Справа №705/17/25
1-в/705/11/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2025 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Умані подання Уманського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Черкаській області про вирішення питання щодо звільнення від відбування покарання у вигляді штрафу у зв`язку із закінченням строків давності щодо засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 14.01.2021 року Київським районним судом м. Одеси за ст. 309 ч. 1 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850грн.,

встановив:

Вироком Київського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2021 року ОСОБА_5 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді штрафу в сумі 850 грн..

Уманський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» у Черкаській області звернувся до суду із поданням про вирішення питання щодо звільнення від відбування покарання у вигляді штрафу у зв`язку із закінченням строків давності щодо засудженого ОСОБА_5 , обґрунтовуючи подане подання тим, що 15.01.2021 засудженому за адресою, вказаною у вироці суду було направлено повідомлення про необхідність сплатити штраф. Станом на 15.03.2021 року після закінчення місячного терміну від набрання судом рішення законної сили, уповноважений орган з питань пробації не отримав від засудженого документа про сплату штрафу і направив до Київського районного суду м. Одеси подання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 30.03.2021 року в задоволення подання було відмовлено у зв`язку з тим, що уповноваженим органом з питань пробації не встановлено місцеперебування, місце реєстрації засудженого та причини невиконання ним вироку суду.

Згідно ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строки, а саме: два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

ОСОБА_5 засуджений за ст. 309 ч. 1 КК України до штрафу, згідно ст. 51 КК України штраф покарання менш суворе ніж обмеження волі.

Згідно ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання.

Редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі ст. 389 КК України, оскільки ухиляння від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК.

Станом на 24.12.2024 року засуджений ОСОБА_5 не притягувався до кримінальної відповідальності за ст. 389 ч. 1 КК України.

Згідно ч. 4 ст. 80 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

11.01.2022 ОСОБА_5 був засуджений Святошинським районним судом м. Києва у зв`язку з вчиненням ним 13.11.2021 року кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України. Оскільки вказаний злочин було вчинено засудженим до закінчення строку передбаченого ч. 1 ст. 80 КК України, перебіг давності перервався та почав обчислюватися з 13.11.2021 року.

09.10.2023 року ОСОБА_5 знову був засуджений Святошинським районним судом м. Києва у зв`язку з вчиненням ним 21.12.2022 року кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 ст. 15 ч. 2 КК України. Зазначений злочин засуджений також вчинив до закінченням строку передбаченого ч. 1 ст. 80 КК України і перебіг давності знову перервався та почав обчислюватися уже з 21.12.2022 року.

Станом на 24.12.2024 року строк давності становить більше 2 років.

Враховуючи те, що строк давності виконання обвинувального вироку закінчився, просить вирішити питання про звільнення від відбування покарання у вигляді штрафу у зв`язку із закінченням строків давності щодо засудженого ОСОБА_5 .

Прокурор в судовому засіданні вказав на те, що подання Уманського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» необхідно задоволити.

Представник органу пробації у судовому засіданні заявлені вимоги подання підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у поданні та просила його задоволити.

Засуджений ОСОБА_5 на виклик суду не з`явився, однак подав до суду заяву в якій просив розгляд подання проводити у його відсутність.

Оскільки у даному випадку неявка належним чином повідомлених учасників судового провадження не перешкоджає проведенню судового засідання, суд приходить до висновку про можливість розгляду подання за відсутності засудженого.

Заслухавши у судовому засіданні думку прокурора, представника органу пробації, вивчивши матеріали подання та матеріали особової справи щодо ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що подання органу пробації підставне та підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Київського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2021 року ОСОБА_5 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді штрафу в сумі 850 грн..

Вирок набрав законної сили 15.02.2021.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Окрім того, частиною третьою статті 80 КК України передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

У частині четвертій статті 80 КК України також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності. При цьому, обов`язковою умовою для такого звільнення є те, що засуджений у межах періоду, зазначеного устатті 80 КК України, не вчинить нового злочину.

11.01.2022 ОСОБА_5 був засуджений Святошинським районним судом м. Києва у зв`язку з вчиненням ним 13.11.2021 року кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України. Оскільки вказаний злочин було вчинено засудженим до закінчення строку передбаченого ч. 1 ст. 80 КК України, перебіг давності перервався та почав обчислюватися з 13.11.2021 року.

09.10.2023 року ОСОБА_5 знову був засуджений Святошинським районним судом м. Києва у зв`язку з вчиненням ним 21.12.2022 року кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 ст. 15 ч. 2 КК України. Зазначений злочин засуджений також вчинив до закінченням строку передбаченого ч. 1 ст. 80 КК України і перебіг давності знову перервався та почав обчислюватися уже з 21.12.2022 року.

Станом на 24.12.2024 року строк давності становить більше 2 років.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку встановлюється за чітко регламентованою законодавством процедурою, та вирішується виключно судом, оскільки ухилення від відбування покарання у виді штрафу, відповідно до ч. 1 ст. 389 КК України, є злочином.

Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дії або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.

Особа визнається такою, що ухиляється від відбування покарання лише за наявності обвинувального вироку.

Таким чином, єдиною та безумовною підставою для визнання особи такою, що ухиляється від виконання покарання, призначеного йому за вироком суду, є лише наявність обвинувального вироку суду, яким особа буде визнана винною саме в ухиленні від відбування покарання.

В ході судового розгляду подання органу пробації щодо вирішення питання звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання, відомостей щодо притягнення останнього до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України (ухилення від відбування покарання у виді штрафу), матеріали провадження не містять.

Відомості про вчинення ОСОБА_5 будь-яких нових кримінальних правопорушень та притягнення його до кримінальної відповідальності суду не представлено.

Відповідно до ч.1 ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 р.) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

У справі «Грабчук проти України» Європейський Суд зазначає, що «презумпція невинуватості порушена, якщо посадова особа висловлює думку про винність особи, обвинуваченої у вчиненні злочину, коли цього не було доведено відповідно до закону».

Момент, з якого особа вважається винуватою, є саме той час, коли вина особи доведена в законному порядку, тому альтернативна процедура встановлення винуватості особи є неприпустимою.

Враховуючи вищевикладене, вивчивши матеріали подання, врахувавши думку прокурора, а також те, що вирок суду щодо засудженого ОСОБА_5 не був виконаний протягом більше ніж двох років, строки давності виконання обвинувального вироку сплили, після спливу вказаних строків його виконання не може мати належного карального і превентивного впливу, а тому суд приходить до переконання про можливість та доцільність звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку з закінченням строку давності виконання вироку Київського районного суду м. Одеси від 14 січня 2021 року.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 80 КК України, суд

постановив:

Подання Уманського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Черкаській області про вирішення питання щодо звільнення від відбування покарання у вигляді штрафу у зв`язку із закінченням строків давності щодо засудженого ОСОБА_5 , - задоволити.

Звільнити ОСОБА_5 , від відбування покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Одеси від 14 січня 2021 року, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду, протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_6