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутись з клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Частиною 4 вищевказаної статті передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Так, судом встановлено, що у рамках кримінальнаого провадження № 0000075 від 05.08.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 409, ч. 1 ст. 190 КК України, ОСОБА_5 27.02.2025 оголошено про підозру млення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 409 КК України та вручено з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 111, 133, 135, 278 КК України.

Наявна інформація свідчить про те, що підозрюваний ухиляється від участі у процесуальних діях та має на меті уникнути кримінального судочинства.

На даний час місце перебування ОСОБА_5 не відоме, за місцем реєстрації відсутній тривалий час, а тому 28.02.2015 постановою слідчого дане кримінальне провадження зупинено у зв`язку із оголошенням державного розшуку останнього.

Таким чином, наявні усі підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, зокрема свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на зміну останніми показів у судовому засіданні, а також перебуваючи на волі, під загрозою тяжкості покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності, зможе вільно спілкуватись з такими особами та координувати їхні спільні дії щодо приховування слідів вчиненого ним кримінального правопорушення.

Враховуючи той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 на даний час вживає заходів щодо ухилення ним до органу досудового розслідування, військову службу не проходить, неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, що свідчить про те, що ОСОБА_5 схильний продовжити кримінальне правопорушення, в якому останній обґрунтовано підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вищевказані докази вказують на обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_5 вказаних кримінальних правопорушень.

Слідчий у своєму клопотанні та прокурор при його розгляді довели, про існування обставин, передбачених п. п. 1, 2 ч. 4 ст. 189 КПК України, оскільки ОСОБА_5 який обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 409 КК України, переховується від органів досудового слідства, у зв`язку з чим оголошений у державний розшук, ухиляється від явки до слідчого, що вказує на ризик передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, а також те, що по даному кримінальному провадженню внесено клопотання про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і для забезпечення його явки для розгляду даного клопотання, є достатні підстави для надання дозволу на затримання ОСОБА_5 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178,183,187-190,372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задоволити.

Надати дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницький Хмельницької області, українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, раніше не судимого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , курсанта, у військовому званні «солдат», з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Після затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доставити до Рівненського міського суду не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання, а також негайно вручити копію даної ухвали підозрюваному.

Ухвала втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного ОСОБА_5 , чи по закінченню шести місяців із дати постановлення ухвали, або відкликання її прокурором.

Виконання ухвали покласти на слідчого та прокурора.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя