Справа № 712/431/25
Номер провадження: 1-кс/712/291/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000049 від 18.08.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської обл., громадянина України, з вищою освітою, підполковника, що на момент вчинення правопорушення обіймав посаду командира військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України,-

УСТАНОВИВ:

До Соснівського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000049 від 18.08.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві за процесуального керівництва Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні №0000049 від 18.08.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України.

У ході досудового розслідування слідчим за погодженням з прокурором повідомлено ОСОБА_4 , про те, що він підозрюється у недбалому ставленні військової службової особи до служби, що спричинило тяжкі наслідки, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що наказом командувача Сил територіальної оборони Збройних Сил України (по особовому складу) № 26 від 01.02.2023 майора ОСОБА_4 призначено на посаду командира військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 окремого батальйону НОМЕР_4 окремої бригади територіальної оборони регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Збройних сил України).

Відповідно до спільної директиви Міністра оборони України та Головнокомандувача Збройних сил України «Проведення додаткових організаційних заходів у Збройних силах України в 2023 році» № Д-321/5/дск від 23.01.2023 та на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 35 від 03.02.2023 наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 3 від 03.02.2023 встановлено, що майор ОСОБА_4 прибув та приступив до виконання обов`язків командира військової частини НОМЕР_1 її формування.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 7 від 07.02.2023 майора ОСОБА_4 зараховано на посаду командира вказаної військової частини, на продовольче забезпечення (3-х разове харчування) з 08.02.2023 при військовій частині НОМЕР_2 АДРЕСА_2 .

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 186 від 03.08.2023 підполковника ОСОБА_4 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_5 (по особовому складу) № 266 від 28.07.2023 на посаду офіцера резерву взводу резерву офіцерського складу роти резерву офіцерського складу військової частини НОМЕР_6 , вважати таким, що з 03.08.2023 справи та посаду здав і вибув до нового місця служби виключено із списків особового складу частини з виключенням із всіх видів забезпечення.

Згідно з вимогами статей 17, 65, 68 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України; статті 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення військовослужбовцями.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про основи національного супротиву», Сили територіальної оборони Збройних Сил України окремий рід сил Збройних Сил України, на який покладається організація, підготовка та виконання завдань територіальної оборони.

Статтею 2 Закону України «Про основи національного супротиву» визначено, що Правову основу національного спротиву становлять Конституція України, цей та інші закони України, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також видані на виконання Конституції та законів України інші нормативно-правові акти.

Крім того, відповідно до преамбул Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Статуту гарнізонної та вартової служби Збройних Сил України, Стройового статуту Збройних Сил України дія зазначених статутів поширюється, зокрема, на військовослужбовців територіальної оборони Збройних Сил України.

Відповідно до статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статут) необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців обов`язки, зокрема: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Статтею 16 Статуту встановлено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно зі статтею 28 Статуту єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця, наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази, а також в забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Статтями 29, 31 Статуту також передбачено, що за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців. Начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Відповідно до статті 58 Статуту командир є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини.

Також, згідно з положеннями статті 59 Статуту командир військової частини в мирний і воєнний час зобов`язаний: знати, дотримуватися особисто та вимагати від особового складу неухильного дотримання норм міжнародного гуманітарного права; негайно доповідати старшому командиру (начальнику) про кримінальне чи адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, вчинене підлеглим військовослужбовцем, а командир (начальник) військової частини (установи) негайно повідомляти про це відповідному прокурору, а в разі вчинення кримінального чи адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією військовослужбовцем Збройних Сил України начальнику відповідного органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України; знати стан справ у дорученій йому військовій частині, вміло керувати військовою частиною, як у повсякденному житті, так і під час виконання бойових завдань; завжди мати точні відомості про особовий склад, матеріальні засоби (кошти), що є у військовій частині; вживати заходів для відшкодування матеріальних збитків, заподіяних військовій частині.

Командир військової частини є прямим начальником усього особового складу частини .

Відповідно до статті 101 Статуту що командир батальйону в мирний і воєнний час відповідає за бойову та мобілізаційну готовність батальйону, успішне виконання батальйоном бойових завдань, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, за внутрішній порядок, за стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального та інших матеріальних засобів батальйону і законність їх витрачання, за організацію і стан пожежної безпеки батальйону.

Командир батальйону підпорядковується командирові бригади і є прямим начальником усього особового складу батальйону.

Згідно з пунктом 2.3 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України № 300 від 16.07.1997, командир військової частини організовує військове господарство та керує ним. Керівництво він здійснює особисто, через штаб, своїх заступників, начальників родів військ та служб.

