печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Печерського районного суду м. Києва клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000372 від 01.11.2023,

УСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадження слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучено 21.11.2024 під час проведення обшуку квартири за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Redmi 10C» моделі «220333QAG», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з sim-карткою оператору телекомунікацій «Київстар» абонентський номер НОМЕР_3 та з sim-карткою оператору телекомунікацій «Водафон» абонентський номер НОМЕР_4 .

У судове засідання слідчий/прокурор не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином, слідчий у кримінальному провадженні подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності, вимоги підтримав, просив задовольнити.

Згідно з частиною четвертою статті 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Частиною першою статті 172 КПК України передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до положень статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов такого висновку.

З матеріалів клопотання убачається, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, за процесуального керівництва прокурорів Київської обласної прокуратури, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за № 0000372 від 01.11.2023 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

У ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що наказом № 211 о/с від 31 грудня 2020 року начальника Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_5 призначено на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції № 2 (далі - ДОП СП ВП № 2) Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області.

Водночас ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді ДОП СП ВП № 2 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області, не зважаючи на обов`язок неухильно дотримуватися вказаних вище норм, здійснюючи функції представника влади, будучи працівником правоохоронного органу, тобто являючись службовою особою органів Національної поліції, яка займає відповідальне становище, відповідно до вимог зазначеного законодавства зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, знехтував вимогами законодавства, вимагав та одержав неправомірну вигоду для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави за наступних обставин.

Приблизно на початку жовтня 2023 року, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, громадянин ОСОБА_6 , перебуваючи в селіщі Зарічне Вараського району Рівненської області, зустрів раніше знайомого йому ОСОБА_5 , де в ході спілкування розповів ОСОБА_5 про те, що у 2022 році його зупинили працівники поліції та склали щодо нього протокол за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а саме за ст. 130 КУпАП. За результатами розгляду судом вказаного протоколу, йому було призначено штраф та позбавлено права керувати транспортними засобами на один рік.

Слідчий у клопотанні зазначає, що дізнавшись вказану інформацію, усвідомлюючи, що видача посвідчення водія не входить до компетенції територіальних підрозділів поліції, у ОСОБА_5 виник умисел, направлений на вимагання та отримання від ОСОБА_6 неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави щодо отримання посвідчення водія ОСОБА_6 без реального проходження ним навчання в автошколі. З метою реалізацію свого умислу, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи на меті корисливий мотив, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 , що для успішного проходження навчання в автошколі йому потрібні лише інформація про групу крові, фотокартки, копії паспорта громадянина України та довідки про присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платника податків (далі - довідка про РНОКПП). За вказану допомогу ОСОБА_6 повинен сплатити грошову винагороду в сумі 10000 гривень. Окрім цього, ОСОБА_5 зазначив, що може вирішити питання із отриманням медичної довідки, яка необхідна для проходження навчання в автошколі, за грошову винагороду в сумі 500-700 гривень. Одночасно із цим, ОСОБА_5 зазначив, що якщо ОСОБА_6 не погодиться на його пропозицію, він взагалі не отримає посвідчення водія, оскільки у ОСОБА_5 є можливість вплинути на вказане рішення.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно та з корисливих мотивів, 18.12.2023, приблизно о 20 годині, перебуваючи у центрі селища Зарічне Вараського району Рівненської області, в ході особистої зустрічі з ОСОБА_6 повідомив, що на даний час у нього є можливість вирішити питання щодо навчання ОСОБА_6 в автошколі без його фактичної участі (присутності), але лише за двома категоріями, тобто «В» та «С» , та що вартість такої послуги коштуватиме 7 500 гривень, які ОСОБА_6 повинен передати особисто ОСОБА_5 , а також надати копію свого паспорта громадянина України та довідки про РНОКПП. Таким чином, довівши останньому до відома, що сума неправомірної вигоди за вирішення питання щодо навчання ОСОБА_6 в автошколі без його фактичної участі (присутності) складатиме 7 500 гривень.

Крім цього, під час зустрічі ОСОБА_5 зазначив, що навчання триватиме один місяць, а після того необхідно буде їхати в сервісний центр у м. Сарни Рівненської області, здавати екзамен на знання правил дорожнього руху (далі - ПДР) та з практичного водіння. Також ОСОБА_5 зазначив, що раніше екзамен із ПДР коштував 10 000 гривень за дві категорії, а в даний час стало проблемно це вирішити і можливо прийдеться здавати самому, однак з водінням ОСОБА_5 вирішить за окрему суму, тільки потрібна буде присутність ОСОБА_6 .

Органом досудового розслідування також встановлено, що 19.12.2023, приблизно о 13 годині 45 хвилин, на виконання вимог ОСОБА_5 , ОСОБА_6 прибув до будинку АДРЕСА_2 , сів на переднє місце пасажира автомобіля марки «Chevrolet» моделі «Nubira», д.р.н. НОМЕР_5 (далі - автомобіль «Chevrolet»), де на місці водія перебував ОСОБА_5 , та передав йому копії своїх особистих документів, які ОСОБА_5 сфотографував на особистий мобільний телефон та повернув ОСОБА_6 . У подальшому, 19.12.2023, приблизно о 13 годині 48 хвилин, перебуваючи в автомобілі марки «Chevrolet» за адресою: Рівненська область, Вараський район, селище Зарічне, вул. 1 Грудня, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_5 на виконання раніше висунутої вимоги, отримав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у розмірі 7 500 гривень, особисто перерахував та залишив у себе.

21.11.2024 під час проведення обшуку, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_9 від 24.10.2024 (справа № 757/48589/24-к; провадження № 1-кс-41667/24), квартири за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено належні останньому матеріальні об`єкти (майно), а саме: мобільний телефон марки «Redmi 10C» моделі «220333QAG», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з sim-карткою оператору телекомунікацій «Київстар» абонентський номер НОМЕР_3 та з sim-карткою оператору телекомунікацій «Водафон» абонентський номер НОМЕР_4 .

21.11.2024, в порядку статей 276-278 КПК України, ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Вилучені 21.11.2024 під час проведення обшуку квартири за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , матеріальні об`єкти (майно) визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та приєднано до матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки, як зазначає слідчий, вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, у випадку передбаченому частиною третьою статті 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку статті 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог статті 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до частини другої статті 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до частини другої статті 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

З огляду на зазначені вимоги закону, слідчий суддя дійшов висновку, що майно, яке вилучено під час проведення обшуку 21.11.2024 за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Redmi 10C» моделі «220333QAG», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з sim-карткою оператору телекомунікацій «Київстар» абонентський номер НОМЕР_3 та з sim-карткою оператору телекомунікацій «Водафон» абонентський номер НОМЕР_4 , відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та є на даній стадії досудового розслідування тимчасово вилученим майном.

Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження і, таким чином, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

За таких обставин клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 26, 98, 100, 107, 131, 132, 167, 170-173, 309, 392 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке вилучено 21.11.2024 під час проведення обшуку квартири за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Redmi 10C» моделі «220333QAG», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з sim-карткою оператору телекомунікацій «Київстар» абонентський номер НОМЕР_3 та з sim-карткою оператору телекомунікацій «Водафон» абонентський номер НОМЕР_4 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1