Справа № 482/2649/23
Номер провадження 1-кп/482/59/2025
У Х В А Л А

Іменем України

09 квітня 2025 року м.Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

в присутності особи щодо якої ставиться питання про застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітнього ОСОБА_4 його матері ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 , представника органу опіки та піклування ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нова Одеса, Миколаївської області клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №0000376 від 28.11.2023 стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Улянівка, Новоодеського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, учня 9 класу Улянівської філії Сухоєланецького ліцею, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду із клопотанням, в якому просив застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження, а також передачі під нагляд матері за вчинення протиправного суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки ч.4 ст.185 КК України. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан.

Указами Президента України від 01.05.2023 року №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 20.05.2023 строком на 90 діб, тобто до 18 серпня 2023 року. Указом Президента України від 17.08.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год. 30 хв. 18.08.2023 строком на 90 діб до 18.11.2023.

Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 , який на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки складу кримінального правопорушення, не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність (через що не є суб`єктом злочину) та відносно якого здійснюється кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, вчинив протиправне суспільно-небезпечне діяння при наступних обставинах.

На початку вересня 2023 року (більш точного часу встановити не виявилось за можливе) ОСОБА_8 , вирок відносно якого за даними обставинами ухвалений Новоодеським районним судом Миколаївської області 20.05.2024 та набрав законної сили 20.06.2024 по справі № 482/2695/23, і малолітній ОСОБА_4 перебували поряд з територією гаражного приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_9 . В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з території вищевказаного гаражного приміщення, з метою незаконного збагачення. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , попередньо вступивши у злочинну змову з ОСОБА_8 , в умовах воєнного стану, діючи умисно та протиправно з метою наживи та збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном та, свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, переконавшись, що за їх діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом проникнення, а саме черев отвір між металевими воротами та підлогою, в подальшому відчинивши металеві ворота, пройшли на території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи на території вищевказаного гаражного приміщення, ОСОБА_8 та малолітній ОСОБА_4 пройшли до автомобіля, ГАЗ САЗ 3507, державний номер НОМЕР_1 , 1985 року випуску та викрали запчастини з вказаного автомобіля, а саме кришку клапанів двигуна загальною вартістю 3 500 грн, частину клапанного механізму «коромисло», загальною вартістю 7 511 грн. Утримуючи викрадене при собі, ОСОБА_8 та малолітній ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 11011 грн. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 та малолітній ОСОБА_4 , на початку вересня 2023 року (більш точного часу встановити не виявилось можливим), наступного дня повернулися та проникли до гаражного приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки достовірно знали про те, що на території наявне майно, яке можна викрасти. Знаходячись на території вказаного гаражного приміщення, ОСОБА_8 та малолітній ОСОБА_4 пройшли до автомобіля ГАЗ САЗ 3507, державний номер НОМЕР_1 , 1985 року випуску та викрали запчастини з вказаного автомобіля, а саме стартер, загальною вартістю 6 706 грн, генератор загальною вартістю 4 442 грн, повітряний очисник системи живлення двигуна загальною вартістю 2 094 грн. 84 коп., скобу системи механізму трансмісії, загальною вартістю 5 730 грн, маслений радіатор, загальною вартістю 700 грн, повітряний нагнітач загальною вартістю 5 000 грн. Утримуючи викрадене при собі, ОСОБА_8 та малолітній ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 24 672 грн 84 коп. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 та малолітній ОСОБА_4 , на початку вересня 2023 року (більш точного часу встановити не виявилось можливим), наступного дня, повернулися та проникли до гаражного приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки достовірно знали про те, що на території наявне майно, яке можна викрасти. Знаходячись на території вказаного гаражного приміщення, ОСОБА_8 та малолітній ОСОБА_4 пройшли до автомобіля, ГАЗ САЗ 3507, державний номер НОМЕР_1 , 1985 року випуску та викрали запчастини з вказаного автомобіля, а саме 2 колеса з металевими дисками, загальною вартістю 21 364 грн., 2 тормозних барабани гальмової системи, загальною вартістю 12 000 грн. Утримуючи викрадене при собі, ОСОБА_8 та малолітній ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 33 364 грн. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 та малолітній ОСОБА_4 на початку вересня 2023 року (більш точного встановити не виявилось можливим) наступного дня повернулися та проникли до гаражного приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки достовірно знали про те, що на території наявне майно, яке можна викрасти. Знаходячись на території вказаного гаражного приміщення, ОСОБА_8 та малолітній ОСОБА_4 пройшли до автомобіля ГАЗ САЗ 3507, державний номер НОМЕР_1 , 1985 року випуску та викрали запчастини з вказаного автомобіля, а саме металевий бак для палива, загальною вартістю 11 000 грн, металевий глушник, загальною вартістю 6921 грн, шухляду для недопалків, загальною вартістю 2 300 грн, сидіння, загальною вартістю 9 297 грн, металеву стійку для кріплення дзеркала загальною вартістю 480 грн. Утримуючи викрадене при собі, ОСОБА_8 та малолітній ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 29 998 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив протиправне суспільно-небезпечне діяння, що містить ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, за попередньою змовою групою осіб та в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування стосовно ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру, а саме: у вигляді застереження та передачі його під нагляд матері ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 в своїх поясненнях, наданих в судовому засіданні під час розгляду клопотання, наведених вище фактичних обставин провадження та кримінально-правову оцінку своїх дій не оспорював, вказав, що обставини, викладені в клопотанні відповідають дійсності та погодився із заявленим прокурором клопотанням про застосування стосовно нього на підставі ч.2 ст.105 КК України примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження та передачі під нагляд матері.

Захисник також підтримав клопотання прокурора, та просив застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру.

