Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/1987/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна - ОСОБА_4

(в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про арешт майна, яке вилучено під час обшуку, подане прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , в кримінальному провадженні № 0000124, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні № 0000124 від 12.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, про арешт майна, яке належить ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , і яке вилучено під час обшуку, а саме на:

- ноутбук марки «Dell» с/н 1;

- ноутбук марки «HP» с/н 0338;

- жорсткий диск марки «Transend» с/н F107090363;

- мобільний телефон марки «iPhone 14 pro», імей НОМЕР_1 ;

- документи: наказ щодо організації закупівельних процесів товариства в період воєнного стану в Україні та висновок результатів розгляду пропозицій.

Слідчим відділом УП в метрополітені ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні. Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснює Подільська окружна прокуратура міста Києва.

Досудовим розслідуванням встановлено, що за результатами проведеної тендерної закупівлі (UA-2022-05-09-000337-a) між Акціонерним товариством «Укртранснафта» () та ТОВ «Веставтотранс» () укладено договір № 39-00/12-22 від 06.05.2022.

Відповідно до умов договору, AT «Укртранснафта» придбало у ТОВ «Веставтотранс» пересувну насосну установку ПНУ-2 на базі автомобіля «КАМа3-43» (бувша у використанні)

за 17140000 грн.

Також, за результатами проведеної тендерної закупівлі (UA-2022-05-19-001872-a) між Акціонерним товариством «Укртранснафта» () та ТОВ «Агро Фонд» () укладено договір № 39-00/17-22 від 19.05.2022.

Відповідно до умов договору, AT «Укртранснафта» придбало у ТОВ «Агро Фонд» аналогічну пересувну насосну установку ПНУ-2 на базі автомобіля «КАМАЗ-43118» (бувша у використанні) за 17140000 грн. ТОВ «Агро Фонд» зазначену вище насосну установку (ПНУ-2 на базі автомобіля «КАМАЗ-43118») 22.04.2022 придбало у ТОВ «Веставтотранс» за 2108000 грн.

В той же час встановлено, що ТОВ «Веставтотранс» вищевказані насосні установки (ПНУ-2 на базі автомобіля «КАМа3-43») 22.04.2022 придбало у ТОВ «Хазард» ()

за 3621000 грн.

Згідно з результатами аналізу ланцюгу походження зазначеної насосної установки, через податкову звітність ТОВ «Хазард» встановлено, що останнє придбало 08.07.2021 пересувну насосну установку ПНУ-2 на базі автомобіля «КАМа3-43» у ТОВ «Прикарпатзахідтранс» (код ЄДОПОУ 13990932) за 1378350 грн.

Також, під час досудового розслідування проведено судову транспортно-товарознавчу експертизу, за результатами якої встановлено, що ринкова вартість спеціального колісного транспортного засобу, а саме: пересувної насосної установки ПНУ-2 на базі шасі

«КАМАЗ-43118» 2010 року виготовлення, станом на 06.05.2022 складала 3 258 615,67 грн.

Крім того, за результатами проведення судової економічної експертизи сума збитків, завданих

АТ «Укртранснафта» () за результатами купівлі пересувної насосної установки ПНУ-2 з урахуванням висновку вищевказаної судової транспортно-товарознавчу експертизи документально підтверджується у сумі 13 881 384, 33 грн.

Вищевказане може свідчити про розтрату та заволодіння грошовими коштами

АТ «Укртранснафта» за попередньою змовою групою осіб.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, під час проведення першої процедури закупівлі вищевказаного транспортного засобу підписом директора з транспорту

АТ «Укртранснафта» ОСОБА_5 на адресу трьох підприємств, а саме:

ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_3» (код ЄДРПОУ НОМЕР_2), ПФ «Ривеніс» () та

ТОВ «Веставтотранс» (), а під час другої на адресу:

ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_3» (код ЄДРПОУ НОМЕР_2), ПФ «Ривеніс» () та

ТОВ «Агро Фонд» () спрямовано листи про надання цінової пропозиції.

Згідно з протоколом допиту директора ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_3» (код ЄДРПОУ НОМЕР_2)

ОСОБА_6 від 01.08.2024 останньому запропонував прийняти участь у тендері на постачання техніки засновник ПФ «Ривеніс» () ОСОБА_7 , який сказав, що він сам зробить документацію, а ОСОБА_6 тільки поставить печатку. Надалі ОСОБА_7 надіслав ОСОБА_6 документи для участі у закупівлі, на які останній поставив печатки, відсканував та відправив за вказівкою ОСОБА_7 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 . За час існування ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_3» (код ЄДРПОУ НОМЕР_2) не реалізовувало та не ремонтувало насосні установки ПНУ-2 або їх аналоги.

