УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженого слідчого Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві, яка полягає у невизнані особи потерпілим в кримінальному провадженні № 0002381 від 15 серпня 2024 року, -

в с т а н о в и в:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла вказана скарга.

Подана скарга обґрунтована тим, що слідчим Управлінням Головного Управління СБ України м. Києва та Київської області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0002381 від 15 серпня 2024 року.

09 вересня 2024 року ОСОБА_5 звернувся до Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві з клопотанням про визнання його потерпілим в кримінальному провадженні № 0002381 від 15 серпня 2024 року, яке було направлено засобами поштового зв`язку та отримано уповноваженою особою 13 вересня 2024 року. Разом з тим, вказане клопотання, в порядку, передбаченому вимогами статті 220 КПК України розглянуте не було.

19 вересня 2024 року адвокатом ОСОБА_4 до Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві було направлено адвокатський запит щодо отримання інформації про результати розгляду клопотання.

27 вересня 2024 року на електронну пошту адвоката ОСОБА_4 надійшла відповідь про відмову у наданні будь якої інформації та копій документів.

Адвокат ОСОБА_4 в поданій скарзі просила зобов`язати уповноваженого слідчого Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві зобов`язати визнати потерпілим ОСОБА_6 в кримінальному проваджені № 0002381 від 15 серпня 2024 року.

20 листопада 2024 року від адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 надійшла заява, в якій вона підтримав доводи, викладені у скарзі та просила розглядати подану скаргу за її відсутності та відсутності скаржника.

Уповноважена службова особа Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, місце та час судового засідання, причини своєї неявки суду не повідомила.

Слідчим суддею з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, визнано можливим розгляд скарги у відсутність скаржника, його представника та уповноваженої особи Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві.

Згідно частини 4 статті 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши матеріали скарги та надані документи, слідчий суддя вважає, що подана скарга підлягає частковому задоволенню.

Статтею 303 КПК України закріплено право на оскарження рішення, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора на досудовому провадженні.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим може бути оскаржено особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини 1 статті 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно частини 3 статті 55 КПК потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до частини 5 статті 55 КПК за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Набуття фізичною чи юридичною особою статусу потерпілого у кримінальному провадженні лежить одночасна сукупність таких умов: фактична (завдання кримінальним правопорушенням відповідної шкоди) та формальна (подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого). Перевірка, розгляд та вирішення такої заяви законом не передбачаються, тому статусу потерпілого особа набуває автоматично за наявності вказаних вище умов.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Цей момент може збігатися з початком кримінального провадження або мати місце після його початку, але не може йому передувати. У разі коли особа не подавала відповідної заяви і була визнана потерпілим слідчим, прокурором або судом, права і обов`язки потерпілого виникають у неї з моменту надання згоди на таке визнання.

Відповідно до частиною 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій (крім внесення відомостей до ЄРДР та повернення тимчасово вилученого майна), є третім, комплексним видом бездіяльності, оскарження якої допускається відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України та передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог стаття 220 КПК України, відповідно до яких клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника, слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, в своїх узагальненнях щодо практики розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, зазначав, що слідчим суддя варто зважати на те, що відповідна бездіяльність може бути зумовлена не лише невчиненням процесуальної дії в межах встановлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема, залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням.

В ході судового розгляду скарги встановлено, що в провадженні Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0002381 від 15 серпня 2024 року за частиною 2 статті 190 КК України.

09 вересня 2024 року ОСОБА_5 звернувся до Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві з клопотанням про визнання його потерпілим в кримінальному провадженні № 0002381 від 15 серпня 2024 року, яке було направлено засобами поштового зв`язку та отримано уповноваженою особою 13 вересня 2024 року. Разом з тим, вказане клопотання, в порядку, передбаченому вимогами статті 220 КПК України розглянуте не було.

19 вересня 2024 року адвокатом ОСОБА_4 до Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві було направлено адвокатський запит щодо отримання інформації про результати розгляду клопотання.

27 вересня 2024 року на електронну пошту адвоката ОСОБА_4 надійшла відповідь про відмову у наданні будь якої інформації та копій документів.

Частина 2 статті 220 КПК України передбачає, що про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_5 про залучення в кримінальному провадженні, як потерпілого уповноваженим слідчим належним чином не розглянуте.

Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає необхідним зобов`язати уповноваженого слідчого Солом`янського УП ГУ НП у м. Києва, який здійснює процесуальне керівництво в кримінальному провадженні № 0002381 від 15 серпня 2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 КК України, в трьох денний строк після отримання копії ухвали, розглянути клопотання ОСОБА_5 від 09 вересня 2024 року про залучення до провадження як потерпілого, яке отримано уповноваженою особою Солом`янського УП ГУ НП у м. Києва 13 вересня 2024 року, відповідно до вимог статті 220 КПК України.

Разом з тим, не підлягає задоволенню вимога скарги в частині зобов`язання уповноваженого слідчого Солом`янського УП ГУ НП у м. Києва визнати ОСОБА_5 потерпілим в кримінальному провадженні № 0002381 від 15 серпня 2024 року, оскільки прийняття такого рішення, за результатами розгляду слідчим суддею скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, відповідно до вимог статті 307 КПК України не передбачено.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що скарга представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 303, 306, 307, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Скаргу - задовольнити частково.

Зобов`язати уповноваженого слідчого Солом`янського УП ГУ НП у м. Києва, яка здійснює досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0002381 від 15 серпня 2024 року, в трьох денний строк після отримання копії ухвали, розглянути клопотання ОСОБА_7 від 09 вересня 2024 року клопотання про залучення, останнього до кримінального провадження № 0002381 від 15 серпня 2024 року, як потерпілого, отримане уповноваженою особою Солом`янського УП ГУ НП у м. Києва 13 вересня 2024 року, відповідно до вимог статті 220 КПК України.

В задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1