Справа № 521/8244/23
Номер провадження:1-кп/521/805/24
02 грудня 2024 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з секретарем - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції) -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, у цивільному шлюбі, без інвалідності, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , та на теперішній час маючого місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України та
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Херсон, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, без інвалідності, до затримання працюючого вантажником, без місця реєстрації, до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, -
Прокурор під час судового засідання просив надати йому додатковий час для необхідності зміни обвинувачення в частині епізодів з урахуванням положень Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 року та правових висновків об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду стосовно декриміналізації дрібних крадіжок. Поряд з цим, враховуючи, що на даний час ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, а ОСОБА_5 у вчиненні тяжкого злочину, те, що обвинувачені не мають міцних соціальних зв`язків, підтвердженого постійного місця проживання та інших стримуючих факторів, які можуть забезпечити виконання ними покладених на них процесуальних обов`язків, заявив клопотання про продовження їх строку дії обраних запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 , в режимі відеоконференції, щодо клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно свого підзахисного категорично заперечувала та посилаючись на те, що її підзахисний в силу ст. 89 КК України вважається не судимим, частина епізодів у даному провадженні у вчиненні яких він обвинувачується підпадають під декриміналізацію, а також враховуючи те, що ОСОБА_4 має цивільну дружину з малолітньою дитиною та місце проживання, просила змінити відносно ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 під час судового засідання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно свого підзахисного також заперечувала, вважаючи, що заявлені прокурором ризики відсутні, оскільки епізод за яким обвинувачується ОСОБА_5 підпадає під декриміналізацію, тому враховуючи, що обвинувачений потребує належного лікування, просила звільнити ОСОБА_5 з-під варти та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника та зазначив, що він дійсно не перебуває у офіційному шлюбі, проте має серйозні наміри стосовно своєї цивільної дружини та її дитини.
Обвинувачений ОСОБА_5 , в судовому засіданні підтримав думку свого захисника та зазначив, що у разі його звільнення з-під варти має намір залишитись на лікування в м. Одесі.
Заслухавши учасників провадження, дослідивши клопотання прокурора та доводи захисників, та матеріали судового провадження, суд дійшов такого висновку.
Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
Оскільки обвинуваченим вже обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд може лише вирішити питання про зміну, скасування чи продовження вже обраного запобіжного заходу.
Відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на особисту недоторканість. Кожен, кого заарештовано, має право на судовий розгляд у продовж розумного строку або на звільнення, обумовлене гарантіями явки в судове засідання.
Викладений вище абзац узгоджується з рішеннями Європейського суду з прав людини та вже сталою практикою Європейських суддів з яких вбачається, що за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення встановлення всіх значущих обставин, суд може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою за умов, що такий запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку особи.
Так, під час вирішення питання щодо можливості продовження, скасування чи зміни вже обраного запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих та досліджених в судовому засіданні клопотаннях та наявних матеріалах судового провадження, суд переконався в тому, що аналіз наявних матеріалів пов`язує ОСОБА_4 з даним кримінальним провадженням, доводячи причетність до нього в такій мірі, що виправдовує подальше судове провадження для встановлення істини, а тому суд приходить до висновку про наявність обгрунтованої підозри на даному етапі, хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження. (Європейський суд з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», зазначає, що «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення).
На даний час ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України. Судовий розгляд триває.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Херсоні, є громадянином України, тяжких хронічних захворювань чи інвалідності не має, має фактичні шлюбні відносини з ОСОБА_8 у якої є дитина від першого шлюбу, має можливість проживати за адресою: АДРЕСА_3 , в силу ст. 89 КК України вважається не судимим, крім того є всі підстави вважати, що ризики, які були враховані судом раніше, значно зменшились, оскільки 05.11.2024 року прокурором було заявлено про те, що він готується змінити обвинувачення з урахуванням положень Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 року. Нових ризиків, у даному кримінальному провадженні не встановлено.
Суд звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного/обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, стану здоров`я, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного/обвинуваченого під час досудового та судового розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного/обвинуваченого (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків), а також з врахуванням розумності строку перебування особи під вартою під час судового розгляду кримінального провадження.
Таким чином, з врахуванням усіх встановлених обставин під час судового засідання, а також враховуючи те, що з 05.11.2024 року по теперішній час прокурором не приведено обвинувачення у відповідності до вимог Закону № 3886-IX від 18.07.2024 року, суд вважає, що стороною обвинувачення не надано відомостей, які б вказували на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку з боку обвинуваченого ОСОБА_4 .
Крім того, стороною захисту в судовому засіданні було доведено та документально підтверджено наявності у ОСОБА_4 низки факторів, які можуть слугувати стримуючим фактором для обвинуваченого.
