Справа №127/5809/25
Провадження №1-кс/127/2582/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Гнівань, Тиврівського району, Вінницької області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, раніше судимої, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваної ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000118від 03.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимою відповідно до вироку Літинського районного суду Вінницької області від 26.06.2012 за частиною 1 статті 115 КК України, відбувши покарання, за що судимість у передбаченому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення не стала, та вчинила умисне кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи за таких обставин.

Так, 25.01.2025, в період часу з 13 години 00 хвилин по 13 годину 30 хвилин, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 перебувала в будинку, який розташований за адресою: будинок АДРЕСА_1 разом із своїм співмешканцем ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким остання проживала протягом тривалого часу та ділила спільний побут, де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин в останньої виник словесний конфлікт із останнім, який переріс у бійку, під час якої у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 в ході раптово виниклої суперечки, взяла правою рукою дерев`яну качалку та діючи умисно, усвідомлюючи, що посягає на здоров`я іншої особи, передбачаючи і свідомо бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, нанесла два удари зазначеним дерев`яним предметом в область лівої ділянки голови ОСОБА_7 , чим спричинила останньому небезпечне для життя та здоров`я тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, внаслідок якої виникли набряк та дислокація головного мозку.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 28.01.2025 госпіталізовано до КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги», де 03.02.2025 внаслідок отриманого тілесного ушкодження, останній помер.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 127 від 04.02.2025 смерть ОСОБА_7 наступила в наслідок набряку та дислокації головного мозку, що утворились за результатом отримання закритої черепно-мозкової травми від дії тупого твердого предмету.

Відповідно до пункту 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, до ушкоджень, що небезпечні для життя, належать закриті переломи кісток склепіння та основи черепа.

Отже, з врахуванням вищевикладеного, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, яке пов`язане із домашнім насильством.

04.02.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тобто у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Вина підозрюваної ОСОБА_5 в інкримінованому їй злочині підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненим кримінальним правопорушенням, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань, кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваної ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри та ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

1)переховування підозрюваної від органу досудового розслідування (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, а тому, знаючи про тяжкість покарання, що їй загрожує у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого злочину, з метою уникнення відповідальності за його вчинення остання може переховуватися від органу досудового розслідування та, у подальшому від суду;

2)незаконного впливу підозрюваної на свідків у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки, згідно статті 23 Кримінального процесуального кодексу України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а тому, ОСОБА_5 , може здійснювати вплив на свідків у кримінальному провадженні з метою подальшого уникнення кримінальної відповідальності, так як остання особисто з ними знайома;

3)вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки ОСОБА_5 не має стійких соціальних зв`язків, офіційного місця роботи, а тому з метою незаконного збагачення може вчиняти нові кримінальні правопорушення. Крім того, остання раніше судима за вчинення особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за що судимість у законному порядку, після відбування покарання в місцях позбавлення волі, не знята та не погашена, що свідчить про її суспільну небезпечність.

При обранні запобіжного заходу враховується тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.

У той же час, застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:

1) особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, його репутацію та соціальні зв`язки;

2) особиста порука, оскільки в ОСОБА_5 відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останнього до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу;

3) застава, оскільки підозрювана офіційно не працевлаштована та не має офіційного джерела доходів, а в разі сплати застави іншою особою вона зможе продовжити злочинну діяльність чи переховуватися від слідства та суду.

Звертаючись із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, що стало підставою для повідомлення останній про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, особу підозрюваної, зокрема її вік і стан здоров`я, матеріальний стан, те, що вона офіційно не працевлаштована, відсутність стійких соціальних зв`язків,характер та ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона підозрюється, наслідків вчинення злочину, в результаті якого настала смерть потерпілого, а також тяжкість покарання, що їй загрожує у разі визнання винуватою.

Беручи до уваги, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 статті 121 КК України, яке є тяжким злочином, санкція якого містить максимальне покарання у виді позбавлення волі строком до десяти років, остання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрювана усвідомлює про неминучість покарання за вчинення такого злочину. Окрім цього, ОСОБА_5 усвідомлює, що санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, у зв`язку із чим у будь який час може покинути місце свого постійного перебування (проживання), тим же самим переховуватись від органів досудового розслідування та суду за скоєне ним кримінальне правопорушення, що в свою чергу здійснити останньому безперешкодно не представиться важким, так як він має можливість на виїзд за межі території України.

Отже, всі вищевказані обставини, у своїй сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам. В зв`язку із цим, існує необхідність застосування до ОСОБА_5 , який має постійне місце проживання, забіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, тому слідчий враховуючи викладені обставини просив клопотання задовольнити.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 клопотання слідчого підтримала, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому наявні достатні підстави для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Підозрювана ОСОБА_5 та її захисник адвокат ОСОБА_6 не заперечували щодо задоволення клопотання.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання слідчого та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор та слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру оголошену ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваної запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років, раніше судима, не одружена, дітей не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.

Інформації про ухилення чи перешкоджання слідству немає, відтак ризик уникнення від слідства наразі не підтверджується. Відомостей щодо наявності інших підозр у вчиненні кримінальних правопорушень стосовно підозрюваної не встановлено.

Ризики вчинення підозрюваною дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації нею таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрювана особа обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи підозрюваний наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Слідчим та прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, враховуючи тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 , вона може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, а також здійснювати вплив на свідків з метою надання ними неправдивих показів.

Таким чином, для забезпечення виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний період доби буде достатнім для попередження ризиків вказаних слідчим та прокурором в судовому засіданні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, за адресою: будинок АДРЕСА_1 .

Визначити строк дії ухвали, в межах строку досудового розслідування, тобто до 04 квітня 2025 року.

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою на визначений нею час.

-не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована і проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання чи навчання.

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвалу суду для організації виконання направити начальникові відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого слідчого СВ відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя