Справа № 212/2544/25
У Х В А Л А

19 березня 2025 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), представника володільця майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 ,, розглянувши клопотання прокурора ОСОБА_6 , внесене в кримінальному провадженні № 0001689 від 21.10.2024 року за ознаками злочину передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 321 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Прокурор ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначив, що Слідчим відділенням ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001689 від 21 жовтня 2024 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 255, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 307, ч.4 ст. 28 ч.2 ст. 317, ч.4 ст. 28 ч.4 ст. 321 КК України.

26.02.2025 року слідчими СВ ВП №3 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 321 КК України та затримано в порядку ст. 208 КПК України.

У подальшому, в ході затримання, 26.02.2025 року в період часу з 06:23 години до 07:06 години було проведено особистий обшук ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за результатами якого було виявлено та вилучено: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 ;грошові кошти в сумі 7695 гривень;банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 ;банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 ;банківську картку АТ «ПУМБ» № НОМЕР_4 ;банківську картку АТ «ПУМБ» № НОМЕР_5 ;банківську картку АТ «ПУМБ» № НОМЕР_6 .

Вказане вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, в даному випадку вбачається доцільним прийняти заходи, направлені на запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вищеозначених речей шляхом накладення на них арешту, оскільки вони є речовими доказами.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання просив його задовольнити, звернув увагу на стадію досудового розслідування та потреби досудового розслідування.

ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання. Пояснив, що дві картки - його матері, ще три використовуються для отримання пенсії, регресу та кредитних коштів. Жодного стосунки до досудового розслідування ці речі не мають.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала довірителя. Звернула увагу, що підозра пред`явлена ОСОБА_4 необґрунтована, арешт не має легальної мети та підстав , більш детально виклала свої заперечення у письмових запереченнях.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши надані матеріали, дійшов наступного висновку.

Відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за № 0001689 від 21.10.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 321 КК України.

26.02.2025 року о 00.45 годин за адресою Миколаївська область, село Новорозанівка, вул. Березнева, буд. 8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 .

В період часу з 06:23 години до 07.06 години 26.02.2025 року проведено особистий обшук ОСОБА_4 під час затримання в ходія якого було вилучено наступне майно: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 ;грошові кошти в сумі 7695 гривень;банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 ;банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 ;банківську картку АТ «ПУМБ» № НОМЕР_4 ;банківську картку АТ «ПУМБ» № НОМЕР_5 ;банківську картку АТ «ПУМБ» № НОМЕР_6 .

Постановою слідчого від 26.02.2025 року вказані речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001689 від 21.10.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 321 КК України.

За правилами ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Приписами ч. 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Вказане у клопотанні майно було виявлено та вилучено в ході особистого обшуку затриманої особи, воно у встановленому законом порядку визнане речовими доказами у межах даного кримінального провадження, а також ОСОБА_4 є підозрюваним, тому можлива конфіскація майна.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України доведено слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказане майно підлягає задоволенню.

Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, вилучене під час проведення обшуку, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.167-173, 234-236 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 26 лютого 2025 року в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

з позбавленням права користування, розпорядження та відчуження:

- грошові кошти в сумі 7695 гривень;

- банківські картки: АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 ; АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 ; АТ «ПУМБ» № НОМЕР_4 ; АТ «ПУМБ» № НОМЕР_5 ; АТ «ПУМБ» № НОМЕР_6

з позбавленням права розпорядження та відчуження: свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний тест ухвали складено 20.03.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1