ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/3134/22

Провадження № 1-кп/210/111/25

24 березня 2025 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторони кримінального провадження, які приймали участь у судовому розгляді: прокурор Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , захисник - адвокат ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг кримінальні провадження відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням за ч.3 ст.15 ч.4 ст. 185 КК України, ч.4 ст.185 КК України, відомості про які внесені до ЄРДР 02 вересня 2022 року за №0001068, 27 листопада 2022 року за № 0001582,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.3 ст.15 ч.4 ст. 185 КК України, ч.4 ст.185 КК України, відомості про які внесені до ЄРДР 02 вересня 2022 року за №0001068, 27 листопада 2022 року за № 0001582.

У судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_4 заявила клопотання про закриття кримінального провадження відомості про які внесені до ЄРДР 02 вересня 2022 року за №0001068, 27 листопада 2022 року за № 0001582 на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з тим, що 09.08.2024 року набрав чинності Закон України, яким крадіжки на суму, що не перевищують 3028 грн., віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти закриття кримінального провадження.

Обвинувачений погодився із клопотанням захисника та просив закрити провадження у справі. При цьому роз`яснено, що вказана підстава для закриття провадження у справі є нереабілітуючою, тому обвинувачений має право на продовження судового розгляду у загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що не бажає продовжувати судовий розгляд та просив закрити провадження.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, доходить таких висновків.

Законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права (ч. 1 ст. 3 КК України).

Відповідно до частини 6 статті 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Скасування злочинності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: а) скасування норм Особливої частини КК; б) внесення змін до норм Особливої частини КК - включення до диспозицій додаткових ознак або виключення ознак, які були у попередній редакції норми; в) внесення змін до норм Загальної частини КК (наприклад, доповнення КК додатковою обставиною, що виключає злочинність діяння); г) нового офіційного тлумачення кримінально-правової норми, яке змінює обсяг забороненої цією нормою поведінки без зміни її змісту (без зміни "букви" закону).

Закон, який має зворотну дію в часі, поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання цим законом чинності та: а) не були притягнуті до кримінальної відповідальності (у цьому випадку кримінальна справа не може бути порушена у зв`язку з відсутністю події злочину); б) котрим пред`явлене обвинувачення у вчиненні злочину (кримінальна справа підлягає закриттю за відсутністю події злочину); в) засуджені обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, і відбувають покарання; г) відбули покарання, але мають непогашену чи незняту судимість.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Так, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Ця сума в 2022 році становила 2481,00 грн.

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2481,00 грн.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Відповідно до обвинувального у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР 02 вересня 2022 року за №0001068 ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за наступних фактичних обставин.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних злочинів, відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив новий корисливий злочин за наступних обставин: 02.09.2022 близько 03:00 години ОСОБА_5 , за попередньою змовою групою осіб з особою, щодо якого закрито кримінальне провадження у зв"язку зі смертю, заздалегідь не розподіляючи між собою ролі, щодо крадіжки майна, реалізуючи свій злочинний намір направлений на умисне, таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 р. №64/22, проходили біля будинку №7 по вулиці Галатова в місті Кривий Ріг, де їх увагу привернув сарай, після чого у останніх виник умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого приміщення.

Надалі ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб з особою, щодо якого закрито кримінальне провадження у зв"язку зі смертю, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого приміщення, переслідуючи корисливий мотив впевнившись в тому, що їх дії є непомітними для сторонніх осіб та за ними ніхто не спостерігає, особа, щодо якого закрито кримінальне провадження у зв"язку зі смертю, залишився на відстані декількох метрів від сараю чекати поки ОСОБА_5 відчинить двері сараю належного потерпілій ОСОБА_6 шляхом підбору ключа, після чого вони разом проникли до сараю та викрали з нього: металеву діжку з нержавіючої сталі об`ємом 60л., металеву діжку з нержавіючої сталі об`ємом 30л., металеве судно з нержавіючої сталі об`ємом 5л., сито з нержавіючої сталі та з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинили своїми діями ОСОБА_6 згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2234 від 12.09.2022, матеріальної шкоди на суму - 1785 гривень.

На підставі викладеного ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням до іншого приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до обвинувального у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР 27 листопада 2022 року за № 0001582 ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за наступних фактичних обставин.

ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, за корисливі злочини, будучи особою обвинуваченою за вчинення умисних корисливих злочинів, маючи не погашену в законному порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову вчинив умисне, корисливе кримінальне правопорушення за наступних обставин: 27.11.2022 року приблизно о 03:00 годин, ОСОБА_5 , знаходячись біля магазину «АТБ-464», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр-кт. Металургів, 21 шляхом вільного доступу проник до приміщення підземної кабельної каналізації зв`язку АТ «Укртелеком», а саме кабельних колодязів телефонної каналізації ККЗ №92-1, 92-103, 92-372, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на умисне, таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, скориставшись відсутністю уваги з боку сторонніх осіб, всупереч інтересам власників, в умовах воєнного стану, згідно Указу Президента України «Про введення строку воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 р. №64/22, здійснив крадіжку кабелю зв`язку ТПП 10х2х0,4 у кількості 90,5 метрів, тим самим спричинивши своїми діями АТ «Укртелеком», згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3167 від 06.12.2022, матеріальний збиток на загальну суму 589,61 гривень.

