Справа № 126/89/18
Провадження № 1-кс/151/9/25
УХВАЛА

іменем України

07 березня 2025 року селище Чечельник

Слідчий суддя Чечельницького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 та старшого дізнавача СД ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Чечельник скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача СД ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 07 січня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000051, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 грудня 2016 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України,

ВСТАНОВИЛА :

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 24 січня 2025 року задоволено подання Бершадського районного суду Вінницької області щодо вирішення питання про направлення на розгляд до іншого суду скарги ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача СД ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 07 січня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000051, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 грудня 2016 року та направлено скаргу на розгляд до Чечельницького районного суду Вінницької області.

У обґрунтування скарги ОСОБА_3 посилається на те, що на його думку постанова про закриття кримінального провадження незаконна, упереджена, необгрунтована, поспішна та прийнята з суттєвим порушенням вимог ст.40 та ч.2 ст.9 КПК України, оскільки під час проведення одночасного допиту його, як потерпілого і свідка ОСОБА_5 де він визнав, що під час допиту 22.09.2006 в прокуратурі він був ознайомлений з протоколом допиту і поставив свій підпис під протоколом, тобто був ознайомлений за відповідальність згідно ст. 71 КПК України та статтей 384-385 КК України. ОСОБА_5 надав брехливі покази відносно нього та звинувачував його у торгівлі людьми, що загрожувало йому згідно ст. 149 КК України, а саме у скоєнні тяжкого злочину. Щодо свідка ОСОБА_6 зазначив, що останній відмовляється отримувати повістку, хоча працює у своєму кафе, з`являється на ринку, однак слідчий не вживає всіх мір для одночасного допиту його як потерпілого та ОСОБА_6 , крім того, слідчий не виконує вказівки прокуратури і суду, тому вбачає в бездіяльності слідчого корупційніні дії з метою прикриття конкретного кримінального злочину. Просить скасувати постанову ст. дізнавача ВП ГУНП №1 ОСОБА_7 від 07.01.2025 про закриття кримінального провадження, направити справу до ВП ГУНП №1 для проведення досудового слідства належним чином.

Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 31.01.2025 слідчим суддею визначено ОСОБА_1

31 січня 2025 року слідчим суддею відкрито провадження за скаргою та призначено скаргу до розгляду.

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав повністю з мотивів зазначених у ній та просив скасувати постанову про закриття кримінального провадження. Зазначив, що у матеріалах скарги та кримінального провадження є достатні докази для пред`явлення підозри зазначеним ним особам, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , які написали на нього заяви та давали неправдиві свідчення про те, що він торгує людьми. На підставі їхніх заяв, відносно нього були порушені кримінальні справи, в тому числі за торгівлю людьми, а на підставі їх свідчень, які останні давали відносно нього під час досудового слідства та судових проваджень, вказані справи розглядалися та тривали 11 років. Вина його не доведена, справи закриті. Вважає постанову дізнавача незаконною, упередженою, необгрунтованою та поспішною.

