Справа № 141/242/25
Провадження № 1-кп/141/24/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2025 року с-ще Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

представника потерпілого Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області ОСОБА_9 ,

представника служби у справах дітей Оратівської селищної ради ОСОБА_10 ,

представника відділу поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_11 ,

розглянувши у закритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.10.2024 за №0000159 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Скоморошки Оратівського району Вінницької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 КК України, ч. 2 ст. 28 КК України, ч. 2 ст. 113 КК України,

У С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває зазначене кримінальне провадження, підготовче судове засідання у якому призначено на 27.03.2025.

26.03.2025 до суду через систему «Електронний суд» від прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_12 надійшло клопотання від 24.03.2025 про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів. Клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мотивовано тим, що ОСОБА_6 відоме місце проживання свідків у кримінальному провадженні, на яких він, перебуваючи на волі, зможе незаконно впливати шляхом погроз та вмовлянь з метою їх спонукання до дачі неправдивих показань суду. Також ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, проживає без реєстрації та за місцем проживання характеризується негативно, схильний до вчинення правопорушень та, усвідомлюючи можливу відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне, а також вчинити інші кримінальні правопорушення. Окрім того, на час вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 ніде не працював, не одружений, на його утриманні жодних осіб не має, а отже у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки, а також стан здоров`я та вік дозволяють утримувати його під вартою.

На підставі викладеного ОСОБА_12 просить суд продовжити строк запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, оскільки ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати.

Також 27.03.2025 до суду від представника потерпілого Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області ОСОБА_9 надійшов цивільний позов про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у розмірі 345194,00 грн.

Інших клопотань від учасників кримінального провадження під час підготовчого судового засідання до суду не надходило.

В підготовчому судовому засіданні 27.03.2025 прокурор ОСОБА_5 підтримав подане клопотання від 24.03.2025 з наведених у ньому підстав та просив його задовольнити у повному обсязі, оскільки наявність ризиків зберігається впродовж тримання обвинуваченого під вартою.

Окрім того, прокурор ОСОБА_5 зазначив, що кримінальне провадження підсудне Оратівському районному суду Вінницької області, підстав для закриття кримінального провадження немає, обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України і підстав для його повернення немає, а тому просив призначити справу до судового розгляду та цивільний позов Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, прийняти до розгляду разом із кримінальним провадженням №0000159 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 КК України, ч. 2 ст. 28 КК України, ч. 2 ст. 113 КК України та визнати Оратівську селищну раду Вінницького району Вінницької області цивільним позивачем, а обвинуваченого ОСОБА_6 цивільним відповідачем.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечив щодо поданого клопотання прокурора від 24.03.2025 про продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив змінити обраний йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту. Стосовно призначення справи до судового розгляду обвинувачений не заперечував.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 заперечував щодо поданого клопотання прокурора від 24.03.2025 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив суд змінити запобіжний захід стосовно його підзахисного на більш м`який, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту, мотивуючи тим, що ризики, зазначені у клопотанні прокурора від 24.03.2025, на даний час нічим не обґрунтовані та не підтверджені. Захисник обвинуваченого не заперечував щодо призначення справи до судового розгляду.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_7 просила суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора від 24.03.2025 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та змінити запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Представник потерпілого Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області ОСОБА_9 підтримав клопотання прокурора від 24.03.2025 про продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив суд визнати Оратівську селищну раду Вінницького району Вінницької області цивільним позивачем, а обвинуваченого ОСОБА_6 цивільним відповідачем.

Суд, заслухавши присутніх сторін кримінального провадження, розглянувши подане клопотання прокурора від 24.03.2025 про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та матеріали справи № 141/242/24, доходить наступних висновків.

Стосовно клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно зазначити наступне.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Згідно із частиною другою статті 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. (ч. 4 ст. 194 КПК України).

Так, відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення

Глава 18 КПК України визначає мету та підстави застосування запобіжних заходів, роз`яснює загальні положення, визначає обставини, що враховуються при обранні, продовженні запобіжного заходу.

