Справа № 199/3014/25
ВИРОК

іменем України

20.03.2025 м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі кримінальне провадження № 0000073 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.02.2025, відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Меленці Любарського району Житомирської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, водій роти протитанкових ракетних комплексів військової частини НОМЕР_1 , матрос, зареєстрованого та проживаючого у будинку АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч.1 ст.263 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Судом визнано доведеним, що матрос ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, та проходячи її на посаді водія роти протитанкових ракетних комплексів військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21 серпня 1998 року №622, ст. 4 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», ст.11 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», наказу Міністра оборони України №359 від 29 червня 2005 року «Про затвердження Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», у невстановлений під час досудового розслідування, але не пізніше 01 лютого 2025 року, перебуваючи в н.п. Водяне, Ясинуватського району, Донецької області, більш точного місця під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим, знайшов вибухові речовини, а саме: 2 (два) корпуси оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1, виготовлені промисловим (заводським) способом, які споряджені вибуховою речовиною та придатні до вибуху, 4 (чотири) корпуси оборонної осколкової ручної гранати типу M-67, виготовлені промисловим (заводським) способом, які споряджені вибуховою речовиною та придатні до вибуху, 4 (чотири) засоби підриву (засоби детонування) ударно-дистанційних запалів М-213, виготовлені промисловим (заводським) способом, які споряджені вибуховою речовиною та придатні до вибуху. Розуміючи, що це вибухові речовини, не маючи передбаченого законом дозволу, вирішив залишити їх собі, забравши їх до місця дислокації свого підрозділу в с. Никонорівка Покровського району, Донецької області та почав зберігати їх в належній йому сумці, таким чином незаконно придбав, переніс та почав зберігати вибухові речовини без передбаченого законом дозволу.

01 лютого 2025 року, матрос ОСОБА_3 вирішив відправити вказані вибухові речовини до місця свого мешкання за адресою: с. Молочки, Бердичівського району, Житомирської області на ім?я своєї дружини гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв?язку з чим помістив зазначені предмети до картонної коробки, перемотавши її чорною плівкою, в середині якої знаходились вибухові речовини, а саме: 2 (два) корпуси оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1, виготовлені промисловим (заводським) способом, які споряджені вибуховою речовиною та придатні до вибуху, 4 (чотири) корпуси оборонної осколкової ручної гранати типу M-67, виготовлені промисловим (заводським) способом, які споряджені вибуховою речовиною та придатні до вибуху, 4 (чотири) засоби підриву (засоби детонування) ударно-дистанційних запалів М-213, виготовлені промисловим (заводським) способом, які споряджені вибуховою речовиною та придатні до вибуху та попрохав співслужбовця ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який в той час вирушав до відділення Нової пошти №3, яка розташована за адресою: Донецька область, Покровський район, м. Добропілля, вулиця Банкова, буд.41, відправити його посилку до місця його мешкання, не повідомивши його про вміст даної коробки.

Того ж дня ОСОБА_7 , прибув до відділення Нової пошти №3, яка розташована за адресою: Донецька область, Покровський район, м. Добропілля, вулиця Банкова, буд.41, та лишив для подальшої відправки, картонну коробку в середині, якої знаходились вибухові речовини, вказавши анкетні дані відправника ОСОБА_3 .

01 лютого 2025 року, приблизно о 16 год. 30 хв., в ході завантаження вантажного автомобіля ТОВ «Нова Пошта», зазначене вище пакування було пошкоджено, в якому разом з особистими речами ОСОБА_3 , знаходились вибухові речовини. Про даний факт працівниками відділення Нової пошти №3 було повідомлено працівникам поліції, які в подальшому викликали матроса ОСОБА_3 , для перевірки вмісту його коробки на заборонені предмети.

01 лютого 2025 року приблизно о 18 год. 30 хв. матрос ОСОБА_3 , прибув до відділення Нової пошти №3, яка розташована за адресою: Донецька область, Покровський район, м. Добропілля, вулиця Банкова, буд.41, та в період часу з часу з 19 год. 07 хв. до 19 год. 29 хв. добровільно надав для огляду свою картонну коробку, в середині якої знаходились вибухові речовини, а саме: 2 (два) корпуси оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1, виготовлені промисловим (заводським) способом, які споряджені вибуховою речовиною та придатні до вибуху, 4 (чотири) корпуси оборонної осколкової ручної гранати типу M-67, виготовлені промисловим (заводським) способом, які споряджені вибуховою речовиною та придатні до вибуху, 4 (чотири) засоби підриву (засоби детонування) ударно-дистанційних запалів М-213, виготовлені промисловим (заводським) способом, які споряджені вибуховою речовиною та придатні до вибуху, які були вилучені слідчим ВП №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились в придбанні, зберіганні та носінні вибухових речовини без передбаченого законом дозволу, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого ОСОБА_3 у суді.

