Справа № 541/4482/24
Провадження № 1-кс/541/1117/2024
У Х В А Л А

06 грудня 2024 рокум.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника, адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0001249 від 01.12.2024 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Радивонівка, Великобагачанського району, Полтавської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, утриманців не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,

в с т а н о в и в :

05 грудня 2024 року старший слідчий СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_5 зазначивши серед ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зі змісту поданого клопотання вбачається, що в провадженні слідчого відділу Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.12.2024 за № 0001249 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

В поданому клопотанні слідчий посилається на те, що восени 2024 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, після якого в ОСОБА_5 залишилися образи на ОСОБА_7

01.12.2024 опівночі у ОСОБА_5 виник раптовий умисел на здійснення підпалу господарської будівлі на території домогосподарства ОСОБА_7 . Реалізуючи свій кримінально противоправний намір, направлений на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, ОСОБА_5 01 грудня 2024 року близько 01 години 00 хвилин (точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим), взявши коробку сірників, та пляшку паливно мастильних матеріалів попрямував до території домогосподарства, за адресою: АДРЕСА_3 , де, зайшовши на неогороджену парканом територію вказаного домогосподарства, підійшов до господарського приміщення, та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, достовірно знаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто діючи таємно, з метою умисного пошкодження чужого майна шляхом підпалу, дістав пластикову пляшку з паливно-мастильними матеріалами, вилив вміст пляшки на деревину, яка знаходилася в господарській будівлі, після чого дістав сірники та здійснив підпал паливно-мастильних матеріалів в господарській будівлі, в результаті чого виникла пожежа, та вогонь перекинувся на кришу будівлі, причиною виникнення якої згідно з висновком про причину виникнення пожежі Миргородського районного управління Головного управління ДСНС України у Полтавській області від 02.12.2024 року, є підпал.

Після чого, побачивши, що горить господарське приміщення, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, спричинивши своїми противоправними діями матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_7 на суму 200000,00 грн.

Такі дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 2 ст. 194 КК України, як умисне пошкодження чужого майна, вчиненого шляхом підпалу.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання слідчого з підстав викладених у ньому. Вважав, що наявні ризики відповідно до яких ОСОБА_5 не обмежений рамками запобіжного заходу, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Наголошував, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить завдань кримінального провадження та не здатний запобігти ризикам на які вказано в клопотанні. Повідомив, що згідно інформації наданої виконавчим комітетом Великобагачанської селищної ради ОСОБА_5 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

Підозрюваний ОСОБА_5 при розгляді клопотання не заперечував своєї причетності до вчинення інкримінованого йому діяння. Щодо застосування запобіжного заходу покладався на розсуд суду. Повідомив, що проживає сам та йому необхідно буде виходити в магазин за продуктами харчування в разі визначення судом запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Зазначив, що потерпілий проживає в іншій частині села, а тому дорогою до магазину він з ним бачитися не буде.

Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_4 щодо задоволення поданого клопотання не заперечував. Просив надати можливість підозрюваному відвідувати продуктові магазини з метою придбання продуктів харчування, про що зазначити в ухвалі, оскільки він проживає один.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши зміст клопотання і матеріалів в копіях, якими слідчий і прокурор обґрунтовують доводи цього клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001249 від 01.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

04.12.2024 року слідчим СВ Миргородського РВП за погодженням із прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Відповідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Частиною 1 ст. 194 КПК України передбачено - під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до приписів ч. 1 та ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З матеріалів долучених до клопотання, про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, вбачається, що підозра у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, є обґрунтованою, так як підтверджується: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 01.12.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 01.12.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 02.12.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 02.12.2024; висновком про причину виникнення пожежі від 02.12.2024, а також іншими матеріалами у своїй сукупності.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, яке є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, неодружений, утриманців немає, тобто не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працює, проживає не за місцем реєстрації, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий. Зважаючи на вищевикладені обставини існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, отже суд вважає, що лише такий вид запобіжного заходу, як домашній арешт із забороною покидати місце свого проживання цілодобово, в змозі запобігти наявним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Таким чином, сукупність наявних ризиків, а також враховуючи дані про особу підозрюваного вказують на відсутність підстав вважати, що менш м`який запобіжний захід, здатний забезпечити запобігання настанню вказаних ризиків.

Оскільки підозрюваний проживає один та потребує періодичного відвідування продуктових магазинів з метою придбання продуктів харчування, слідчий суддя вважає за необхідне дозволити залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_2 у випадку необхідності придбання продуктів харчування.

Отже, на даному етапі досудового розслідування, лише такий запобіжний захід, як домашній арешт з забороною покидати місце свого проживання цілодобово, здатний запобігти доведеним ризикам.

При цьому суд вважає доцільним покласти на підозрюваного наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати за викликом слідчого, прокурора, суду; утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_7 та свідками у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

З вище викладених обґрунтувань суд не знаходить підстав для обрання до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 94, 176178, 181, 193, 194, 196, 198, 205 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 датоване 05.12.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 - підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування по кримінальному провадженню за № 0001249 до 04 лютого 2025 року включно.

Заборонити ОСОБА_5 , залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово, окрім випадків відвідування продуктових магазинів з метою придбання продуктів харчування.

У відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за викликом слідчого, прокурора, суду;

- утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_7 та свідками у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Копію цієї ухвали для виконання негайно направити до Миргородського РВП ГУНП України в Полтавській області на території обслуговування якого проживає підозрюваний, зобов`язавши цей орган негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_5 .

Копію цієї ухвали для відому вручити прокурору, підозрюваному та слідчому органу досудового розслідування, яким ініційовано розгляд даного клопотання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, однак відповідно до положень ст. 205 КПК України ця ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1