Провадження №11-кп/801/1321/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21.11.2024 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 в об`єднаному кримінальному провадженні №0000437 та №0000035 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.11.2024 продовжено строк тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 на шістдесят днів до 19.01.2025.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування ухвали та постановлення нової ухвали, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби.

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_7 визнав свою вину, щиро розкаявся, має постійне місце реєстрації, за яким постійно проживає, в судовому засіданні допитані потерпіла, частина свідків та досліджені всі письмові докази, а тому ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, відсутні, а сама тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його вини, не може бути підставою для задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою. Крім того, судом не враховано стан здоров`я ОСОБА_7 , який виявляє психічні розлади та йому надзвичайно важко перебувати в умовах тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника на підтримку апеляційної скарги, перевіривши матеріали контрольного провадження та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , дотримався вимог кримінального процесуального закону.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , суд першої інстанції достатньо обґрунтував своє рішення, врахувавши особу обвинуваченого, тяжкість кримінальних правопорушень, у яких він обвинувачується, продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які не зменшились та виправдовують обраний запобіжний захід.

Отже, з урахуванням особи обвинуваченого та характеру інкримінованих йому злочинів, тяжкості покарання, що загрожує йому у разі доведення винуватості, реальними залишаються ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На думку колегії суддів, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що ризики, які існували на час обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжують існувати, що виправдовує його тримання під вартою та унеможливлює застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, домашнього арешту, оскільки він не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого. Відомостей, які б свідчили про неможливість перебувати обвинуваченого під вартою, у тому числі за станом здоров`я, немає.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, дані про його особу, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та прийняв судове рішення, яке не суперечить вимогам закону та загальним засадам кримінального провадження.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422-1 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21.11.2024 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили з моменту оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4