На підставі викладеного суд вважає, що на теперішній час не має подальшої необхідності тримати обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою. На цей час судом не встановлено виняткових обставин, які б виправдовували подальше обмеження права обвинуваченого на свободу, та свідчили б про недостатність підстав для застосування відносно нього більш м`яких запобіжних заходів.
Іншими словами суд вважає, що продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є надмірно суворим з огляду на встановлені під час судового засідання обставини, та вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у визначений період доби із покладенням нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України буде достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки, запобігання встановленим ризикам.
Так, під час вирішення питання щодо можливості продовження, скасування чи зміни вже обраного запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 суд виходить з наступного.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих та досліджених в судовому засіданні клопотаннях та наявних матеріалах судового провадження, суд переконався в тому, що аналіз наявних матеріалів пов`язує ОСОБА_5 з даним кримінальним провадженням, доводячи причетність до нього в такій мірі, що виправдовує подальше судове провадження для встановлення істини, а тому суд приходить до висновку про наявність обгрунтованої підозри на даному етапі, хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження. (Європейський суд з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», зазначає, що «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення).
На даний час ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України. Судовий розгляд триває.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Херсоні, є громадянином України, хворіє на гепатит С та має рецидив туберкульозу, має можливість проживати неодружений, до затримання працював, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, крім того є всі підстави вважати, що ризики, які були враховані судом раніше, значно зменшились, оскільки 05.11.2024 року прокурором було заявлено про те, що він готується змінити обвинувачення з урахуванням положень Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 року. Нових ризиків, у даному кримінальному провадженні не встановлено.
Суд звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного/обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, стану здоров`я, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного/обвинуваченого під час досудового та судового розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного/обвинуваченого (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків), а також з врахуванням розумності строку перебування особи під вартою під час судового розгляду кримінального провадження.
Таким чином, з врахуванням усіх встановлених обставин під час судового засідання, а також враховуючи те, що з 05.11.2024 року по теперішній час прокурором не приведено обвинувачення у відповідності до вимог Закону № 3886-IX від 18.07.2024 року, суд вважає, що стороною обвинувачення не надано відомостей, які б вказували на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку з боку обвинуваченого ОСОБА_5 .
Крім того, стороною захисту в судовому засіданні було доведено та документально підтверджено наявності у ОСОБА_5 низки факторів, які вказують на необхідність проходження лікування.
На підставі викладеного суд вважає, що на теперішній час не має подальшої необхідності тримати обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою. На цей час судом не встановлено виняткових обставин, які б виправдовували подальше обмеження права обвинуваченого на свободу, та свідчили б про недостатність підстав для застосування відносно нього більш м`яких запобіжних заходів.
Іншими словами суд вважає, що продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є надмірно суворим з огляду на встановлені під час судового засідання обставини, та вважає, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України буде достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки, запобігання встановленим ризикам.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 182, 183, 194, 196, 197, 331, 376 КПК України, суд
В задоволенні клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, строку дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Змінити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, обраний запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у визначений період доби.
Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , у певний період доби, а саме з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступного дня (окрім необхідності переміщення до укриття під час сигналу тривоги в період воєнного стану в Україні або отримання невідкладної медичної допомоги).
Обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно звільнити з-під варти в залі суду та роз`яснити йому про необхідність невідкладно прибути до місця свого проживання.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
1) прибувати за кожною вимогою до суду;
2) не відлучатись за межі визначеного місця проживання без дозволу суду, окрім необхідності явки у судове засідання до Малиновського районного суду м. Одеси;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та засоби зв`язку;
4) здати на зберігання до Херсонської окружної прокуратури Херсонської області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон або інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 його обов`язок перебувати за визначеним місцем проживання у певний період доби, а саме з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступного дня (окрім необхідності переміщення до укриття під час сигналу тривоги в період воєнного стану в Україні або отримання невідкладної медичної допомоги), а також те, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Контроль за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_4 , відносно якого застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, покласти на орган досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.
Організацію та контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 .
Строк дії ухвали суду про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у визначений період доби та обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України становить 2 (два) місяці і обчислюється з моменту ухвалення, тобто з 02.12.2024 року та припиняє свою дію 02.02.2025 року.
В задоволенні клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, строку дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Змінити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, обраний запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
1) прибувати за кожною вимогою до суду;
2) не відлучатись за межі визначеного місця проживання без дозволу суду, окрім необхідності явки у судове засідання до Малиновського районного суду м. Одеси;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та засоби зв`язку;
4) здати на зберігання до Херсонської окружної прокуратури Херсонської області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон або інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , негайно звільнити з-під варти в залі суду та роз`яснити йому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Строк дії ухвали суду про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України становить 2 (два) місяці і обчислюється з моменту ухвалення, тобто з 02.12.2024 року та припиняє свою дію 02.02.2025 року.
Копію ухвали направити співробітникам Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» для відома, та співробітникам Відділу поліції №2 ХРУП ГУНП в Херсонській області для виконання.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1