Провадження № 1-кп/646/1483/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2024 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0010404 від 20.11.2024 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дунаївці Хмельницької області, громадянин України, військовослужбовця, призваного під час мобілізації, перебуваючого на посаді: стрілець-помічник гранатометника 2-го стрілецького відділення 1-го стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судовим розглядом по справі встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 збройних Сил України (по стройовій частині) від 09.09.2023 № 205 сержанта ОСОБА_5 , зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду стрілець-помічник гранатометника 2-го стрілецького відділення 1-го стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 .

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який продовжено до теперішнього часу.

Відповідно до вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, молодший сержант ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших. Крім цього, згідно вищевказаних положень нормативно-правових актів, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 28 Статуту внутрішньої служби єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

За ст. 29 Статуту внутрішньої служби за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 30 Статуту внутрішньої служби начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника.

Згідно зі ст. 31 Статуту внутрішньої служби начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, с прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Як вбачається з ст. 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, за своїми військовими званнями начальниками є: полковники, генерал-майори, генерал-лейтенанти, для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу та молодшого офіцерського складу; генерал-полковники, адмірали, генерали армії України для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу, молодшого та старшого офіцерського складу.

Відповідно до ст. 37 Статуту внутрішньої служби військовослужбовець після отримання наказу відповідає: «Слухаюсь» і далі виконує його. Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.

Відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Згідно з ст. 6 Дисциплінарного статуту право командира віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого їх виконувати.

Крім того, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України № 1052 від 22.09.2024 заступника начальника штабу капітана ОСОБА_6 , допущено до тимчасового виконання обов`язків заступника командира батальйону з психологічної підтримки персоналу.

Однак, ОСОБА_5 під час проходження військової служби у складі 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України 28.09.2024 вирішив стати на злочинний шлях, та діючи умисно, в умовах воєнного стану, вчинив непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника.

Судовим розглядом встановлено, що 28.09.2024 приблизно 08 год 00 хв тимчасово виконуючим обов`язки заступника командира батальйону з психологічної підтримки персоналу капітаном ОСОБА_6 , у місці дислокації підрозділів військової частини, А4858 Збройних Сил України ( АДРЕСА_2 ), військовослужбовцям 1, 2, 3 стрілецьких рот, у тому числі стрільця-помічника гранатометника 2-го стрілецького відділення 1-го стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 доведено бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України підполковника ОСОБА_7 № 1/50/1/1056 дск від 28.09.2024, а саме: в термін до 24:00 28.09.2024, переміститися з району зосередження взводу матеріального, технічного забезпечення н.п. Петропілля, Куп`янського району, Харківської області до КСП 1, 2, 3 стрілецької роти АДРЕСА_3 .

Однак, ОСОБА_5 , будучи невдоволеним цим наказом щодо, переміщення в термін до 24:00 28.09.2024, з району зосередження взводу матеріального, технічного забезпечення н.п. Петропілля, Куп`янського району, Харківської області до КСП 1, 2, 3 стрілецької роти АДРЕСА_3 , в умовах воєнного стану, перебуваючи у місці дислокації підрозділів військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України у районі АДРЕСА_2 , 28.09.2024 орієнтовно о 08 год 00 хв, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану відкрито відмовився виконувати вказаний наказ.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України тобто непокорі відкритій відмові виконати наказ начальника, вчиненій в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому, підтвердивши при цьому викладені в обвинуваченні фактичні обставини вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, зазначив, що дійсно 28.09.2024 відмовився виконувати наказ начальника. Просив суворо його не карати.

В судовому засіданні прокурор просив суд призначити обвинуваченому покарання за ч. 4 ст. 402 КК України у виді п`яти років позбавлення волі, із застосуванням ст. 69, 62 КК України у виді двох років тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала думку прокурора, та просила призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69, 62 КК України.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 не оспорює фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення та визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, з`ясувавши при цьому те, що обвинувачений правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечував проти визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд ураховуючи відсутність будь-яких сумнівів в добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши порядок та наслідки розгляду справи в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, а також переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись лише допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем, раніше несудимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, за медичною допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не звертався, за місцем проходження військової служби характеризується посередньо.

Обставинами, які пом`якшують покарання, згідно зі ст.66 КК України, суд вважає те, що обвинувачений розкаявся у вчиненому, що було висловлено у критичному ставленні до своєї протиправної поведінки, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_5 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Разом з тим, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи позицію прокурора, а також тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, його процесуальну поведінку, відсутність обтяжуючих покарання обставин, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд вбачає підстави для призначення покарання відповідно до вимог ст. 69 КК України шляхом призначення покарання, нижчого від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 4 ст. 402 КК України, у вигляді 2 років позбавлення волі.

При цьому, Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 15 від 28.12.1996 «Про практику призначення військовослужбовцям покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні» зазначав, що покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні застосовується, у випадках коли засуджених можна залишити на військовій службі й виправити в умовах дисциплінарної частини. Цей вид покарання може бути застосований і до військовослужбовців, які вчинили злочини середньої тяжкості, тяжкі та особливо тяжкі, за умови, що суд, враховуючи особу винного й обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, дійде висновку про можливість призначення такого покарання.

Стаття 62 КК України передбачає, що покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні призначається військовослужбовцям строкової служби, військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, особам офіцерського складу, які проходять кадрову військову службу, особам офіцерського складу, які проходять військову службу за призовом, військовослужбовцям, призваним на військову службу під час мобілізації, на особливий період, військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (крім військовослужбовців-жінок), на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також якщо суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замінити позбавлення волі на строк не більше двох років триманням у дисциплінарному батальйоні на той самий строк.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість замінити призначене ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні на той самий строк на підставі ч. 1 ст. 62 КК України.

Відповідно до ухвали судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.10.2024, до обвинуваченого ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, який обчислюється з 18 години 20 хвилин 10.10.2024.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова зазначений запобіжний захід не змінювався та був продовжений до 27.01.2025 включно.

З урахуванням вимог статей 176, 177, 200, 377 КПК України у суду відсутні підстави для зміни запобіжного заходу, у зв`язку з цим, до набрання вироком законної сили, суд залишає незмінним запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Речові докази, судові витрати, у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 366-371, 373-376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, та на підставі ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 62 КК України замінити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначене покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі на покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк 2 (два) роки.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 , по цьому провадженню з 10.10.2024 до дня проголошення вироку, з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовця.

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 30 діб після проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1