У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Солом`янського районного суду м. Києва клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені 09.12.2024 до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0003458 у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працевлаштованого, який проходить військову службу в Збройних Силах України на посаді командира відділення взводу технічної розвідки ремонтно - відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 , не одруженого, не має на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання, в обґрунтування якого слідчий посилається на таке.

На підставі наказу Міністерства оборони України № 225 від 24.11.2024 року ОСОБА_5 перебуває на військовій службі в Збройних Силах України на посаді командира відділення взводу технічної розвідки ремонтно - відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Під час проходження військової служби командир відділення ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49, 56, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків, стримувати від них інших військовослужбовців, під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю.

Однак, всупереч вищенаведених нормативно-правових актів, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення проти громадського порядку за наступних обставин.

08.12.2024 близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_5 , який мав при собі предмет, що зовні схожий на пістолет, перебував у громадському місці, а саме у магазину «Продукти», розташованому за адресою: м. Київ, вул. Освіти 20.

У цей же час у магазину «Продукти», розташованому за адресою: м. Київ, вул. Освіти 20 також перебували ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Так, 08.12.2024 близько 22 год 20 хв у магазину «Продукти», розташованому за адресою: м. Київ, вул. Освіти 20 між ОСОБА_5 , який знаходився у стані алкогольно сп`яніня та ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 з якими останній вживав алкогольні напої, виник словесний конфлікт, що був пов`язаний із специфікою проходженням військової служби, відстороненням від військового обов`язку, ухилення від загальної мобілізації.

Для вирішення даного конфлікту ОСОБА_5 , разом ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 пройшли до передбаннику магазину «Продукти», розташованому за вище вказаною адресою, однак, у зв`язку з тим, що кофлікт не вщухав, а навпаки розгортався з більшою силою, у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства.

У подальшому, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання їх суспільно-небезпечних наслідків, тобто діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, протиставляючи себе оточуючим, показуючи свою зверхність, виражаючи явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки у суспільстві, виказуючи ОСОБА_8 та ОСОБА_9 невдоволення їх особистими переконаннями та відстороненням від військового обов`язку, ухилення від загальної мобілізації, 08.12.2024 близько 22 год 35 хв., дістав з кобури, що знаходилася на поясному ремені з правого боку, предмет, що зовні схожий на пістолет, який ОСОБА_8 , сприймав як справжній, висловивши йому погрозу вбивством, тим самим створивши загрозу для життя та здоров`я скерував у бік останнього заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень предмет, зовні схожий на пістолет та здійснив три постріли в зону нижніх кінцівок ОСОБА_8 , влучивши у коліно лівої нижньої кінцівки, заподіявши останньому стріляну рану лівого колінного суглоба.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

08.12.2024 року о 22 год. 24 хв. (фактичний час затримання) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.

09.12.2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, уродженець Дніпропетровської обл., м. Павлоград, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 .

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

ОСОБА_5 є обізнаним про кримінальну відповідальність за вчинений ним тяжкого злочину та може в подальшому переховуватися від органів досудового розслідування, впливати на потерпілого та свідків шляхом залякування, вчиняти інші кримінальні правопорушення. При цьому він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, та відповідно до ст. 12 КК України - є тяжким злочином. Метою застосування даного запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 , покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто в межах вказаного кримінального провадження існують ризики, визначені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відносно ОСОБА_5 , необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою оскільки, існують ризики передбачені ч.1, п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрюваний може:

Переховуватись від органів досудового слідства та суду. На той факт, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду вказує те, що, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 7 років позбавленням волі, та знаючи про тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його судом винуватим, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, тим самим може вчинити ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Впливати на потерпілого та свідків. На той факт, що підозрюваний може впливати на потерпілого та свідків, з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин, вказує те, що перебуваючи не під вартою підозрюваний ОСОБА_5 , може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Вказане обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, що може свідчити про схильність підозрюваного до вчинення дій насильницького характеру, зокрема, і до інших учасників кримінального провадження, оскільки підозрюваний достовірно володіє повними анкетними даними та інформацією про місця проживання останніх, що дає останньому можливість здійснювати різного роду тиск на потерпілого та свідків з метою його уникнення від кримінальної відповідальності. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказує те, що враховуючи мету, спосіб та обстановку вчинення даного злочину, особу підозрюваного, ОСОБА_5 , може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки будучи раніше судимим, на даний час не має постійного доходу, не працює, суспільно-корисною працею не займається, а тому з метою наживи може продовжити свою протиправну діяльність та вчиняти нові злочини майнового характеру.

Більш м`які запобіжні заходи застосовані до підозрюваного ОСОБА_12 призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органів досудового розслідування та впливати на розслідування кримінального провадження.

Орган досудового слідства вважає наявність цих ризиків обґрунтованими, через те, що матеріали кримінального провадження містять достатні дані, які вказують на те, що саме підозрюваний ОСОБА_5 своїми умисними діями, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 296 КК України, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Вищевикладене свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам, які передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечення належного виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та його належну поведінку, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації.

Неможливе і застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на даний момент не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 саме такого запобіжного заходу.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні цілодобово залишати житло не зможе унеможливити спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків або вчинити інші кримінальні правопорушення.

Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію вищевикладених ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду із відповідним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та доводи викладені в ньому та пояснив, що підозра, пред`явлена ОСОБА_5 та ризики, викладені у клопотанні обґрунтовані і підтверджуються належними доказами. Просив клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою - нічний домашній арешт або особисте зобов`язання.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає його таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

В судовому засіданні встановлено, що подане прокурором клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У провадженні слідчого відділення Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені 09.12.2024 до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0003458 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 178 КПК України слідчий суддя перевіряє вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

08.12.2024 о 22 годині 24 хвилини ОСОБА_5 затримано в порядку ст. ст. 208-211 КПК України.

09.12.2024, відповідно до вимог ст. ст. 276-278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події; протоколом допиту свідків; протоколом затримання та обшуку особи підозрюваної у вчинені злочину; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про застосування запобіжного заходу, слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення та існування фактів, які в контексті практики Європейського суду з прав людини можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити даний злочин.

При цьому слідчий суддя враховує, що на даній стадії кримінального провадження та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, з огляду на викладене слідчий суддя не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а тому докази, які є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри, не обов`язково мають бути настільки ж переконливими та повними, як докази на стадії висунення особі обвинувачення у вчиненні злочину або на стадії судового розгляду такого обвинувачення.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні слідчим надано достатньо доказів щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Так, відповідно до п. 2 ч.1 ст. 178 КПК України слідчий суддя пересвідчився у тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, оскільки санкція ч. 4 ст. 296 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя зауважує, що підозрюваний має молодий вік та задовільний стан здоров`я.

Відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя встановив, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, а саме має постійне місце проживання, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей чи осіб похилого віку.

Встановлюючи обставини, передбачені п. 5 ч. 1 ст.178 КПК України слідчий суддя визначив, що підозрюваний має середньою освіту, офіційно не працевлаштований, проходить військову службу в Збройних Силах України на посаді командира відділення взводу технічної розвідки ремонтно - відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Щодо репутації підозрюваного, відповідно до вимог п. 6 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя зазначає, що даних щодо негативної репутації підозрюваного в ході судового розгляду клопотання слідчому судді не надано.

В дотримання вимог п. 7 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя зазначає, що відомостей про майновий стан підозрюваного не надано.

На виконання вимог п. 8, 9, 10 ч.1 ст. 178 КПК України в ході розгляду клопотання відомостей про наявність у підозрюваного судимостей не встановлено. Даних про застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів не надано, як і відомостей про повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог, визначених п. 11 ч. 1 ст.178 КПК України, слідчий суддя зазначає, що розмір майнової шкоди у кримінальному провадженні на момент розгляду клопотання не встановлений.

На виконання вимог п. 12 ч. 1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя зазначає, що наявний ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризику летальності, що створює підозрюваний, у зв`язку з його доступом до зброї.

Так, про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, визначеного до п.1 ч. 1 ст.177 КПК України, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Крім того, суд враховує відомості щодо особи підозрюваного, який не має міцних соціальних зв`язків, оскільки має постійне місце проживання, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей чи осіб похилого віку.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведеним існування ризику, передбаченого п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки вказані ризики належним чином не обґрунтовані у клопотанні, не знайшли об`єктивного підтвердження у судовому засіданні та ґрунтуються на припущеннях слідчого, прокурора.

Крім того, слідчий суддя враховує доводи сторони захисту, викладені на користь підозрюваного ОСОБА_5 та вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому досудовому розслідуванні тяжкого злочину, вчиненого в умовах воєнного стану у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Однак, при вирішенні питання щодо заявленого клопотання, слідчий суддя приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме справу «Мамедова проти Росії», ЄСПЛ зазначив, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що особа буде переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

При цьому ЄСПЛ зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти Росії» ). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства (суду) можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини та процесуальну поведінку підозрюваного, його майновий стан та міцність його соціальних зв`язків, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, у зв`язку із чим клопотання підлягає частковому задоволенню.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, у розумінні вимог ч.1 ст.176 КПК України є більш м`яким запобіжний заходом ніж тримання під вартою, однак більш суворим ніж запобіжний захід у вигляді застави, з огляду на викладене, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про те, що за встановлених фактичних обставин, з урахуванням даних в їх сукупності про особу ОСОБА_5 , наявності постійного місця проживання, міцності його соціальних зв`язків, майнового стану та репутації підозрюваного, слідчий суддя вважає, що доцільним, дієвим та таким, що досягне мети, визначеної ч.1 ст.177 КПК України є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні підозрюваному залишати у період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин житло за адресою: АДРЕСА_2 окрім випадків необхідної евакуації з метою збереження життя та здоров`я, в межах строку досудового розслідування строком на два місяці, тобто по 09 лютого 2025 року включно із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 181, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні підозрюваному залишати у період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин житло за адресою: АДРЕСА_2 окрім випадків необхідної евакуації з метою збереження життя та здоров`я, в межах строку досудового розслідування строком на два місяці, тобто по 09 лютого 2025 року включно.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 :

-прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду ;

-не відлучатися із м. Київ, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді діє по 09 лютого 2025 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти негайно в залі суду.

Копію ухвали направити до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного для забезпечення контролю за поведінкою підозрюваного під час дії відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1