Справа №295/1244/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 (в режимі відеоконференці), ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0003844 від 30.10.2020 на підставі обвинувального акту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в Республіці Польща, раніше не судимого;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Житомир, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, працюючого охоронцем в ПрАТ «ЖитомирБудТранс», неодруженого, дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

29.10.2020, приблизно о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 перебували неподалік буд.№23, що розташований по вул. Київській в м. Житомирі, де помітили раніше незнайомого їм ОСОБА_8 , який рухався поблизу зазначеного будинку.

В цей день, час, місці, та за вказаних обставин у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник раптовий спільний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення будь-якого майна, яке належить ОСОБА_8 , поєднаного із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я останнього, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, діючи за мовчазною згодою, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , переконавшись у сприятливій обстановці, переслідуючи спільний корисливий мотив, підбігли до ОСОБА_8 , та з метою створення сприятливих умов для реалізації спільного злочинного умислу, ОСОБА_4 наніс один удар лівою ногою по нозі ОСОБА_8 , в результаті чого останній не втримавши рівновагу впав на асфальтне покриття.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_4 , в цей же день, час, місці та за вказаних обставин шляхом ривку, відкрито викрав в ОСОБА_8 чорну сумку зі шкірозамінника, в якій знаходилося посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_8 , свідоцтво про реєстрації транспортного засобу, банківська картка AT «Державний експортно- імпортний банк України», дві пари ключів від автомобіля, один комплект ключів від квартири, мобільний телефон марки Samsung, модель A30S (SM- A307FZKUSEK) в корпусі чорного кольору, вартістю 4194 гривні 14 копійок.

Одночасно з цим ОСОБА_5 наніс ОСОБА_8 один удар ногою в область обличчя, завдавши таким чином потерпілому фізичного болю та обмеживши волю останнього до опору, внаслідок чого ОСОБА_8 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця та садна на обличчі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У подальшому, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення злочину залишили та в подальшому розпорядилися викраденим на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 4194 гривні 14 копійок.

Кримінальна відповідальність за вчинене обома обвинуваченими передбачена ч.2 ст.186, а саме за відкрите викрадення чужого майна (грабежу), поєднаному із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вказував, що обвинувачення йому зрозуміле, свою вину визнав повністю за всім обсягом обвинувачення за ч.2 ст.186 КК України. Пояснював, що не оспорює фактичних обставин правопорушення, які встановлені на досудовому слідстві. Також пояснив, що дійсно 29.10.2020 року у вечірній час разом із Костюком по вул. Київській вони здійснили напад на потерпілого та відкрито заволоділи його майном чорною сумкою, в якій знаходились речі: посвідчення водіяя, банківська карта, ключі, мобільний телефон. У вчиненому щиро розкаюється. Просив призначити йому штраф, оскільки має стабільний дохід та офіційно працює.

У судовому засіданні в режимі відеоконференці обвинувачений ОСОБА_4 вказував, що обвинувачення йому зрозуміле, свою вину визнав повністю за всім обсягом обвинувачення: за ч.2 ст.186 КК України. Пояснював, що не оспорюють фактичних обставин правопорушення, які встановлені на досудовому слідстві. Також пояснив, що дійсно 29.10.2020 року у вечірній час разом із Печенюком по вул. Київській в м.Житиомирі вони здійснили напад на потерпілого, звалили з ніг, нанесли удар та відкрито заволоділи його майном чорною сумкою, в якій знаходились речі: посвідчення водіяя, банківська карта, ключі, мобільний телефон. У вчиненому щиро розкаюється. Просив призначити йому штраф, оскільки знаходиться за межами країни.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності.

Суд, в порядку ст. 325 КПК України, вирішив провести судовий розгляд у відсутності потерпілого.

Враховуючи, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою вину у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, визнали повністю, обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачені та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції не має та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 186 КК України, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та вважає можливим обмежити обсяг дослідження доказів у справі допитом обвинувачених та письмових матеріалів, що характеризують їх особу.

Таким чином, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, при встановлених судом фактичних обставинах, поза розумним сумнівом, а їх дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України.

Призначаючи міру покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 , відповідно до ст.12 КК України, вчинив тяжкий злочин будучи неповнолітнім, раніше не судимий, на даний час проживає в Республіки Польща, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. Вину у вчиненні кримінальному правопорушенні визнав, щиро каявся. Вказані обставини в цілому позитивно характеризують особу обвинуваченого та свідчать про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст.66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст.67 КК України, не встановлено.

Також судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 відповідно до ст.12 КК України вчинив тяжкий злочин будучи неповнолітнім, раніше не судимий, має середньо-спеціальну освіту, офіційно працевлаштований на ПрАТ «ЖитомирБудТранс, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у спеціалізованих медичних установах не перебуває. Вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, щиро каявся.

Вказані обставини в цілому позитивно характеризують особу обвинуваченого та свідчать про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст.66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення злочину неповнолітнім

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , у відповідності до вимог ст.67 КК України, не встановлено.

Згідно досудових доповідей відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , складених Богунським районним відділом Філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області, орган пробації вважає, що перевиховання обвинувачених можливе без ізоляції їх від суспільства, шляхом покладення на правопорушників ряду обов`язків.

Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Зважаючи на зазначені пом`якшуючі вину обставини, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 , раніше не судимий, визнавав свою провину, щиро каявся, активно сприяв у розкритті злочину, добровільно відшкодував заподіяні збитки, вчинив злочин неповнолітнім, а тому вказані обставини свідчать про позитивні якості обвинуваченого та наявність кількох пом`якшуючих обставин.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та наведені дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який, на переконання суду, значної загрози для суспільства не становить, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також беручи до уваги позицію прокурора, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для застосування положень статті 69 КК України і призначення ОСОБА_4 більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції статті ч. 2 ст.186 КК України, у вигляді штрафу.

При цьому суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , буде цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного.

Також зважаючи на зазначені пом`якшуючі вину обставини, а також те, що обвинувачений ОСОБА_5 , раніше не судимий, визнавав свою провину, щиро каявся, активно сприяв у розкритті злочину, добровільно відшкодував заподіяні збитки, вчинив злочин неповнолітнім, а тому вказані обставини свідчать про позитивні якості обвинуваченого та наявність кількох пом`якшуючих обставин.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та наведені дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який, на переконання суду, значної загрози для суспільства не становить, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також беручи до уваги позицію прокурора, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для застосування положень статті 69 КК України і призначення ОСОБА_5 більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції статті ч. 2 ст.186 КК України, у вигляді штрафу.

Запобіжний захід обвинуваченим не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Процесуальні витрати на проведення судових експертиз складає 1634 грн. 44 коп. та підлягають солідарному стягненню з обвинувачених.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 485 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення та призначити йому покарання передбаченого ч.2 ст.186 КК України із застосуванням положень ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення та призначити йому покарання передбаченого ч.2 ст.186 КК України із застосуванням положень ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення експертиз в загальній сумі 1634 грн. 44 коп.

Речові докази:

Мобільний телефон марки Samsung, модель A30S, зв`язку ключів в кількості чотирьох штук та брелок зеленого кольору залишити у власності потерпілого ОСОБА_8 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1