Пунктом 3.1.3 вказаного положення передбачено, що командир військової частини несе особисту відповідальність за організацію матеріального, медичного, ветеринарного, технічного, аеродромно-технічного, торговельно-побутового, квартирно-експлуатаційного та фінансового забезпечення; за забезпечення частини (з`єднання) матеріальними засобами і коштами та організацію їх перевезення, законність та доцільність їх витрачання; за підтримання у справному стані та правильне використання озброєння, бойової та іншої техніки, боєприпасів, пального, спеціальних споруд та інших матеріальних засобів; об`єктів навчально-матеріальної бази, казармено-житлового фонду, комунальних споруд та земельних ділянок; за проведення необхідних заходів щодо охорони навколишнього середовища в місцях дислокації та дій військ, а також за організацію протипожежної охорони та безпечну експлуатацію об`єктів держтехнагляду частини (з`єднання) і створення на кожному робочому місці умов праці відповідно до вимог нормативних актів.

Відповідно до пункту 2.2 наказу Міністерства оборони України № 905 від 19.12.2014 «Про затвердження Методичних рекомендацій з організації та ведення бухгалтерського обліку у Збройних Силах України» командир військової частини зобов`язаний створити всі необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку та виконання всіма підрозділами, службами та працівниками вимог керівника фінансової служби щодо дотримання порядку оформлення та подання первинних документів для відображення їх за бухгалтерським обліком.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді командира військової частини НОМЕР_1 , постійно обіймав посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків (функцій) як керівник у відокремленому підрозділі державної установи, та відповідно до пункту 1 примітки до ст. 425, частини 3 ст. 18 КК України являвся військовою службовою особою.

Проте, всупереч вищеперерахованих та інших вимог законодавства

ОСОБА_4 , діючи необережно, з протиправною недбалістю, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Воєнний стан розпочався та діє на всій території України з моменту набрання чинності Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Указів Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 07.02.2023 та № 254/2023 від 01.05.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», в т.ч. діяв 02.07.2023.

Військова частина НОМЕР_1 утворена та зареєстрована 31.01.2023 як відокремлений підрозділ у складі державної установи військової частини НОМЕР_2 , з визначеним місцем знаходження АДРЕСА_3 , а з 01.03.2023 її зараховано на фінансове забезпечення до військової частини НОМЕР_2 .

Фактичне місцезнаходження фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 як і військової частини НОМЕР_2 визначено по АДРЕСА_2 .

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова КМУ № 168 від 28.02.2022) визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 2 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018 (далі Порядок № 260) визначено, що грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

Згідно з пунктом 2 розділу XXXIV Порядку № 260 «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану» на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:

100 000 гривень тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах), зокрема:

під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;

із здійснення польотів у районах ведення воєнних (бойових) дій, ведення повітряного бою;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії;

на території противника (в тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);

з вогневого ураження повітряних (морських) цілей противника;

з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;

кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);

у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів;

з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

30 000 гривень військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань), зокрема: у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління).

Відповідно до пункту 3 вказаного розділу Порядку № 260 райони ведення воєнних (бойових) дій, склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України та склад резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України.

Згідно з пунктами 4-9 розділу XXXIV Порядку № 260 «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану» підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених до військових частин (установ, організацій) військовослужбовців (далі відряджені військовослужбовці) у бойових діях або заходах, командири військової частини (установи, організації), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець, повідомляють органи військового управління, військові частини (установи, організації) за місцем штатної служби військовослужбовців.

Перелік органів військового управління (штабів угруповання військ (сил)), включених до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, що мають право підтверджувати безпосередню участь у бойових діях або заходах відряджених до цих органів військовослужбовців, затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України.

Керівниками пунктів управління, управлінь (штабів) угруповань військ (сил), командирами військових частин (у тому числі резерву, установ, організацій), до яких відряджені військовослужбовці, щомісячно до 5 числа повідомляються органи військового управління, військові частини (установи, організації) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про дні безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, а також виконання завдання у складі управління (штабу) угруповання військ (сил) (затверджених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України), угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління за минулий місяць.

Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів:

командирів (начальників) військових частин особовому складу військової частини;

керівника органу військового управління командирам (начальникам) військових частин.

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Згідно з пунктом 15 вказаного розділу Порядку № 260 підготовка проєктів наказів для здійснення виплати додаткової винагороди покладається на підрозділи, що відповідають за ведення обліку особового складу.

