Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/2489/24
Провадження № 1-кп/689/78/25
УХВАЛА

03 січня 2025 року с-ще Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ярмолинці кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000106 від 02 квітня 2023 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Воронково Рибницького району Республіка Молодова, є громадянином України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, має середню спеціальну освіту, є військовослужбовцем за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, за обставин:

Військовослужбовець за мобілізацією солдат ОСОБА_4 , проходячи військову службу за мобілізацією на посаді навідника 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , що дислокується по АДРЕСА_2 , у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст.ст. 1, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 131, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір ухилитись від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану 10.03.2023 близько 11:00 год. самовільно залишив пункт постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , що дислокується в АДРЕСА_2 та проводив службовий час на власний розсуд, що не пов`язаний з проходження військової служби, по теперішній час, чим вчинив самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, тобто злочин, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 листопада 2024 року у справі №686/33608/23 (1-кс/686/102/24) застосованого до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк по 10 січня 2025 року включно. Розмір застави не визначався.

Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою, мотивуючи його обґрунтованістю обвинувачення (підозри) та ризиками:

- переховування від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України);

- перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином (п.4 ч.1 ст.177 КПК України);

- вчинення іншого кримінального правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

Прокурор вважав, що обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого. Тримання під вартою є єдиним, виключним і достатнім запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого на час судового розгляду справи. Зазначив, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбаченого покарання на строк від п`яти до десяти років, тобто у вчиненні тяжкого злочину. Обставини, що характеризують обвинуваченого, не змінилися; ризики не втратили актуальності та продовжують тривати.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Обвинувачений та захисник, кожен окремо, заперечували проти задоволення клопотання. Зазначили, що обвинувачений належним чином виконував процесуальні обов`язки та не має наміру ухилятися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення тощо. Просили обрати домашній арешт.

Заслухавши учасників та перевіривши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що підстави, зокрема, обставини та ризики, заявлені прокурором, не відпали, є доведеними. Клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без права внесення застави до обвинуваченого на шістдесят діб.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, за який передбачено покарання - позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Ця обставина є суттєвим елементом для реальності цього ризику.

Враховується, що обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків: не має офіційного джерела доходів, розлучений, безпосередньо не утримує дітей або осіб похилого віку.

Встановлено, що обвинувачений оголошувався в розшук.

Крім того, він обвинувачується у вчиненні злочину протягом тривалого періоду - з 10.03.2023 р. по день затримання 23.11.2024 року.

Він затриманий 23.11.2024 р. на виконання ухвали слідчого судді від 20.12.2023 р. про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З цих фактичних обставин суд вважає, що є ризик подальшого переховування від суду, адже ОСОБА_4 добровільно не з`явився до слідчого, а був примусово затриманий на виконання ухвали слідчого судді. Воєнний стан продовжено. У зв`язку з цим ризик переховування від суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України) є доведеним. ОСОБА_6 може і далі переховуватися від суду.

Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином (п.4 ч.1 ст.177 КПК України) не було доведено. Прокурором не зазначено яким чином.

Суд вважає, що ризик вчинення іншого кримінального правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України) існує. Обвинувачений не має джерел для існування, переховуючись, може вчинити корисливі злочини для забезпечення свого фізичного існування.

Відповідно до ч.8 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті. Отже, законодавець імперативно визначив вид запобіжного заходу.

Інші запобіжні заходи, що є більш м`якими, не зможуть запобігти настанню означених вище ризиків.

Стійких соціальних зв`язків, які б стримували його та забезпечували належну процесуальну поведінку, судом не встановлено.

У відповідності до абз.8 ч.4 ст.183 КПК України розмір застави суд не визначає, оскільки ОСОБА_4 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України під час дії воєнного стану.

На основі викладеного та керуючись статтею 331 КПК України,

постановив:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без права внесення застави обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на шістдесят діб, тобто до 03 березня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення, є обов`язковою для негайного виконання, може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня винесення рішення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту отримання копії рішення.

Суддя ОСОБА_7