Відповідно до протоколу допиту колишнього заступника генерального директора

АТ «Укртранснафта» ОСОБА_8 від 25.06.2024, останній особисто знайомий з ОСОБА_7 , бачиться з ним два-три рази на місяць.

Згідно з протоколами допиту колишнього директора з транспорту АТ «Укртранснафта» ОСОБА_5 від 19.06.2024 та 24.09.2024, останній зазначив, що під час однієї з нарад, яку проводив заступник генерального директора ОСОБА_8 , останній сказав, що перелік учасників тендеру із закупівлі ПНУ-2 йому може надати директор технічний АТ «Укртранснафта» ОСОБА_4 , підлеглі якого до того ж розробляли технічні характеристики пересувної насосної установки, яку необхідно було закупити. Надалі, зі слів ОСОБА_5 , технічний директор ОСОБА_4 передав йому перелік учасників тендеру (ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_3» (код ЄДРПОУ НОМЕР_2),

ПФ «Ривеніс» (), ТОВ «Веставтотранс» (),

ТОВ «Агро Фонд» ()).

Під час допиту в якості свідка 20.06.2024 начальник виробничо-технічного відділу Управління транспортного забезпечення ОСОБА_9 пояснив, що він проводив процедуру закупівлі та розсилав запити про надання цінової пропозиції на адресу потенційних учасників закупівлі ПНУ. Перелік потенційних учасників ОСОБА_9 надав ОСОБА_5 , від кого останній отримав цей перелік ОСОБА_9 не відомо.

Разом з тим, під час допиту 28.06.2024 ОСОБА_4 та 25.06.2024 ОСОБА_8 заперечили щодо надання останніми ОСОБА_5 переліку потенційних учасників тендеру.

Одночасний допит, проведений 04.10.2024 між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , не усунув суперечності у показах зазначених осіб.

07.02.2025 на підставі ухвали Подільського районного суду міста Києва від 08.01.2025 у справі

№ 758/259/25 за місцем мешкання ОСОБА_4 , за адресою:

АДРЕСА_1 , проведено обшук.

Вказаною ухвалою надано дозвіл на проведення обшуку за вказаною адресою з метою відшукання та вилучення документів стосовно проведення тендерів та подальшого укладення договорів між АТ «Укртранснафта», ТОВ «Веставтотранс» () та

ТОВ «Агро Фонд» (), предметом яких є закупівля ПНУ-2 на базі автомобіля «КАМа3-43», інших документів стосовно купівлі-продажу зазначеної техніки, платіжних доручень, якими підтверджено факти її придбання та подальшої реалізації, свідоцтва відповідності та паспортів якості товарів, чорнових записів щодо протиправної діяльності.

Водночас під час проведення вказаного обшуку вилучено речі і документи, які є предметом клопотання у цій справі.

Постановою слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП у місті Києві від 07.02.2025 вказані речі і документи визнані речовими доказами.

Підставою для подання клопотання зазначено - проведення експертного дослідження зазначених речей, а також подоланням логічного захисту.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання за вказаних підстав; зазначив, що потреба у арешті вказаного тимчасово вилученого майна зумовлена проведенням експертного дослідження з метою виявлення та фіксації, можливо, видаленої інформації на вказаних електронних пристроях про обставини вчинення кримінального правопорушення.

Власник майна, ОСОБА_4 , заявив заперечення проти задоволення клопотання, зазначивши, що вказані електронні пристрої використовуються ним для виконання ним своїх посадових обов`язків за місцем роботи, тому містять інформацію з обмеженим доступом, зокрема комерційну таємницю; вказані електронні пристрої були пред`явлені особам, які проводили обшук для ознайомлення з їх змістом, що останні і зробили, однак ніякої інформації, що стосується кримінального провадження - не виявлено.

Заслухавши сторони, дослідивши додані до клопотання матеріали, якими обґрунтовуються викладені доводи, суд проходить до висновку про те, що його слід частково задовольнити з наступних підстав.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

За змістом положень ч.ч. 1, 2 ст. 234 обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду.

Водночас при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч. 7 ст. 236 КПК України).

Інститут тимчасового вилучення речей врегульовано ст.ст. 167 - 169 Глави 16 КПК України. До таких речей відносяться й такі, що вилучені під час обшуку, як такі, що не зазначені в ухвалі слідчого судді про дозвіл на обшук.

