Справа № 504/4170/24
Номер провадження 1-кп/504/451/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2025 рокус-ще Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області

у складі головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Доброслав обвинувальний акт у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за № №0000180 від 13.09.2024 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Скосарівка Миколаївського району Одеської області, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні має неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий 27.03.2024 Комінтернівським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 164 КК України до 100 годин громадських робіт, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи батьком неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаючи про зобов`язання передбачені ст. 150 СК України, ст. ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з якими виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дітей, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання, розвиток та утримання дітей і батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання; створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати їх до самостійного життя та праці - умисно ухилився від виконання покладених на нього перелічених обов`язків.

Згідно судового наказу, що видани Комінтернівським районним судом Одеської області по справі (№ 504/2699/21) від 04 листопада 2021 року з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 (однієї чверті) доходів (заробітку) щомісячно, починаючи з 09 серпня 2021 року, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 13 вересня 2034 року.

ОСОБА_6 , маючи прямий умисел на ухилення від сплати аліментів умисно, систематично з березня 2024 року по серпень 2024 року злісно ухилявся від сплати аліментів у встановленому судом порядку, кошти на утримання свого неповнолітнього сина не виплачує, заходи погашення заборгованості по аліментах, що утворилась, не приймає.

Вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 27.03.2024 року ОСОБА_6 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначено йому покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.

Проте, ОСОБА_6 повторно своїми умисними діями, які виразились у злісному ухиленні від сплати аліментів, висновків для себе не зробив, офіційно не працевлаштувався, обов`язок по сплаті аліментів на утримання дитини не виконує, шляхом приховування свого місця роботи та фактичних грошових надходжень (заробітків), не повідомивши про них державного виконавця, незважаючи на його повідомлення та попередження про кримінальну відповідальність, передбачену законом за умисну несплату аліментів, тим самим злісно і умисно ухиляється від сплати встановлених судовим наказом аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно розрахунку заборгованості, виданого державним виконавцем Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в період з березня по серпень 2024 року ОСОБА_6 повинен був сплатити аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 щомісяця у розмірі 3517,25 (три тисячі п`ятсот сімнадцять ) гривень 25 копійок, на загальну суму 21103,5 ( двадцять одна тисяча сто три ) гривні 50 копійок.

В судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю, у вчиненому розкаявся, вказав що дійсно він, будучи обізнаними у необхідності виконання обов`язків зі сплати аліментів на утримання сина, такі аліменти не сплачував, у період вказаний у обвинувальному акті, тому що не мав роботи. Громадські роботи призначені йому попереднім вироком суду за аналогічні дії, відбув повністю.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд провадження без її участі.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою винуватість у скоєнні кримінального проступку, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснивши сторонам кримінального провадження вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, що будуть досліджуватися, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого. Обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи, встановлені доказами, які судом не були досліджені.

При розгляді даного кримінального провадження суд бере до уваги, що відповідно до постанови ККС ВС у справі № 175/3922/19 від 19 серпня 2021 року, злісне ухилення полягає у тривалому та наполегливому ухиленні особи від виконання обов`язку зі сплати аліментів шляхом приховування свого місця проживання, роботи, фактичного заробітку або інших грошових надходжень, незважаючи на попередження про кримінальну відповідальність. Для встановлення ознаки злісності немає значення, чи такі дії винуватої особи виражалися у прямій відмові від виконання покладених на неї обов`язків, чи мали форму пасивного ігнорування, уявної неспроможності або необізнаності про необхідність їх виконання, оскільки всі ці обставини у будь-якому разі призводять до ухилення від сплати коштів на утримання дітей.

Судом не встановлено обставин, які б перешкоджали особі протягом тривалого часу належним чином виконувати обов`язки, покладені на обвинуваченого законом, щодо утримання свого неповнолітнього сина, що свідчить про злісність ухилення від аліментних зобов`язань.

Відповідно до примітки ст. 164 КК України у статтях 164 і 165 цього Кодексу під злісним ухиленням від сплати коштів на утримання дітей (аліментів) або на утримання непрацездатних батьків слід розуміти будь-які діяння боржника, спрямовані на невиконання рішення суду (приховування доходів, зміну місця проживання чи місця роботи без повідомлення державного виконавця, приватного виконавця тощо), які призвели до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Відповідно до вироку Комінтернівського районного суду Одеської області від 27.03.2024 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 164 КК України та призначено покарання у виді 100 годин громадських робіт.

З часу ухвалення вироку від 27.03.2024 у ОСОБА_6 , знову утворилася заборгованість із сплати аліментів, що сукупно складає суму виплат за три місяці відповідних платежів.

На підставі вищезазначеного, оцінюючи обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості надані сторонами у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 164 КК України - злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), вчинене особою, раніше судимою за кримінальне правопорушення, передбачене цією статтею.

Отже, суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 164 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Згідно з ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, які передбачені ст. 66 КК України та пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, які передбачені ст. 67 КК України та які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено, в обвинувальному акті про такі не зазначено.

Призначаючи покарання, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальний проступок, тобто діяння, що не становить значної суспільної небезпеки, покарання призначене вироком суду від 27.03.2024 відбув повністю, відомості, щодо перебування на обліку у лікарів нарколога та психіатра відсутні, позитивно характеризується за місцем проживання, щиро розкаявся, не має офіційного місця роботи, має постійне місце проживання, суд вважає, що необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень, буде покарання, що передбачене санкцією ч. 2 ст. 164 КК України у виді пробаційного нагляду у мінімальних межах санкції ч. 2 ст. 164 КК України. Саме таке покарання буде відповідати тяжкості кримінального проступку, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості, дозволить особі працевлаштуватися та здійснювати утримання свого малолітнього сина..

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази відсутні.

Клопотань про застосування запобіжних заходів не надходило.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376, КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляції через Комінтернівський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням особливостей передбачених ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захисникам та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1