Справа № 459/751/25
Провадження № 1-кп/459/48/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2025 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Шептицькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 від 03.01.2025 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербове, Сокальського району, Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, зокрема 20.07.2020 Червоноградським міським судом Львівської області за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, покарання відбув та 13.02.2025 Миколаївським районним судом Львівської області за ч.4 ст.185, ч.1 ст.296, ч.1 ст.162 КК України до 5 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , обвинувачується в тому, що він 16 листопада 2024 року близько 17 год. 00 хв, перебуваючи за адресою:м. Шептицький, вул. Сокальська, 5, поблизу кафе «Валентина`маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, під час дії воєнного стану на території України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, таємно, в присутності потерпілого ОСОБА_5 , проте непомітно для нього, в момент, коли останній заснув, викрав належне йому майно, а саме: уживана куртка чоловіча, демісезонна, моделі «COMODO», розмір «L» вартістю 780 гривень, яка була одягнена на потерпілому, в кишені якої знаходився уживаний гаманець чоловічий, марки «MIL- TEC», вартістю 90 гривень, у якому знаходилися грошові кошти у сумі 4 тисяч гривень, банківська картаUA1479179 видана AT КБ «ПриватБанк» ОСОБА_5 , паспорт громадянина України (ID картка) на ім`я ОСОБА_5 , військовий квиток на ім`я ОСОБА_5 та уживаний наручний (смарт-годинник) марки «JELLO 1,96» вартістю 355 гривень, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав із платіжної банківської картки, виданої банком АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_5 , яку він попередньо знайшов у гаманці та незаконно привласнив, шляхом зняття з неї грошових коштів за допомогою безготівкової системи оплати при розрахунку за товари у торгівельних об`єктах міста Шептицький Львівської області, а саме: 16.11.2024 о 17 годині 20 хвилин, на суму 1759,92 грн. за товари у магазині «Акцент», який розташований за адресою: Львівська область, місто Шептицький, вулиця Богдана Хмельницького, 34; 16.11.2024 о 17 годині 24 хвилини, на суму 813 гривень за товари у магазині «Рукавичка», який розташований за адресою: Львівська область, місто Шептицький, вулиця Сокальська, 1а. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 7797 гривень 92 копійки.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані, як таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_4 , обвинувачується в тому, що він 16 листопада 2024 року близько 17 год. 00 хв, перебуваючи за адресою: м. Шептицький, вул. Сокальська, 5, поблизу кафе «Валентина`діючи умисно, з метою подальшого викрадення грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках, з корисливих мотивів, незаконно заволодів, шляхом привласнення, банківською карткою, виданою AT КБ «ПриватБанк» ОСОБА_5 по банківському НОМЕР_1 , паспортом громадянина України (ID картка) на ім`я ОСОБА_5 , військовим квитком на ім`я ОСОБА_5 , які знаходились у гаманці потерпілого ОСОБА_5 , які відповідно до ст.1 Закону України «Про інформацію», п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», є офіційними документами.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційного документа.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину та цивільний позов повністю визнав, та вказав, що в потерпілого викрав гаманець, в якому була готівка та банківська картка. Банківською карткою розраховувався у супермаркеті за купівлю сигарет. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, при цьому поданий ним цивільний позов, просив задовольнити.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів по даному кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 щодо обставин, які ніким не оспорюються та не заперечуються учасниками судового провадження, судом визнано недоцільним, у зв`язку з відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту та добровільності їх позиції, тому суд дослідження фактичних обставин справи обмежив допитом обвинуваченого та дослідженням даних у справі, що характеризують особу обвинуваченого.

Учасникам судового провадження роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевірвши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, дійшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені ним таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчинених повторно та в умовах воєнного стану; та викрадення офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів в судовому засіданні повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.4 ст. 185 КК України та ч. 1 ст. 357 КК України.

При призначанні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисні кримінальні правопорушення, які згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком та тяжким злочином відповідно, є раніше судимий, не працює, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає: визнання вини; щире каяття

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_4 виду і міри покарання, суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п. 38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16.10.2008 та у п.п. 34, 41 "Швидка проти України" від 30.10.2014.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України та обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 357 КК України, з урахуванням вимог ст. ст. 4, 5 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Ураховуючи сукупність вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, з урахуванням вимог ч.1 ст. 70 КК України, суд вважає доцільним обрати йому остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Окрім цього, дані злочини у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , вчинені ним до ухвалення вироку Миколаївського районного суду Львівської області від 13.02.2025, яким його засуджено за ч.4 ст.185, ч.1 ст.296, ч.1 ст.162 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Дане судове рішення набрало законної сили 18.03.2025. Відтак, враховуючи вимог ч.4 ст. 70 КК України, для призначення остаточного покарання слід застосувати принцип часткового складання призначених покарань.

Цивільний позов ОСОБА_5 до обвинуваченого про стягнення матеріальної шкоди у розмірі: 7797,92грн, є обгрунтованим.

Заявлена сума відшкодування майнової шкоди у розумінні ст. 22 ЦК України є збитками потерпілого, котрі обвинуваченим не оспорюються і мають бути відшкодовані ним у повному обсязі на підставі ст. 1166 ЦК України.

Діючі запобіжні заходи щодо обвинуваченого у даному кримінальному провадженні - відсутні.

Питання речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів, що складають 2387,70грн, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого у дохід держави.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

-за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання, що призначене вироком Миколаївського Районного суду Львівської області від 13.02.2025, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 03.04.2025.

В строк відбування покарання зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 строк перебування під вартою, починаючи з 22.12.2024 по 02.04.2025 включно.

Стягнути з ОСОБА_4 у користь держави 2387,70грн витрат на проведення експертиз.

Цивільний позов ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 у користь ОСОБА_5 7797,92грн завданої матеріальної шкоди.

Речовий доказ, після набрання вироком законної сили, цифровий носій DVD-R диск залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим з моменту вручення його копії.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1