Так, забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту (абзац третій ч. 2 ст. 168 КПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

З огляду на положення ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуженню, передачі, перетворенню, використанню, втрати, приховуванню) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні. Водночас, КПК України передбачає особливості тимчасового вилучення та арешту майна, прямо визначеного процесуальним законом, зокрема електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб

Як встановлено судом, 07.02.2025 на підставі ухвали Подільського районного суду міста Києва від 08.01.2025 у справі № 758/259/25 за місцем мешкання ОСОБА_4 , за адресою:

АДРЕСА_1 , проведено обшук.

ОСОБА_4 не має статусу підозрюваного, обвинуваченого у кримінальному провадженні.

Під час проведення вказаного обшуку тимчасово вилучено речі і документи, які є предметом клопотання у цій справі, про що зазначено у протоколі обшуку від 07.02.2025. Доступ до їх змісту добровільно і у повному обсязі надано ОСОБА_4 слідчому, який проводив обшук. Вказане не заперечується прокурором та не спростовується протоколом обшуку від 07.02.2025.

Постановою слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП у місті Києві від 07.02.2025 вказані речі і документи визнані речовими доказами.

Підставами для подання клопотання є проведення експертного дослідження зазначених речей з метою виявлення та фіксації, можливо, видаленої інформації на вказаних електронних пристроях про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також подолання логічного захисту.

Натомість органами досудового розслідування не зазначено, що дало підстави вважати, що на вказаних електронних пристроях були, або могли бути відомості щодо вчиненого правопорушення, або які б вказували на можливість видалення (знищення) таких відомостей, зокрема про те, що за допомогою цих пристроїв виготовлялись, зберігались, передавались тощо документи, інша інформація стосовно проведення тендерів та подальшого укладення договорів між АТ «Укртранснафта», ТОВ «Веставтотранс» () та ТОВ «Агро Фонд» (), або предметом яких є закупівля ПНУ-2 на базі автомобіля «КАМа3-43», а також щодо купівлі-продажу зазначеної техніки.

Припущення про ймовірність існування таких відомостей на вказаних електронних пристроях не є належним та достатнім обґрунтуванням для прийняття рішення про арешт майна.

Необхідність подолання логічного захисту на вказаних електронних пристроях також не знайшло підтвердження за результатом аналізу матеріалів клопотання та пояснень учасників судового засідання.

Отже, клопотання не містить обґрунтування підстав для прийняття рішення про арешт майна, а саме: ноутбук марки «Dell» с/н 1; ноутбук марки «HP» с/н 0338; жорсткий диск марки «Transend» с/н F107090363; мобільний телефон марки «iPhone 14 pro»,

імей НОМЕР_1 .

Водночас у клопотанні порушено питання про арешт документів: наказу щодо організації закупівельних процесів товариства в період воєнного стану в Україні та висновку результатів розгляду пропозицій.

Постановою слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП у місті Києві від 07.02.2025 вказані документи також визнані речовими доказами.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у прокурора є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що відбулося кримінальне правопорушення, тож, враховуючи можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України), розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту документів для ОСОБА_4 , оцінюючи в сукупності надані стороною кримінального провадження докази, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження (арешту майна) в цій частині.

При розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя також враховує, що арешт майна це тимчасовий захід забезпечення кримінального провадження, і на даний час у сторони обвинувачення зберігається необхідність встановити і перевірити обставини та відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, провести низку слідчих та процесуальних дій у межах цього кримінального провадження.

Таким чином слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора, а також може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням, зважаючи на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а тому приходить до висновку, що клопотання прокурора необхідно задовольнити в цій частині та накласти арешт на вказане майно. Ненакладення арешту на зазначене майно може вплинути на досягнення дієвості кримінального провадження, що згідно зі ст. 131 КПК України є загальною метою забезпечення заходу кримінального провадження.

Також слід роз`яснити, що відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 7, 16, 131, 132, 167-169, 170-173, 309, 370 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0000124, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 Кримінального кодексу України, про арешт майна, яке вилучено під час обшуку, - задовольнити частково.

Накласти арешт на документи, що належать ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , і які вилучено під час обшуку, проведеного 07.02.2025 на підставі ухвали Подільського районного суду міста Києва від 08.01.2025 за місцем мешкання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на документи: наказ щодо організації закупівельних процесів товариства в період воєнного стану в Україні та висновок результатів розгляду пропозицій.

В задоволенні решти клопотання - відмовити.

Копію ухвали направити прокурору - для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1