Як убачається з матеріалів справи строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 закінчується 30 березня 2025.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки на даний час ризики та обставини, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 не змінилися та продовжують існувати.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Отже, враховуючи характер інкримінованих ОСОБА_6 злочинів, дані про його особу, те, що відповідно до ч. 3 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо отримав під час судового засідання, суд приходить до висновку, що ризики та обставини, відповідно до ст. ст. 177, 178 КПК України, які враховував суд при обранні та продовженні відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді гримання під вартою, на сьогодні не зменшилися та продовжують існувати.

Таким чином, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам протиправної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 .

Приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає необхідним продовжити щодо обвинуваченого винятковий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення відсутності визначених вище ризиків.

Таким чином, виходячи з положень КПК України та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченому під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Також суд зазначає, що наявність вказаних ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України виправдовує продовження тримання обвинуваченого під вартою, у зв`язку із чим суд вважає, що відсутні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, про що зазначили у своїх промовах обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_13 .

Суд звертає увагу обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , що не враховує як клопотання, передбачене нормами КПК України, зокрема, главою 18 КПК України, усне прохання про зміну запобіжного заходу.

Зокрема, частиною 2 ст. 331 КПК України встановлено, що вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Тоді як главою 18 КПК України, зокрема, ст. 201 КПК України, встановлено, що обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник має право подати до суду клопотання про зміну запобіжного заходу, копія якого подається прокурору, до клопотання додаються документи, передбачені ч. 3 ст. 201 КПК України.

Разом з тим, обвинуваченим ОСОБА_6 та адвокатом ОСОБА_8 проігноровані вказані вимоги КПК України, а усне повідомлення про необхідність зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 ні по формі, ні по змісту не відповідає вимогам ст. 201 КПК України.

Обставин, які є перешкодою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, не встановлено.

Стосовно призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.

Відповідно до ст. 315 КПК України якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду. З метою підготовки до судового розгляду суд: визначає дату та місце проведення судового розгляду; з`ясовує, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд; з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді; розглядає клопотання учасників судового провадження про: здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту; витребування певних речей чи документів; вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.

Враховуючи наведені вимоги діючого кримінально-процесуального законодавства України, суд зазначає, що під час підготовчого судового засідання будь-яких клопотань, які перешкоджають призначенню судового розгляду не заявлено, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності, підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокуророві не встановлено.

Відповідно до ст. 316 КПК України після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду, який має бути призначений не пізніше десяти днів після постановлення ухвали про його призначення.

Розгляд кримінального провадження з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити у закритому судовому засіданні, так як наявні обмеження щодо цього, передбачені п. 1 ч. 2 ст. 27 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 27 КПК України кримінальне провадження у закритому судовому засіданні суд здійснює з додержанням правил судочинства, передбачених цим Кодексом. На судовому розгляді в закритому судовому засіданні можуть бути присутні лише сторони та інші учасники кримінального провадження.

Враховуючи викладене, суд вважає обвинувальний акт таким, що відповідає вимогам КПК України, а тому по справі необхідно призначити судовий розгляд у закритому судовому засіданні.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для прийняття цивільного позову, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов. Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Цивільний позивач має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для потерпілого, в частині, що стосуються цивільного позову, а також має право підтримувати цивільний позов або відмовитися від нього до видалення суду в нарадчу кімнату для ухвалення судового рішення. Цивільний позивач повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються цивільного позову, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом для інформування та надіслання копій процесуальних рішень потерпілому.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 62 КПК України, цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом. Права та обов`язки цивільного відповідача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Враховуючи, що представник потерпілого Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області ОСОБА_9 подав цивільний позов в порядку, встановленому КПК України, в якому зазначив, що Оратівській селищній раді Вінницького району Вінницької області завдано матеріальної шкоди, суд вважає за необхідне прийняти до розгляду цивільний позов та розглядати його одночасно із кримінальним провадженням, визнати Оратівську селищну раду Вінницького району Вінницької області цивільним позивачем, а ОСОБА_6 цивільним відповідачем у кримінальному провадженні №0000159 від 27.10.2024.

