Справа № 521/3051/25
Номер провадження:1-кс/521/1043/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м. Одеси клопотання слідчого СВ ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000015 від 06.01.2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеси, громадянин України, українець, із середньою освітою, не одружений, зі слів працевлаштований охоронцем в бізнес-центрі «Дельта», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, слідчий суддя

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

З клопотання вбачається, що в невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, однак не пізніше початку січня 2025 року, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, солдат військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в камерному приміщенні №345 на корпусному відділенні №3 ДУ «Одеський слідчий ізолятор» за адресою м. Одеса, Люстдорфська дорога, буд. 11, переслідуючи корисливі мотиви, з метою незаконного збагачення, вступив у злочинну змову, обумовивши ролі кожного з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які перебували на свободі, щодо вимагання грошових коштів з малознайомого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , під приводом вигаданого боргу у розмірі 10 000 доларів США.

Після цього, в період з 02.01.2025 по 19.02.2025 ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , неодноразово у телефонному режимі висували вимогу ОСОБА_11 у необхідності передачі грошових коштів у сумі 10 000 доларів США, погрожуючи фізичним насильством.

В подальшому, 19.02.2025 приблизно о 16 год. 00 хв. ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, прибули поряд із місцем перебування потерпілого, біля ресторану «Tref cinema cafe», розташованого в глубині дендропарку Перемоги за адресою м. Одеса, просп. Шевченка, буд. 16, де постійно підтримували зв`язок з ОСОБА_8 по відео зв`язку через мобільний додаток Telegram.

Так, ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , побачивши ОСОБА_11 біля ресторану «Tref cinema cafe», підбігли до нього зі спини, викрикуючи його ім`я ОСОБА_12 та взявши його під руки відвели у сторону у глиб парку.

Далі, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на вимагання грошових коштів у потерпілого ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою, умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, користуючись значною фізичною перевагою та кількістю над потерпілим, використовуючи фактор раптовості, здійснюючи психологічний вплив, який виражався у погрозах застосування фізичного насильства та обмеження його свободи, висунули останньому незаконну, безпідставну вимогу передачі їм грошових коштів у сумі 10 000 доларів США, під приводом вигаданого боргу.

Незважаючи на позицію ОСОБА_11 про відсутність боргу, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 продовжили вимагати у потерпілого грошові кошти в сумі 10 000 доларів США, при цьому, погрожували у грубій формі з використанням нецензурної лайки та образливих слів, що у випадку невиконання їх вимог, до нього буде застосовано фізичне насильство.

Після цього, ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , під керівництвом ОСОБА_8 , який знаходився в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та підтримував з ними зв`язок по відео зв`язку через мобільний додаток Telegram, відвели потерпілого ОСОБА_11 якомога далі у глиб парку, здійснюючи тим самим психологічний вплив та продовжили висловлювати погрози застосування фізичного насильства з нанесенням тілесних ушкоджень ОСОБА_11 з вимогою передати їм частину грошових коштів із загальної суми вигаданого боргу.

Надалі, потерпілий ОСОБА_11 , усвідомлюючи реальну перевагу вказаних осіб, приймаючи їх погрози за реальні, повідомив про наявність у нього коштів у сумі 500 доларів США та 8 000 гривень, на що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , продовжуючи разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_10 вимагати грошові кошти, використовуючи при цьому психологічний тиск, погрозу застосування тілесних пошкоджень, близько 16 год. 30 хв. забрали 500 доларів США (що згідно офіційного курсу НБУ станом на 19.02.2025 становило 20 800 гривень) та 8 000 гривень з рук ОСОБА_11 , які ОСОБА_10 брав особисто, пригрозивши ОСОБА_11 фізичною розправою у випадку неповернення решти суми вигаданого боргу у розмірі 10 000 доларів США.

В подальшому, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, солдат військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 , перебуваючи в камерному приміщенні №345 на корпусному відділенні №3 ДУ «Одеський слідчий ізолятор» за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , які з метою доведення свого єдиного злочинного умислу направленого на вимагання грошових коштів до кінця, залучили ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з яким 27.02.2025 приблизно о 14 год. 20 хв. прибули за адресою АДРЕСА_3 , де ОСОБА_8 підтримував з ними зв`язок по відео зв`язку через мобільний додаток Telegram.

Так, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , залишились навпроти вказаного будинку, тим самим виконуючи роль контрспостереження, для того, щоб їх дії лишились непоміченими для оточуючих, а ОСОБА_5 та ОСОБА_13 , побачивши ОСОБА_11 , який виходив зі ЖК «Прохорівський квартал», підбігли до нього та під керівництвом ОСОБА_8 , реалізуючи свій єдиний спільний злочинний умисел, направлений на вимагання грошових коштів у потерпілого, з винятковим цинізмом, розуміючи протиправність своїх дій, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, користуючись значною фізичною перевагою над потерпілим, використовуючи фактор раптовості, здійснюючи психологічний вплив, який виражався у погрозах застосування фізичного насильства, обмеження його свободи та нанесенням тілесних ушкоджень, які виразились у нанесенні долонею ляпасів по обличчю та шарпанню за верхній одяг, висунули останньому незаконну, безпідставну вимогу передачі їм грошових коштів під приводом вигаданого боргу.