Як пояснив ОСОБА_3 суду, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених вище, він визнає повністю і у вчиненому кається. Не оспорюючи фактичні обставини справи обвинувачений, підтвердив обставини про час і місце вчиненого ним кримінального правопорушення. ОСОБА_3 пояснив, що він дійсно знайшов вибухові речовини та відправив їх до місця свого мешкання, але його дії були викриті працівниками поліції.

В судовому засіданні всі учасники судового провадження не оспорювали обставини, при яких скоєне кримінальне правопорушення, тому суд, за згодою всіх учасників судового провадження, вважав не доцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження, кожен окремо, правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

3.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 і його умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як такі, що виразилися у придбанні, зберіганні та носінні вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

4.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Суд відносить щире каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину обвинуваченим до обставин, що пом`якшують покарання, оскільки він визнав свою вину, проявив дійове каяття, що характеризуючи суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

5.Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, який скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав, за місцем проживання скарг не надходило, не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра, раніше не судимий.

Крім вказаного, суд враховує й інформаційний лист за підписом командира військової частини НОМЕР_1 від 18.03.2025, за змістом якого, на сьогоднішній час ОСОБА_3 заявив про готовність продовжити військову службу та приймати участь у бойових діях, забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії безпосередньо в районі ведення бойових дій у військовій частині НОМЕР_1 на посаді водія роти протитанкових ракетних комплексів військової частини НОМЕР_1 . Незважаючи на вчинене правопорушення, ОСОБА_3 став на шлях виправлення, має необхідні якості військовослужбовця, здатний швидко орієнтуватися у складних обставинах, приймати вірні рішення. В роботі організований, уміє виділити основний напрямок в своїй службовій діяльності. Постійно працює над вдосконаленням своїх знань, має високу працездатність. Має високі морально-психологічні якості, здатний критично оцінювати свою діяльність, вимогливий до себе та оточуючих. Користується заслуженим високим авторитетом серед колег. Справедливий, чесний, охайний. Фізично розвинутий. Державну таємницю зберігати вміє. Враховуючи вищезазначену, суспільно-політичну ситуацію в країні, нагальність та необхідність виконання бойових завдань та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії безпосередньо в районі ведення бойових дій, командир військової частини НОМЕР_1 просив керівника Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони клопотати перед Судом про призначення покарання, ОСОБА_3 не пов?язаного з позбавленням волі для можливості подальшого виконання військовослужбовцем військових обов?язків, бойових завдань, пов?язаних з захистом незалежності та територіальної цілісності держави, відсічі і стримуванні збройної агресії російсько-терористичних військ у військовій частині НОМЕР_1 на посаді водія роти протитанкових ракетних комплексів.

За ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності при наявності в санкції статті альтернативи при визначенні виду та розміру призначеного покарання, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість призначити більш м`яке покарання, передбачене санкцією статті (частини статті), за якою засуджено винного.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема, у справі «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів та меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів з огляду на відповідність таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.

Таким чином, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує:

вищенаведені обставини, позицію прокурора який просив призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень статей 69, 58 КК України, із призначенням ОСОБА_3 покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк 2 (два) роки із відрахуванням у дохід держави в розмірі двадцяти відсотків із суми грошового забезпечення; позицію обвинуваченого, який просив призначити покарання зазначене прокурором, також суд враховує наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин що обтяжують покарання обвинуваченому, дані про його особу, суд вважає за необхідне призначити покарання із застосуванням положень статті 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини 1 статті 263 КК України, із застосуванням положень статті 58 КК України.

Оскільки саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

6.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 - не обирався.

За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, із ОСОБА_3 , необхідно стягнути на користь держави витрати пов`язані із проведенням судової експертизи.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до п.9 ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 368, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 263 КК України і призначити йому покарання, із застосуванням положень статті 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч.1 ст. 58 КК України замість покарання у виді позбавлення волі на строк два роки призначити ОСОБА_3 покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк 2 (два) роки із відрахуванням у дохід держави в розмірі двадцяти відсотків із суми грошового забезпечення.

У відповідності до ч. 2 ст. 58 КК України під час відбування покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на два роки ОСОБА_3 не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.

Речові докази:

- корпуси гранат Ф-1 у кількості 2 шт, корпуси гранат М67 у кількості 4 шт та запали М213 у кількості 4 штук та залишки об`єктів дослідження, отримані після проведення експертизи (зберігаються в камері схову ВП №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області під порядковим номером №376) знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані із проведенням судових експертиз в сумі 7 959,00 гривень.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, повний текст вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_8