Стосовно складання досудової доповіді.

Відповідно до ч. 5 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд, у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.

Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі. Досудова доповідь щодо неповнолітнього обвинуваченого віком від 14 до 18 років складається незалежно від тяжкості вчиненого злочину, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною четвертою ст. 314-1 КПК України передбачені випадки, коли досудова доповідь не складається.

Колегією суддів не встановлено передбачених вказаною нормою підстав для не складання досудової доповіді.

Враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 КК України, ч. 2 ст. 28 КК України, ч. 2 ст. 113 КК України, є неповнолітнім, суд вважає за доцільне доручити складання досудової доповіді відносно обвинуваченого ОСОБА_6 Вінницькому районному сектору № 4 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницької області.

Керуючись ст.ст. 31, 56, 61, 62, 128, 176-178, 183, 194, 197, 199, 314-316, 331, 369, 372, 395 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_12 від 24.03.2025 про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави та виконанням покладених на обвинуваченого обов`язків згідно ухвали слідчого судді Іллінецького районного суду Вінницької області від 31.01.2025, строком на шістдесят днів, з 27 березня 2025 року по 25 травня 2025 року включно.

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.10.2024 за № 0000159 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 КК України, ч. 2 ст. 28 КК України, ч. 2 ст. 113 КК України, в закритому судовому засіданні на 03.04.2025 об 11 год 00 хв в залі судових засідань № 1 Оратівського районного суду Вінницької області (вул. Героїв Майдану, 86/6, с-ще Оратів, Вінницької області).

Розгляд справи на підставі ст. 31 КПК України здійснювати колегіально у складі трьох професійних суддів.

В судове засідання викликати учасників судового провадження: прокурора, обвинуваченого, законного представника обвинуваченого, захисника обвинуваченого, потерпілого.

Повідомити службу у справах дітей Оратівської селищної ради та відділ поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про день, час і місце судового розгляду справи.

Ухвала суду в частині продовження раніше обраного запобіжного заходу діє з 27 березня 2025 року по 25 травня 2025 року включно.

Цивільний позов Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної кримінальними правопорушеннями, прийняти до розгляду разом із кримінальним провадженням №0000159 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 КК України, ч. 2 ст. 28 КК України, ч. 2 ст. 113 КК України.

Визнати Оратівську селищну раду Вінницького району Вінницької області цивільним позивачем.

Визнати обвинуваченого ОСОБА_6 цивільним відповідачем.

Запропонувати цивільному відповідачу надати суду та копії цивільному позивачу до 02.04.2025 відзив на позов з наданням усіх доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення цивільного відповідача, якщо такі докази не надані цивільним позивачем, та документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Роз`яснити цивільному відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує цивільний позов за наявними матеріалами.

Встановити цивільному позивачу триденний строк з дня отримання відзиву для подання до суду відповіді на відзив з наданням усіх доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтується відзив, якщо такі докази не надані цивільним позивачем або цивільним відповідачем, та документів, що підтверджують надіслання (надання) відповіді на відзив і доданих до неї доказів іншим учасникам справи.

Встановити цивільному відповідачу триденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення на відповідь з наданням усіх доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтується заперечення на відповідь, якщо такі докази не надані цивільним позивачем або цивільним відповідачем, та документів, що підтверджують надіслання (надання) заперечення на відповідь і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Зобов`язати Вінницький районний сектор № 4 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькому районі Вінницької області скласти досудову доповідь щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,яку надати суду до 02.04.2025.

Ухвала суду в частині продовження раніше обраного запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення і припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття провадження.

Копію ухвали суду вручити обвинуваченому ОСОБА_6 , а також направити на поштову та електронну адресу ДУ "Вінницька установа виконання покарань (№1)" та Вінницькому районному сектору № 4 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницької області для виконання.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду в частині продовження строку тримання під вартою протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3