Провадження по справі № 1-кп/752/133/25
У Х В А Л А

іменем України

"15" січня 2025 р. Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

в ході судового розгляду об`єднаного судового провадження у кримінальних провадженнях № 0007859 від 24.08.2017, № 0001377 від 14.02.2018, № 0001223 від 10.02.2018, № 0004621 від 12.05.2018, № 0006919 від 19.07.2018 стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст. 186 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

встановив:

Голосіївським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд об`єднаних кримінальних проваджень стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_7 .

Під час судового розгляду захисник обвинуваченого ОСОБА_6 заявила про закриття кримінальних проваджень № 0004621 від 12.05.2018, № 0006919 від 19.07.2018, № 0001377 від 14.02.2018 стосовно ОСОБА_3 на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність вчинених ним діянь, які кваліфіковані за ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

Після роз`яснення обвинуваченому ОСОБА_3 права на повний судовий розгляд, останній не наполягав на його продовженні та просив закрити провадження.

Прокурор ОСОБА_5 зазначила, що не заперечує проти закриття кримінальних проваджень № 0006919 від 19.07.2018, № 0001377 від 14.02.2018 стосовно ОСОБА_3 , у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність вчинених ним діянь, які кваліфіковані за ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України. У той же час, прокурор заперечувала проти закриття кримінального провадження № 0004621 від 12.05.2018, оскільки у даному провадженні вартість викраденого ОСОБА_3 майна перевищує два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян. Тому такі діяння ОСОБА_3 не підпадають під дію Закону України № 3886-IX від 18 липня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» і провадження не може бути закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження з приводу заявленого клопотання, дослідивши матеріали об`єднаного судового провадження, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0001377 від 14.02.2018 ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що 06.02.2018 о 21 год, маючи не зняту і непогашену судимість за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 24.09.2010, перебуваючи у приміщенні супермаркету «Велика Кишеня», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Лятошинського, 14, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав 10 шоколадок «Кіндер» на загальну суму 226 грн 50 коп.

Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що вчинене повторно.

Відповідно до обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0006919 від 19.07.2018 ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що 18.07.2018 о 17 год 30 хв, маючи не зняту і непогашену судимість за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 24.09.2010, перебуваючи у приміщенні супермаркету «Ашан», що розташований за адресою: м. Київ, пр. Академіка Глушкова, 13-Б, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів викрав 4 упаковки «Філе лосось шматочками зі шкірою х/к», вагою 300 г кожна упаковка, на загальну суму 806 грн 05 коп. Впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає ОСОБА_3 сховав викрадений товар за пояс штанів, у які був одягнений, та направився до виходу з магазину. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, він, не сплативши за вищезазначений товар, пройшов повз торгівельні каси до виходу з магазину, але був затриманий працівниками охорони магазину, що і стало причиною того, що його протиправний умисел на таємне викрадення чужого майна не був доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст. 15 ч. 2 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що вчинено повторно.

Відповідно до обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0004621 від 12.05.2018 ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що 12.05.2018 о 19 год 50 хв, маючи не зняту і непогашену судимість за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 24.09.2010, перебуваючи у приміщенні супермаркету «Ашан», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 176, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів викрав рибу сьомгу, вагою 0,3 кг, у кількості 5 одиниць, загальною вартістю 845 грн 48 коп, сир «Куломье», вагою 0,250 кг, у кількості чотирьох одиниць, загальною вартістю 293 грн 38 коп, сир «Від серця до серця» у кількості двох одиниць, на загальну суму 93 грн 46 коп, м`який сир овал. Бел, вагою 0,250 г у кількості двох одиниць на загальну суму 347 грн 50 коп, ковбасу «Мелітопольську» у кількості шести одиниць на загальну суму 437 грн 81 коп, всього викрав товар на суму 2017 грн 62 коп. Впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає ОСОБА_3 сховав викрадений товар у пакет та направився до виходу з магазину. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, він, не сплативши за вищезазначений товар, пройшов повз торгівельні каси до виходу з магазину, але був затриманий працівниками охорони магазину, що і стало причиною того, що його протиправний умисел на таємне викрадення чужого майна не був доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст. 15 ч. 2 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що вчинено повторно.

За загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст. 4 КК України, злочинність та караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення.