Законний представник ОСОБА_4 його мати ОСОБА_5 в судовому засіданні суду пояснила, що вона здатна виконати, покладені на неї обов`язки, просила клопотання задовольнити.

Представник органу опіки та піклування ОСОБА_7 суду пояснила, що законний представник ОСОБА_4 його мати, здатна виконати нагляд за своїм сином ОСОБА_4 .

Потерпілий в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду клопотання, надав до суду заяву про проведення судового розгляду в його відсутність.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що будучи малолітнім на час скоєння суспільно-небезпечного діяння, що містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, ОСОБА_4 вчинив вказане суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.4 ст.185 КК України за обставин, викладених в клопотанні, що підтверджується дослідженими судом матеріалами кримінального провадження. Встановлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на час вчинення суспільно-небезпечного діяння йому виповнилось 13 років. Відповідно до ч.2 ст.22 КК України кримінальна відповідальність за злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України настає з чотирнадцяти років, що свідчить про те, що ОСОБА_4 не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за ч.4 ст.185 КК України. Згідно ч.2 ст.97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ч.2 ст.105 КК України, можуть бути застосовані судом до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України. Примусові заходи виховного характеру є єдиними з заходів кримінального примусу, застосування яких можливе до осіб, що не досягли віку, з якого можливе притягнення до кримінальної відповідальності. Відповідно до ч.2 ст.484 КПК України під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього. При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_4 суд враховує дані про особу, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, що містить ознаки злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, який характеризується задовільно за місцем проживання та навчання, не перебуває на обліку в секторі ювенальної поліції, а також на обліку у лікаря-нарколога та психіатра, на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Згідно ч.2 ст.97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.105 Кримінального кодексу України до неповнолітнього (малолітнього) може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді 1) застереження; 2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; 3) передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; 4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків; 5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом. Відповідно до ч.3 ст.105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає. Положеннями ст. 501 КПК України передбачено, що в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд приймає лише 2 види рішень: ухвалу про застосування примусових заходів виховного характеру, якщо прокурором буде доведено вчинення неповнолітнім, зазначеним в ст.498 КПК України, суспільно-небезпечного діяння, чи ухвалу про відмову в застосуванні примусових заходів виховного характеру, якщо суд дійде висновку, що прокурор під час судового розгляду не довів факт вчинення суспільно-небезпечного діяння неповнолітнім, і закриває провадження, інших підстав для відмови в застосуванні примусових заходів виховного характеру законом не передбачено. При цьому, до особи, яка вчинила зазначені діяння після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчиненого діяння, згідно зі ст.498 КПК України, мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиноюКримінального кодексу України.

Враховуючи, що ОСОБА_4 до досягнення віку кримінальної відповідальності, у віці 13 років на момент скоєння суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.4 ст.185 КК України, відповідно до закону слід застосовувати особливий порядок здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх, та згідно із ст.498 КПК України застосувати примусові заходи виховного характеру. Вказані примусові заходи виховного характеру сприятимуть його виправленню та вихованню, оскільки саме таке рішення, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових правопорушень. Цивільний позов по справі не заявлено. В кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати в розмірі 3000 грн. 00 коп. за проведення транспортно-товарознавчої експертизи з визначення розміру шкоди, завданої власнику транспортного засобу (висновок експерта № 88 від 26.10.2023). Відповідно до ч.1 ст.124. КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. віднести на рахунок держави. Згідно ч.1 ст.126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою. Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 не досяг віку кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим не є суб`єктом злочину та не набув статусу обвинуваченого, а тому процесуальні витрати у вказаному кримінальному провадженні необхідно віднести на рахунок держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити у порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ч.2 ст.97, ст.105 КК України, ст.ст.498, 501, 371-372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про застосування заходів виховного характеру в кримінальному провадженні № 0000376 від 28.11.2023 року щодо ОСОБА_4 за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Улянівка, Новоодеського району, Миколаївської області, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , учня 9 класу Улянівської філії Сухоєланецького ліцею, раніше не судимого примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та передачі його під нагляд матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки села Кіровка, Новоодеського району, Миколаївської області, українки, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити тривалість заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері терміном 1 (один) рік.

Попередити ОСОБА_5 про відповідальність у разі порушення взятого на себе зобов`язання.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 3000 грн. 00 коп. за проведення транспортно-товарознавчої експертизи з визначення розміру шкоди, завданої власнику транспортного засобу (висновок експерта № 88 від 26.10.2023) віднести на рахунок держави.

Речові докази по справі: -недопалок, який поміщено та упаковано до первинного упакування паперовий конверт №1 та передано на зберігання до кімнати речових доказів ВП №6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області (квитанція № 1299 від 23.10.2023) за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, м. Нова Одеса, вул. Центральна, 172 знищити; - 1 СПУ, який переміщено на додаток до ОМП, упаковано в первинне упакування та передано на зберігання до кімнати речових доказів ВП №6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області (квитанція №1286 від 06.10.2023), за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, м. Нова Одеса, вул. Центральна, 172 - знищити; - металевий глушник, металеву частину заднього кузову, сидіння, повітряний очисник системи живлення двигуна, 2 тормозних барабани гальмової системи, металеву стійку для кріплення дзеркала, автомобільний магнітофон, пружини металеві 2 шт., кришку клапанів двигуна, частину клапанного механізму «коромисло», шухляду для недопалків, металевий бак для палива, скобу системи механізму трансмісії, маслений радіатор, 2 колеса з металевими дисками, генератор, стартер, повітряний нагнітач, ніж металевий з дерев`яною ручкою, металобрухт, які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_9 залишити останньому, як власнику.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Особі, стосовно якої розглядалося клопотання та прокурору копія ухвали вручається негайно після її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1