Дата документу 12.02.2025Справа № 554/426/25
Провадження № 1-кс/554/1998/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,

розглянувши клопотання прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_2 , в рамках кримінального провадження № 0000074 від 12.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

Полтавською обласною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000074 від 12.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

У ході досудового розслідування установлено, що службовими особами АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», код ЄДРПОУ 03351912, м. Полтава (далі АТ «Полтавагаз») впроваджено протиправний механізм реалізації за готівкові кошти необлікованих обсягів природного газу, власником якого є ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», код ЄДРПОУ 40121452, м. Київ, 100 % статутного капіталу якого належить ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України».

Встановлено, що правовідносини операторів газорозподільних мереж та їх абонентів регулюються постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494 «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем» (далі - Кодекс), Законом України «Про ринок природного газу», Правилами безпеки систем газопостачання України, затвердженими наказом Міністерства вугільної енергетики та вугільної промисловості від 15.05.2015 року № 285.

Так, згідно з пунктом 1 глави 5 розділу ХI Кодексу, у разі виявлення несанкціонованого відбору природного газу з газорозподільних мереж (крадіжки газу), представником Оператора ГРМ складається акт про порушення у присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи, який засвідчується їх особистими підписами.

У подальшому вказані акти про порушення розглядаються на засіданні комісії Оператора ГРМ, якою виноситься рішення про складання Акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, що направляється листом на адресу побутового споживача разом із пред`явленням до сплати, який може включаючи витрати, пов`язані з проведенням експертизи засобу вимірювальної техніки.

Разом з тим, отримано дані, які свідчать, що службовими особами

АТ «Полтавагаз», а саме головою правління ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальником філії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , головним інженером ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та начальником дільниці по обслуговуванню суб`єктів господарювання служби обліку розподілу природного газу та обслуговуванню споживачів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за попередньою змовою вживаються заходи, спрямовані на схиляння абонентів, викритих на несанкціонованому відборі природного газу, до сплати 50% від суми штрафу, який може бути призначено за результатами розгляду комісією, без фактичного її проведення, всупереч вищевказаних вимог Кодексу.

В подальшому, після отримання згоди абонента, йому видається рахунок для оплати ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» за спожитий газ за тарифом як для побутових споживачів, а саме 7,96 грн.м3 з ПДВ.

За рахунок впровадження ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , даної протиправної схеми, систематично утворюються певні обсяги природного газу оплаченого за тарифом для побутових споживачів, які у подальшому реалізовуються ними за готівкові кошти промисловим споживачам регіону, в результаті чого завдається шкода державному підприємству ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» за рахунок різниці у тарифі, який для промислових споживачів протягом 2024 року змінювався від 13,6 до 19,2 грн.м3 з ПДВ.

Таким чином в діях службових осіб АТ «Полтавагаз» наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, а саме привласнення чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтава від 16.01.2025 надано дозвіл на проведення обшуку у житлі та інших володіннях, розташованих за адресою:

АДРЕСА_1 , на земельній ділянці з кадастровим номером :05:001:0268, власником та володільцем якої є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення.

17.01.2025 у ході санкціонованого обшуку у житлі та інших володіннях, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено наступні речі:

1.Мобільний телефон марки «SAMSUNG» GALAXY A54 5G серійний номер: НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 ; IMEI 2: НОМЕР_3 ;

2.Планшет марки IPad Air (5-го покоління), серійний номер: НОМЕР_4 , IMEI: НОМЕР_5 .

Постановою прокурора від 18.01.2025 речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Прокурор подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, прохав клопотання задовольнити.

Представником володільця майна було подано заперечення на клопотання про накладення арешту, вказали, що проти задоволення клопотання заперечують та прохали негайно повернути вилучене майно.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На підставі викладено слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на майно.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

З метою належного збереження речових доказів, які вилучені 17.01.25 під час обшуку у житлі та інших володіннях, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , та накласти арешт на наступні вилучені речі:

1)мобільний телефон марки «SAMSUNG» GALAXY A54 5G серійний номер: НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 ; IMEI 2: НОМЕР_3 ;

2)планшет марки IPad Air (5-го покоління), серійний номер: НОМЕР_4 , IMEI: НОМЕР_5 .

Визначити місцем зберігання вищезазначених речових доказів при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1