Підготувавши для подальшого розпорядження викрадене зазначене вище майно, ОСОБА_5 , з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав би необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, так як близько 03:30 год. 27.11.2022 його умисні протиправні дії були викриті інспекторами полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та ОСОБА_5 не зміг покинути місце вчинення кримінального правопорушення і розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_9 обвинувачується y вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками: «незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану, з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вваєав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця».

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент події злочинів, які інкримінуються ОСОБА_5 , а саме за ч. 4 ст. 185 КК України та замаху на злочин за ч. 4 ст. 185 КК УКраїни, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2481 грн. .

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, діями, які інкримінуються ОСОБА_5 було заподіяно матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_6 в розмірі 1785,00 грн., а за епізодом закінченого замаху могла бути завдана шкода у розмірі 589,61грн.

У абзаці 3 пункту 2, абзаці 4 пункту 3 мотивувальної частини рішення, Конституційний Суд України № 6-рп/2000 від 19.04.2000 року офіційно розтлумачив положення ст. 58 Конституції України саме щодо зворотної дії в часі кримінально-правової норми, котра пом`якшує або скасовує відповідальність особи, вказавши, що це, зокрема, стосується випадків, коли в диспозиції норми зменшено коло предметів посягання; виключено із складу злочину якісь альтернативні суспільно-небезпечні наслідки; обмежено відповідальність особи шляхом конкретизації в бік звуження способу вчинення злочину; звужено зміст кваліфікуючих ознак тощо.

Згідно із пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За змістом частини 3 статті 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Обвинувачений наполягає на закритті кримінального провадження на цій підставі.

Суд вважає, що оскільки Законом № 3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження за пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України.

За таких обставин кримінальні провадження стосовно ОСОБА_5 підлягають закриттю.

Суд не вбачає підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР 27 листопада 2022 року за № 0001582 за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками: «незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану, з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вваєав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця», з огляду на наступне.

Частиною 3 статті 337 КПК встановлено, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Об`єктивна сторона ст. 162 КК полягає, серед іншого, в незаконному проникненні до житла чи іншого володіння особи, зокрема, у незаконному проникненні до приміщення.

Під незаконним проникненням до житла чи іншого володіння особи потрібно розуміти будь-яке вторгнення, здійснене всупереч волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав чи з порушенням у встановленому законом порядку.

У контексті цієї статті житлом фізичної особи слід визнавати житловий будинок, квартиру, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Інше, крім житла, володіння особи - це земельні ділянки, гаражі, погреби, інші будівлі господарського, у т. ч. виробничого призначення, відокремлені від житлових будівель, будь-які інші об`єкти, щодо яких особа здійснює право володіння (наприклад, транспортний засіб).

Потерпілим від цього злочину може бути тільки фізична особа - громадянин України, особа без громадянства або іноземець.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, потерпілим за цим епізодом є юридична особа.

За таках обставин, інкриміноване обвинуваченому діяння, кваліфіковане за ознакою проникнення шляхом вільного доступу до приміщення підземної кабельної каналізації зв`язку АТ «Укртелеком» не утоврюють складу кримінального правопорушення за частиною 1 статті 162 ККУкраїни, оскільки потерпілим є юридична особа.

Також не вбачається підстав і для перекваліфікації дій ОСОБА_5 з частини 4 ст. 185 КК України на частину 1 ст. 162 КК України, за епізодом від 02.09.2022 року, а саме проникнення до сараю, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що сарай зареєстрований як об"єкт нерухомога майна та він дійсно належить на праві власності чи перебуває у постійному користуванні потерпілої ОСОБА_6 .

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Також встановлено, що під час кримінального провадження застосовувались заходи кримінального провадження, зокрема застава.

Заставодавець ОСОБА_10 звернулась до суду з клопотанням про повернення застави, та станом на 14 лютого 2023 року у задоволенні клопотання було відмовлено.

Проте судовий розгляд кримінального провадження завершився, а отже суд має вирішити питання про подальшу дію заходів кримінального провадження.

Захисниця обвинуваченого, адвокат ОСОБА_4 , просила суд повернути заставу ОСОБА_10 .

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 вересня 2022 року застосовано до підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001068 від 02.09.2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначено розмір застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 49620,00 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області.

На виконання ухвали від 20.09.2022 року ОСОБА_10 09.10.2022 року внесено на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Дніпропетровській області суму застави в розмірі 49620,00 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень, що підтверджується відповідною квитанцією №0.0..1.