Водночас відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

При цьому відповідно до ч.6 ст.3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до КК України та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Так, Законом України № 3886-IX від 18 липня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09 серпня 2024 року, внесено зміни до КУпАП. Відповідно до вказаного Закону діяння, пов`язані з викраденням чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з моменту набрання чинності Законом вважаються дрібним викраденням чужого майна, відповідальність за що передбачена ст. 51 КУпАП, тобто перестали бути кримінально караними.

Як було зазначено вище ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні крадіжки та закінчених замахах на крадіжку, а саме: 06.02.2018 вчинив крадіжку на суму 226 грн 50 коп, 12.05.2018 - закінчений замах на крадіжку на суму 2017 грн 62 коп, 18.07.2018 - закінчений замах на крадіжку на суму 806 грн 50 коп.

Відповідно до пункту 5 підрозділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або порушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 ПКУ для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» з 01.01.2018 по 30.06.2018 прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 1762 грн, з 01.07.2018 по 30.11.2018 прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 1841 грн.

Виходячи із зазначеного, соціальна пільга у період з 01.01.2018 по 30.06.2018 складала 881 грн, у період з 01.07.2018 по 30.11.2018 складала 920 грн 50 коп.

Таким чином, для настання кримінальної відповідальності за викрадення чужого майна у період 01.01.2018 по 30.06.2018 його вартість у мала перевищувати 1762 грн, а у період з 01.07.2018 по 30.11.2018 - 1841 грн.

Із зазначеного слідує, що вартість викраденого майна за епізодами 06.02.2018 і 18.07.2018, які інкримінуються ОСОБА_3 , які не були поєднані єдиними умислом, не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У той же час вартість викрадено майна за епізодом 12.05.2018 - становить 2017 грн 62 коп, що перевищує два неоподатковувані мінімуми доходів громадян, станом на момент вчинення діяння.

Вказані обставини є такими, що дають підстави вважати, що у разі застосування положень Закону України № 3886-IX від 18 липня 2024 року до діянь, вчинення яких інкримінуються ОСОБА_3 у кримінальних провадженнях № 0006919 від 19.07.2018 та №0001377 від 14.02.2018 перестають бути кримінально караним. Тобто, наявні підстави для застосування положень ч.1 ст.5 КК України.

Підстави для застосування положень Закону України № 3886-IX від 18 липня 2024 року до діяння, вчинення якого інкримінується ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0004621 від 12.05.2018, судом не встановлені.

Згідно із приписами п. 4-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 не заперечує проти закриття кримінальних проваджень з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальні провадження № 0006919 від 19.07.2018 та №0001377 від 14.02.2018 стосовно нього підлягають закриттю у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння. Підстав для закриття кримінального провадження № 0004621 від 12.05.2018 стосовно ОСОБА_3 відповідно до положень п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, судом не встановлено.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні. Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України. Запобіжні заходи у даних кримінальних провадженнях не застосовано. Цивільні позови не заявлені.

Керуючись Законом України № 3886-IX від 18 липня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ст. 58 Конституції України, ч.6 ст. 3, ч.2 ст. 4, ч.1 ст. 5 КК України, п.4-1 ч. 1 ст.284, 372, 479-2 КПК України, суд

постановив:

Кримінальні провадження № 0006919 від 19.07.2018 та №0001377 від 14.02.2018 стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, закрити на підставі п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Після набрання ухвалою законної сили, направити її копію до Голосіївського УП ГУНП у м. Києві для прийняття рішення про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

У задоволенні клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження № 0004621 від 12.05.2018 стосовно ОСОБА_3 на підставі п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, відмовити.

Речові докази:

4 упаковки «Філе лосось шматочками зі шкірою х/к», вагою 300 г кожна упаковка, на загальну суму 806 грн 05 коп, передані на відповідальне зберігання ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» - залишити товариству у власність з правом повного розпорядження;

-електронні носії, на яких містяться дані відеозаписі з камер спостереження, - CDR -диски - залишити в при матеріалах кримінальних проваджень № 0006919 від 19.07.2018 та №0001377 від 14.02.2018.

Розгляд кримінальних проваджень № 0007859 від 24.08.2017, № 0001223 від 10.02.2018, № 0004621 від 12.05.2018, стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст. 186 КК України, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, продовжити у загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1