Незважаючи на позицію ОСОБА_11 про відсутність боргу, ОСОБА_5 та ОСОБА_13 , під керівництвом ОСОБА_8 та під прикриттям ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , продовжили вимагати у потерпілого грошові кошти в сумі 10 000 доларів США, при цьому, погрожували у грубій формі з використанням нецензурної лайки та образливих слів, після чого ОСОБА_5 дістав з лівого кармана куртки потерпілого ОСОБА_11 грошові кошти у сумі 7 000 доларів США (що згідно офіційного курсу НБУ станом на 27.02.2025 становило 291 200 гривень) в рахунок погашення неіснуючого боргу, після чого усі четверо покинули місце вчинення кримінального правопорушення, де залишився потерпілий ОСОБА_11 , однак, під час спроби втечі, були затримані співробітниками правоохоронних органів та співробітниками УСБУ в Одеській області.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, за кваліфікуючими ознаками: вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, обмеження прав, свобод або законних інтересів потерпілого (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Слідчий підтримав клопотання в повному обсязі.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 заперечувала проти клопотання, просив застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку захисника.

Вивчивши клопотання з доданими матеріалами, а також вислухавши думку учасників, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.1, ч.2 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так слідчим суддею встановлено, СВ ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені внесеному до ЄРДР за №0000015 від 06.01.2025 року, а Спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні.

Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч.4 ст.189 КК України, тобто вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, обмеження прав, свобод або законних інтересів потерпілого (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

27.02.2025 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.

27.02.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, тобто вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, обмеження прав, свобод або законних інтересів потерпілого (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_11 , показаннями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , протоколами огляду і вручення грошових коштів, матеріалами, які отримані за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протоколом затримання ОСОБА_5 матеріалами оперативних підрозділів та іншими доказами у їх сукупності.

У відповідності ст.12 КК України, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в клопотанні, на даному етапі досудового розслідування даного кримінального провадження слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Слідчий суддя погоджується із доводами органу досудового розслідування та вважає, що повідомлена ОСОБА_5 підозра станом на час розгляду даного клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Аналіз наданих доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з вказаними правопорушеннями на даному етапі, хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення.

Наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що підозрювана ОСОБА_5 перебуває у віці 24 років, не одружений, зі слів працевлаштований охоронцем в бізнес-центрі «Дельта», має постійне місце проживання, раніше не судимий.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин з метою незаконного збагачення та отримання матеріальних благ, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та перешкоджатиме кримінальному провадженню, під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків передбачених п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК.

У відповідності з вимогами ч.1 ст.177 КПК України під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, які дають підстави вважати про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також унеможливлюють застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу під час судового розгляду справи, а саме:

п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_5 може переховуватися від слідства та суду, так як підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину і знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб переховуватися від слідства та суду, оскільки йому загрожує покарання до дванадцяти років позбавлення волі.

п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_5 враховуючи те, що він під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження отримає відомості, щодо свідків, зокрема свідка ОСОБА_14 та потерпілих, зокрема потерпілого ОСОБА_11 у даному провадженні, може незаконно впливати на них, адже їх допитано лише на стадії досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, однак під впливом підозрюваного вони можуть змінити показання в залі судового засідання під час судового розгляду, оскільки ОСОБА_5 безпосередньо з ними знайомий.

Крім цього, необхідно зауважити, що ОСОБА_5 під час вчинення даного правопорушення погрожував потерпілому фізичною розправою та здійснював на нього психологічний вплив.

п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України: враховуючи, що ОСОБА_5 безпосередньо приймав участь у вчиненні злочину разом з іншими чотирма особами, таким чином знаючи про обставини пред`явленої йому та іншим учасникам підозри може сприяти їхньому переховуванню і перешкоджати подальшому розслідуванню і незаконно на них впливати, як самостійно, або через невстановлених осіб.

п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: враховуючи обставини вчиненого злочину та поведінку підозрюваного ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування, зокрема той факт, що останній не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, може свідчити про систематичність вчинення ним кримінальних правопорушень, спрямованих на незаконне збагачення та отримання матеріальних благ, а також свідчить про наявність корисного умислу на вчинення аналогічних корисливих злочинів.

Слідчий суддя приходить до висновку, що в даному випадку є виправданим застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відтак, метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , є досягнення дієвості цього провадження, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та уникнення ризиків, передбачених п.п.1,3,4 та 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Викладене дає підстави вважати, що інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування, тому стосовно підозрюваного ОСОБА_5 необхідним є застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи у судовому засіданні захисника та підозрюваного не спростовують висновків суду щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обмежень щодо застосування найбільш сурового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою передбачених ч.2 ст.183 КПК України слідчим суддею під час судового розгляду не встановлено.

Враховуючи положення ч.4 ст.183 КПК України, зважаючи на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, приймаючи до уваги, що в ході досудового розслідування встановлено, що протиправна діяльність підозрюваного вчинялась із погрозою застосування насильства над потерпілим та із застосуванням самого насильства, яке виражалось у нанесенні ляпасів по обличчю, визначення розміру застави не є доцільним.

Керуючись ст.ст. 132,176,177,178,183,186,193,194,196,197,205, 615 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000015 від 06.01.2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою становить 60 днів та обчислюється з моменту затримання особи, тобто з 27.02.2025 року.

Ухвала судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 27.04.2025 року.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначати розмір застави.

Копії ухвали направити начальнику ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1