Таким чином, запобіжний захід у виді тримання під вартою застосований до підозрюваного відповідно до вимог ст.183 КПК України, із застосуванням вимог ст.182 КПК України. Разом із винесенням ухвали відповідно до вимог ч.5 ст.182 КК України визначено розмір застави з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також покладено на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв"язку з внесенням застави був звільнений з-під варти, та вважався таким, щодо якого застосована застава з покладанням обов"язків, визначених ст. 194 КПК України

Суд зазначає, що відповідно до частини 11 статті 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Порядком внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2012 року N 15, внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу передбачений й порядок їх повернення, зокрема: кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених Кримінально-процесуальним кодексом України.

Застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунка - готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку

Для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає до органу Казначейства, в якому відкрито депозитний рахунок суду, на який було внесено заставу, такі документи: заява особи чи заставодавця, в якій обов`язково зазначаються реквізити банківського рахунка, на який зараховуватимуться кошти, що підлягають поверненню, а у разі відсутності банківського рахунка - відомості про банк чи підприємство поштового зв`язку; засвідчена судом копія постанови (ухвали) судді чи суду, вироку суду, в якому міститься рішення про повернення застави; копія платіжного або іншого документа, що підтверджує факт внесення коштів як застави. Повернення коштів, внесених як застава, здійснюється протягом п`яти робочих днів з дня надходження зазначених документів до органу Казначейства.

Враховуючи, що кримінальні провадження, відомості про які внесені до ЄРДР 02 вересня 2022 року за №0001068, 27 листопада 2022 року за № 0001582 підлягають закриттю на підставі п.4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення внесених грошових коштів, які були в якості застави в інтересах ОСОБА_5 в Казначейство України в розмірі 49620,00 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень за квитанцією №0.0..1, платник ОСОБА_10 .

Суд не вбачає підстав для звернення застави в дохід держави, оскільки кошти внесені третіми особами, які не мають відношення до провадження.

Судові витрати понесені по справі відсутні.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 4 ст.284, ст.ст.314, 372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001068 від 02 вересня 2022 року, у відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України закрити на підставі п.4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 27 листопада 2022 року за № 0001582 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 КК ч.4 ст. 185 КК України закрити на підставі п.4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Речові докази:

кабелі розмірами 1,5 метрів, 37 метрів, 52 метра, які упаковані до трьох поліетиленових пакетів, зв`язані та скріплені біркою із підписами учасників процесуальної дії та передано до камери схову ВП№2 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області - повернути потерпілому АТ Укртелеком;

- флісову чоловічу кофту синього кольору, яку упаковано до спеціального пакету НПУ№KIV7108345 та передано до камери схову ВП№2 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області повернути власнику;

- надані Департаментом патрульної поліції УПП в Дніпропетровській області ППП в місті Кривий Ріг два оптичні зі збереженою інформацією, які містить відеозаписи з боді-камер патрульних поліцейських - залишити в матеріалах справи;

- три фрагменти кабелю, експериментальні зрізи, а також первинна упаковка, упаковані в полімерний сейф-пакет б/н, на лицьовій стороні якого є рукописний текст: «СВ ВП№2 КРУП. До висновку судового експерта №СЕ-19/104-22/38151-ТР від 12.12.2022 року за к/п №0001582», ніж та первину упаковку перепаковані до полімерного сейф-пакету Експертної служби №3090751 - знищити;

- оптичний диск "Media DVD-R 16x 120min 4,7Gb", який містить відеозаписи з камер відеоспостереження магазину ТМ "Аврора" ТОВ "Вигідна покупка" (м. Кривий Ріг, пр-т Металургів, буд. 28-А - залишити в матеріалах справи;

- оптичний диск CD-R з відеозаписом знятим на камеру відеоспостереження за адресою м. Кривий Ріг, вул. Галатова біля буд. 7 - залишити в матеріалах справи;

- оптичний диск з двома відеозаписами з камер відео спостереження, які розташовані при вході у магазин «Майстерня 21» за адресою м. Кривий Ріг, пр. Металургів, 21 - залишити в матеріалах справи;

- металеву діжку об`ємом 60 л., металеву діжку об`ємом 30 л., металеве судно об`ємом 5 л., сито з нержавіючої сталі, 6 металевих муфт, 6 металевих гайок, яка передана на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити у володінні останньої.

Повернути заставодавцю - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , рнокпп НОМЕР_1 ,внесену 09.10.2022 року на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.10.2022 року на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Дніпропетровській області суму застави в розмірі 49620,00 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень, за квитанцією №0.0..1.

Матеріали кримінального провадження відомості про які внесені до ЄРДР 02 вересня 2022 року за №0001068, 27 листопада 2022 року за № 0001582 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №210/3134/22, провадження №1-кп/210/111/25.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляції до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено та проголошено 25 березня 2025 року о 15 год. 55 хв. в залі судового засідання № 7 Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг, пр-т. Миру 24, третій поверх).

Суддя: ОСОБА_1