Крім того, пунктами 1-4 Розділу ІV «Порядок ведення Журналу бойових дій» Інструкції з ведення Історичного формуляра, Історичної довідки та Журналу бойових дій, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 363 від 06.10.2020, визначено, що Журнал бойових дій ведеться у військових частинах (їх підрозділах) з моменту отримання наказу, директиви про залучення до ведення бойових дій до моменту завершення виконання завдань у районі бойових дій. Журналу бойових дій надається гриф обмеження доступу відповідно до відомостей, які містяться в ньому.

Ведення Журналу бойових дій здійснюється у довільній формі на підставі оперативних директив, бойових наказів, розпоряджень, зведень, бойових донесень тощо, а також усних розпоряджень старших начальників і командирів.

Ведення Журналу бойових дій здійснюється посадовою особою, призначеною наказом командира військової частини.

Обов`язкові складові Журналу бойових дій: дата запису; загальна обстановка перед початком операції (бою); бойових склад та угруповання своїх військ та військ противника; співвідношення сил і засобів; коротке викладення завдання військовій частині (підрозділу); рішення командира та бойові завдання, поставлені підпорядкованих частинам (підрозділам); уточнені рішення та розпорядження, які віддавалися командирами (начальниками) чи були отримані від старших начальників; дані про захоплення полонених та трофеї; втрати своїх військ і противника; можливі висновки та пропозиції щодо тактики застосування військ (сил).

На виконання бойових розпоряджень вищестоящого командування Збройних сил України, згідно з актом № 147дск від 29.05.2023, військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 об ТрО НОМЕР_4 обр ТрО (без розвідувального взводу та 3 розрахунків мінометної батареї)) передано в оперативне підпорядкування командира НОМЕР_7 окремої штурмової бригади ТГр « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », її особовий склад розміщено, зокрема, у пункті постійної дислокації (далі ППД) у АДРЕСА_4 , а частина військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 на підставі відповідних бойових розпоряджень брали безпосередню участь у бойових діях.

У подальшому, наказом Головнокомандувача Збройних Сил України № 183 від 01.07.2023 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» у пункті 1 визначено райони ведення воєнних (бойових) дій з 01 по 30 червня 2023 року, до переліку яких Дружківська міська територіальна громада Краматорського району Донецької області не була включена.

Водночас, підполковник ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді командира військової частини НОМЕР_1 , будучи військовою службовою особою, в умовах воєнного стану, діючи необережно, з протиправною недбалістю, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій та бездіяльності, хоча повинен був і міг їх передбачити, недбало ставлячись до виконання свої службових обов`язків та військової служби, протягом червня-липня 2023 року перебуваючи на території Краматорського р-ну Донецької обл. (більш точного часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено), допустив порушення вимог вказаних вище вимог законодавства, що виявилися у наступному: журнал бойових дій військової частини НОМЕР_1 вівся з порушеннями вимог керівних документів та заповнений по 04 червня 2023 року; в журналі бойових дій військової частини НОМЕР_1 відсутній чисельний та поіменний облік військовослужбовців, які виконують завдання за призначенням в районі ведення бойових дій в термін з 04 червня 2023 року; відсутні бойові розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , в яких вказано чисельний та поіменний особовий склад військовослужбовців військовій частині НОМЕР_1 , що виконують завдання за призначенням в районі ведення бойових дій, не вказані бойові позиції виконання завдань; жоден наказ не погоджувався помічником командира з фінансово-економічної роботи-начальником фінансово економічної служби військової частини НОМЕР_1 , та інші порушення.

У подальшому, підполковник ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді командира військової частини НОМЕР_1 , будучи військовою службовою особою, в умовах воєнного стану, діючи необережно, з протиправною недбалістю, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, недбало ставлячись до виконання свої службових обов`язків та військової служби, а саме не впевнившись у достовірності та повноті відображення відомостей у документах, підготовлених і поданих йому на підпис підлеглими військовослужбовцями, орієнтовно 02.07.2023, перебуваючи у м. Часів Яр Краматорського р-ну Донецької обл. (більш точного часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено), підписав та видав наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) № 355 від 02.07.2023 «Про виплату додаткової винагороди за червень місяць 2023 року», пунктом 2 якого наказано виплатити додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн. 00 коп. (особам), які приймають безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії) відповідно до додатку 2, 3 цього наказу, де у порушення вимог пункту 1 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 та пункту 2 розділу XXXIV Порядку № 260 до нарахування та виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 грн. включено наступних військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , які протягом червня 2023 року знаходилися у ППД м. Дружківка та не були включені до першого ешелону оборони або наступу, не брали безпосередню участь у бойових діях або забезпечували здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та не виконували бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах): ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , ОСОБА_92 , ОСОБА_93 , ОСОБА_94 , ОСОБА_95 , ОСОБА_4 , замість того, щоб відповідно до зазначених вимог законодавства включити їх до нарахування та виплати додаткової винагороди в розмірі 30 000,00 грн., як військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань).

