Справа № 237/4526/21
Провадження № 1-кп/204/206/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження № 0000579, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.07.2020, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Курахове Мар`їнського району Донецької області, громадянина України, українця, одруженого, працюючого ФОП « ОСОБА_8 », раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 2, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки села Соснівка Покровського району Донецької області, українки, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, не одруженої, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 307 КК України,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вищевказана справа.

Прокурор подав до суду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби стосовно обвинуваченої ОСОБА_6 . Клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби обґрунтовано наявністю ризиків, передбачених п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлені тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією майна. Існує ризик того, що обвинувачена у разі незастосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту може переховуватися від суду. Ступінь ризику втечі стороною обвинувачення оцінено у сукупності факторів, пов`язаних із характером особи обвинуваченої, їх моральністю, відношенням до інкримінованих кримінальних правопорушень, місцем проживання, родом занять, майновим станом, особистими та соціальними обставинами життя, сімейними зв`язками та зв`язками із суспільством. Водночас стороною обвинувачення не встановлено стимулюючих факторів, які б свідчили, що обвинуваченою не будуть вживатися перешкоди для запобігання відправлення правосуддя у спосіб неявки у судове засідання. Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України має місце, у зв`язку з не проведенням у судовому засіданні допиту свідків та обвинувачених. Обвинувачена впродовж тривалого часу здійснювали збут наркотичного засобу та психотропної речовини, що свідчить про схильність до вчинення кримінальних правопорушень, відтак існує відповідний ризик продовження вчинення кримінального правопорушення у цьому кримінальному провадженні.

Прокурор у судовому засіданні подане клопотання підтримав, просив суд його задовольнити.

У судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 зазначив, що клопотання прокурора є необґрунтованим, оскільки ОСОБА_6 покладені на неї обов`язки не порушувала. Просив суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора та обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Обвинувачена ОСОБА_6 підтримала думку захисника в повному обсязі.

Вислухавши клопотання прокурора, заперечення захисника обвинуваченої та обвинуваченої ОСОБА_6 , суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Виходячи зі змісту ст. 178 КПК України суд у кожному випадку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, встановлених у ст. 177 цього ж Кодексу, на підставі наданих сторонами матеріалів має оцінити в сукупності всі обставини, передбачені цією статтею, і зокрема, відповідно до п. 9 цієї самої статті, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов раніше застосованих запобіжних заходів для встановлення достатнього ступеня суворості запобіжного заходу, який має бути застосований до нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких доведена прокурором.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Перевіряючи наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи особу обвинувачених, суд дійшов наступних висновків.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті наркотичних засобів, передачі наркотичних засобів у місцях позбавлення волі, вчинених повторно та організованою групою, а також у використанні коштів, здобутих від незаконного обігу наркотичних засобів з метою продовження незаконного обігу наркотичних засобів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні особливо тяжких та тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років.

Оцінюючи існування ризику з боку ОСОБА_6 переховуватися від суду, суд звертає увагу на те, що з плином часу ризик переховування від правосуддя поступово зменшується, однак своєї актуальності, зважаючи на конкретні обставини кримінального провадження та пред`явленого обвинувачення, не втратив та продовжує існувати.

Оскільки на даний час судовий розгляд кримінального провадження не закінчено та продовжується, свідки у кримінальному провадженні не допитані, а обвинуваченим відомо місце проживання та анкетні дані свідків, існує ризик незаконного впливу на свідків. При цьому, при встановленні наявності ризику впливу на свідків слід також враховувати передбачену статтями 23 та 224 КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. Таким чином ризик впливу на свідків існує на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Тобто на даний час існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, суд вважає доведеним існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення обвинуваченою ОСОБА_6 нового кримінального правопорушення.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а обвинуваченій ОСОБА_6 слід продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби стоком на два місяці з покладенням обов`язків у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Розглядаючи клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту в певний період на особисте зобов`язання, суд дійшов висновку, що дане клопотання задоволенню не підлягає, оскільки на даній стадії розгляду кримінального провадження застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання встановлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. За висновком суду запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченої та виконання нею покладених процесуальних обов`язків, але у той же час забезпечить реалізацію права обвинуваченої на працю з метою забезпечення своїх життєвих потреб, має найменший вплив на реалізацію прав і свобод людини, а таке втручання є розумним і співмірним.

Щодо посилання захисника обвинуваченої, як на підставу для зміни запобіжного заходу виконання нею покладених процесуальних обов`язків, суд зазначає, що виконання обвинуваченою покладних на неї обов`язків, на стадії судового розгляду не є обставиною, яка вказує на зменшення встановлених у кримінальному провадженні ризиків, та у зв`язку з цим підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який, а є обов`язком обвинуваченої, що також свідчить про дієвість обраного запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 27, 176-178, 179, 181, 331, 369-372, 392 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби задовольнити.

Заборонити обвинуваченій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у певний період доби з 23:00 год. по 06:00 год. залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 , строком до 20 квітня 2025 року, за винятком випадків переміщення до найближчого укриття на час дії сигналу «Повітряна тривога», надання невідкладної медичної допомоги обвинуваченій та подальшого невідкладного повернення до житла.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком до 20 квітня 2025 року наступні обов`язки:

- не відлучатися з м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, в якому вона проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- негайно прибувати до суду за першим викликом;

- утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні.

У задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на більш м`який відмовити.

Роз`яснити обвинуваченій, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 24.02.2025

Суддя ОСОБА_1