Справа № 192/3606/24
Провадження № 1-в/192/42/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2025 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-щі Солоне Дніпровського (Солонянського) району Дніпропетровської області заяву засудженого

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ішим Тюменської області, РФ, на даний час відбуває покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України, засудженого вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі,

про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_3 в режимі відеоконференції,

В С Т А Н О В И В :

Засуджений звернувся до суду з заявою про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України у зв`язку з тим, що він вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2024 року засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України, а вказане діяння декриміналізоване.

Прокурор вважав, що заява засудженого не підлягає задоволенню, оскільки розмір шкоди, яка завдана ОСОБА_3 під час вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України перевищувала 2 неоподаткованих мінімума доходів громадян.

У судове засідання представник адміністрації Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21» не з`явився. Згідно поданої заяви просив здійснювати судовий розгляд без його участі.

Враховуючи положення ч. 5 ст. 539 КПК України, згідно якої неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, судом здійснено судовий розгляд у відсутність належним чином повідомлених осіб.

Суд, вислухавши пояснення прокурора та засудженого, дослідивши додані до заяви матеріали вважає, що остання не підлягає задоволенню з таких підстав.

З вироку Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2023 року встановлено, що ОСОБА_3 був засуджений до 150 годин громадських робіт за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Також, судом встановлено, що вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2024 року ОСОБА_3 був засуджений до 5 років 3 місяців позбавлення волі за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, а розмір завданої шкоди за епізодом від серпня 2022 року складає 11 089 гривень 72 копійки; за епізодом з 04 по 10 жовтня 2022 року 616 гривень 67 копійок; за епізодом з 12 по 23 квітня 2023 року 2 129 гривень 70 копійок; за епізодом з 24 квітня по 08 травня 2023 року 3 249 гривень 62 копійки; за епізодом від квітня 2023 року 1 383 гривні 33 копійки.

Покарання ОСОБА_3 було призначено на підставі ч. 1 ст. 33 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, а не за кожен епізод вчинення крадіжки окремо.

Згідно положень ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Закон № 3886-IX, яким було внесено зміни до ст. 51 (Дрібне викрадення чужого майна) Кодексу України про адміністративні правопорушення, набув чинності 09 серпня 2024 року.

За ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Так, судом встановлено, що розмір шкоди, яка завдана ОСОБА_3 під час вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України за епізодами з 04 по 10 жовтня 2022 року, з 12 по 23 квітня 2023 року та від квітня 2023 року не перевищувала 2 неоподаткованих мінімума доходів громадян.

Разом з тим, оскільки судом встановлено, що розмір шкоди, яка завдана ОСОБА_3 під час вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185 КК України за вказаним вироком по іншим епізодам перевищувала на час вчинення злочинів 2 неоподаткованих мінімума доходів громадян, а покарання призначено за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, тому вказані діяння не є декриміналізованими.

Статтею 33 КК України визначено, що сукупністю кримінальних правопорушень визнається вчинення особою двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жодне з яких її не було засуджено. При цьому не враховуються кримінальні правопорушення, за які особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими законом. При сукупності кримінальних правопорушень кожне з них підлягає кваліфікації за відповідною статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Покарання за вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2024 року призначено за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, які кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України.

Тому звільнення від покарання за окремими епізодами не вплине на вирішення питання про звільнення від покарання за вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2024 року, у зв`язку з чим заява задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Солонянський районний суд Дніпропетровської області, а засудженим - з моменту вручення йому її копії.

Суддя ОСОБА_1