В подальшому наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) № 355 від 02.07.2023 «Про виплату додаткової винагороди за червень місяць 2023 року» передано до

фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 та НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ), на підставі якого, згідно розрахунково-платіжної відомості № 7/38 за липень на виплату додаткової винагороди військовослужбовцям в/ч НОМЕР_1 за червень 2023 року, вказаним вище 91 військовослужбовцю нараховано та виплачено додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн. 00 коп. на загальну суму 6 794 666,66 грн.

В результаті вказаних протиправних необережних дій ОСОБА_4 , згідно з висновком експерта № 168/394/24-23 від 20.06.2024, спричинено матеріальну шкоду (збитки) державі на загальну суму 5 945 333,33 грн., внаслідок зайвого нарахування та виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 грн. як таким, які брали безпосередню участь у бойових діях або забезпечували здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконували бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах) на загальну суму 4 246 666,66 грн., нарахування та сплати компенсацій податку з доходів фізичних осіб у розмірі 18 % в сумі 764 400,00 грн. та єдиного соціального податку в розмірі 22 % в сумі 934 266,67 грн., вказаним вище 91 військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 , що згідно з приміткою 2 до ст. 425 КК України у понад 500 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян і є тяжкими наслідками.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, недбалому ставленні військової службової особи до служби, що спричинило тяжкі наслідки, вчиненому в умовах воєнного стану.

Підозра ОСОБА_4 обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема:

- актом службового розслідування військової частини НОМЕР_2 від 15.08.2023 та його матеріалами;

- даними аудиторського звіту 2 територіальне управління внутрішнього аудиту Служби внутрішнього аудиту Міністерства оборони України № 535/30/17 від 08.12.2023 в діяльності військових частин НОМЕР_2 та НОМЕР_1 ;

- довідкою Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області від 23.02.2024 про результати участі в якості спеціаліста у кримінальному провадженні № 0000049;

- висновком експерта № СЕ-19/124-24/1675-ПЧ від 12.02.2024 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи;

- висновком експерта № 168/394/24-23 від 20.06.2024 за результатами проведення судової економічної експертизи;

- показаннями допитаних в якості свідків наступних військовослужбовців: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_96 , ОСОБА_46 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , ОСОБА_97 , ОСОБА_92 , ОСОБА_93 , ОСОБА_94 , ОСОБА_95 , ОСОБА_23 , ОСОБА_98 , ОСОБА_99 , ОСОБА_100 , ОСОБА_101 , ОСОБА_102 та інших;

- інформацією про їх телефонні з`єднання (з прив`язкою до місця розташування), вилученою у операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», ПрАТ «ВФ Україна» та ТОВ «Лайфселл»;

- речовими доказами, іншими вилученими і витребуваними документами в сукупності.

Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність ОСОБА_4 до вчинення ним злочину є достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжувати вчиняти тотожні або інші кримінальні правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбачених ч. 4 ст. 425 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду:

У зв`язку з тим, що санкцією ч. 4 ст. 425 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_4 , передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду для уникнення кримінальної відповідальності за тяжке кримінальне правопорушення та відбування покарання;

2) знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення:

Підозрюваний ОСОБА_4 , користуючись налагодженими зв`язками та здобутими знайомствами на військовій службі, отриманими під час перебування на вказаній керівній та інших посадах у Збройних Силах України, може особисто або опосередковано негативно впливати на хід досудового слідства та судового розгляду, через прохання, погрози або іншим шляхом знищити, приховати або спотворити докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також речі та документи, які містять інформацію щодо вчиненого кримінального правопорушення та якими на даний час орган досудового розслідування не володіє;

3) незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні:

Так, перебуваючи без запобіжного заходу, для уникнення кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення ОСОБА_4 може незаконно впливати шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу на показання свідків. Для уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може використати тісні службові та соціальні зв`язки, в тому числі з працівниками правоохоронних та органів державної влади, військових службових осіб тощо, з метою незаконного впливу на свідків;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином:

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 , проходячи військову службу на посаді командира військової частини НОМЕР_1 , вчинив тяжке кримінальне правопорушення, у разі незастосування запобіжного заходу намагатиметься уникнути відповідальності за їх вчинення та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим зручним та можливим для нього способом; крім того, встановлено що ОСОБА_4 раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності, а також негативно характеризувався за місцем проходження служби;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується:

Слідчим у клопотанні зазначено, що підозрюваний ОСОБА_4 , будучи не ізольованим від суспільства, може вчинити інше кримінальне правопорушення, в т.ч. аналогічного характеру, нехтуючи статутами Збройних Сил України та вимогами іншого законодавства. Існують ризики введення в оману суду або іншого уповноваженого органу, перешкоджання з`явленню свідків, експертів, примушування їх до відмови від давання показань чи висновку для уникнення покарання за злочині, у скоєнні яких підозрюється.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав зазначених у клопотанні.

Підозрюваний не заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що вину у кримінальному правопорушенні не визнає, однак із застосуванням запропонованого запобіжного заходу погоджується.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши зміст та мотиви клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії передбачені частиною першою цієї статті.

У кримінальному провадженні за №0000049 від 18.08.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України

Обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження, долученими до клопотання та дослідженими в судовому засіданні: актом службового розслідування військової частини НОМЕР_2 від 15.08.2023 та його матеріалами; даними аудиторського звіту 2 територіальне управління внутрішнього аудиту Служби внутрішнього аудиту Міністерства оборони України № 535/30/17 від 08.12.2023 в діяльності військових частин НОМЕР_2 та НОМЕР_1 ; довідкою Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області від 23.02.2024 про результати участі в якості спеціаліста у кримінальному провадженні № 0000049; висновком експерта № СЕ-19/124-24/1675-ПЧ від 12.02.2024 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи; висновком експерта № 168/394/24-23 від 20.06.2024 за результатами проведення судової економічної експертизи; показаннями допитаних в якості свідків наступних військовослужбовців: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_96 , ОСОБА_46 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , ОСОБА_97 , ОСОБА_92 , ОСОБА_93 , ОСОБА_94 , ОСОБА_95 , ОСОБА_23 , ОСОБА_98 , ОСОБА_99 , ОСОБА_100 , ОСОБА_101 , ОСОБА_102 та інших; інформацією про їх телефонні з`єднання (з прив`язкою до місця розташування), вилученою у операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», ПрАТ «ВФ Україна» та ТОВ «Лайфселл»; речовими доказами, іншими вилученими і витребуваними документами в сукупності.

При цьому надаючи оцінку обґрунтованості підозри, варто звернути увагу, що згідно практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997р. у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, §51; рішення від 30.08.1990р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія A № 182, § 32).

Також слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Слідчий суддя вважає, що докази, надані органами досудового розслідування, на даному етапі досудового розслідування в достатній мірі підтверджують наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за №0000049 від 18.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України.

Сторона обвинувачення в обґрунтування клопотання посилалась на наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: може 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Із системного аналізу змісту ч. 2 ст. 177 і п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК вбачається, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу - щодо встановлення наявності заявлених стороною обвинувачення ризиків слідчий суддя керується стандартом переконання «достатні підстави».

Так, існування кожного, вказаного у ч. 1 ст. 177 КПК ризику, має підтверджуватися фактами, наявність яких має бути переконливо продемонстрована (п. п. 85, 86 рішення ЄСПЛ від 30.01.2018 у справі «Макаренко проти України» /Makarenkov. Ukraine, заява №622/11).

Таким чином, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Оцінюючи зазначені у клопотанні ризики, їх обґрунтування та надані на підтвердження цього докази, слідчим суддею враховано таке.

Ризик можливого переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування може мати імовірність у зв`язку з можливим усвідомленням підозрюваною невідворотності покарання. Невідворотність покарання за злочини вже саме по собі є підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Є обґрунтованим твердження сторони обвинувачення щодо існування ризиків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України: може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Підозрюваний ОСОБА_4 , користуючись налагодженими зв`язками та здобутими знайомствами на військовій службі, отриманими під час перебування на вказаній керівній та інших посадах у Збройних Силах України, може особисто або опосередковано негативно впливати на хід досудового слідства та судового розгляду.

Ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення є необґрунтованим, оскільки підозрюваний раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, продовжує військову службу, за місцем проходження служби характеризується позитивно.

Розглядаючи заявлене клопотання, слідчий суддя відповідно до ст. 178 КПК України враховує, що підозрюваний притягається до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, продовжує військову службу, за місцем проходження служби характеризується позитивно.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , та особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання сторони обвинувачення та можливість досягнення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи (служби);

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 176-178, 179, 186, 193-194, 196, 309-310, 372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи (служби);

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали 2 місяці в межах строку досудового розслідування, тобто до 14.03.2025 включно.

Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 17 січня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1