Старший дізнавач СД ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 у судовому засіданні просив у задоволенні скарги відмовити, у зв`язку із її необґрунтованістю. Зазначив, що факти викладені у скарзі необґрунтовані та вже були ретельно перевірені в ході досудового розслідування. Твердження ОСОБА_3 , що покази надані ОСОБА_5 були спрямовані на звинувачення його у торгівлі людьми, за що відносно нього було порушено кримінальну справу безпідставні у зв`язку із тим, що відповідно до вимоги Департаменту інформаційних технологій ''Обліку відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимостей'' ОСОБА_3 взагалі не було пред`явлено обвинувачення, передбачене ст. 149 КК України (торгівля людьми) та у судах така кримінальна справа не розглядалася. Посилання ОСОБА_3 на те, що ОСОБА_6 ухиляється від отриманні повістки та проведення одночасного допиту також безпідставне, так як 24.04.2024 в ході досудового розслідування ОСОБА_6 допитано в якості свідка, який від надання будь-яких показів в порядку ст. 63 Конституції України відмовився, а отже підстав, що чітко визначені ч.9 ст. 224 КПК України (слідчий, прокурор має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях) для проведення одночасного допиту немає. Наголосив на тому, що предметом кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, являється неправдиве показання свідка. Показання (ст. 95 КПК) свідка (ст. 65 КПК) чи потерпілого (ст. 55 КПК) є неправдивими (лжесвідчення), якщо полягають у повідомленні недостовірних відомостей про факти та обставини, що мають значення для відповідного провадження. Відповідно до роз`яснень показання - це відомості про факти, які підлягають встановленню і мають важливе значення для правильного вирішення справи, повідомлені суду чи іншій уповноваженій особі у встановленому законом порядку і належним чином процесуально оформлені. Неправдивими є показання, які не відповідають дійсності, в яких повністю або частково перекручені, у тому числі шляхом замовчування, факти, що мають значення для правильного вирішення справи, тобто покази свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 надані у вересні 2006 року в Бершадській районній прокуратурі та покази надані під час судових засідань, зокрема і в Чечельницькому районному суді Вінницької області, що не були враховані при ухваленні вироку та не містили і не могли містити відомостей про факти, які підлягають встановленню і мають важливе значення для правильного вирішення справи, а отже не могли спричинити будь-якої шкоди правосуддю, так як не входили до складу пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення та були надані останніми зі слів самого ОСОБА_3 .. За результатами проведення досудового розслідування не встановлено, будь-яких об`єктивних обставин, що дали б підстави пред`явити підозру ОСОБА_6 та ОСОБА_5 по ч. 1 ст. 384 КК України. Вважає, що досудове розслідування проведено всебічно, повно і неупереджено, досліджено обставини кримінального провадження, встановлено та досліджено всі обставини, що можуть мати значення для кримінального провадження та винесено обґрунтовану постанову про закриття кримінального провадження з дотриманням вимог КПК України.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшла наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні старшого дізнавача СД ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 перебувало кримінальне провадження № 0000051, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 грудня 2016 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України.

Дане кримінальне провадження було порушено за заявою ОСОБА_3 від 24.10.2016 про дачу неправдивих показів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , щодо того, що він здійснює підготовку жінок для відправки в Ізраїль для зайняття проституцією.

07 січня 2025 року постановою старшого дізнавача СД ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 вказане кримінальне провадження закрито у зв`язку з встановленням відсутності в діяннях ОСОБА_6 та ОСОБА_5 складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя наділений повноваженнями здійснювати у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до ч. 1 п.п. 1, 2, 3 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення; 2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; 3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні, окрім іншого, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), а також обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

За приписами ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з :

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосередньої оцінки отриманих фактичних даних.

Закриваючи кримінальне провадження, дізнавач в оскаржуваній постанові зазначив, що закриває справу у зв`язку з встановленням відсутності у діянніОСОБА_6 та ОСОБА_5 складу кримінальноно проступку, передбаченого ч. 1 ст. 384КК України.

Крім того, в оскаржуваній постанові дізнавач зазначив, що надані вказаними особами покази щодо відомих їм фактів чи відсутності фактів, які не входили до складу злочину пред`явленого ОСОБА_3 , тобто дані покази судом не були враховані при ухваленні вироку та не містили відомостей про факти, які підлягають встановленню і мають важливе значення для правильного вирішення справи, а отже не могли спричинити будь-якої шкоди правосуддю.

Ознайомившись з матеріалами скарги та кримінального провадження слідчим суддею встановлено, що дізнавачем в ході проведення досудового розслідування було проведено ряд слідчих дії, серед яких отримано тимчасові доступи до кримінальних справ, які були порушені відносно ОСОБА_3 та перебували у провадженні Тростянецького, Чечельницького та Теплицького районних судів Вінницької області, звідки вилучені копії документів долучені до матеріалів даного кримінального провадження.

Щодо твердження ОСОБА_3 про те, що на підставі заяв ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відносно нього були порушені кримінальні справи, серед яких торгівля людьми для зайняття проституцією, то даний факт досліджувався дізнавачем та встановлено, що відносно ОСОБА_3 кримінальна справа за ст. 149 КК України (торгівля людьми) взагалі не порушувалася та у судах не перебувала. (а.с. крим. пров. 319)

Крім того, дізнавачем встановлено, що відносно ОСОБА_3 було порушено кримінальну справу по ч.3, 5 ст.27, ч1 ст.369 КК України, вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 27.05.2013 року ОСОБА_3 визнано внним та засуджено до покарання у вигляді штрафу. (а.с.крим. пров. 295-300) Вказаний вирок залишений в силі ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 11.09.2013 (а.с.крим. пров. 300 зворотній бік -302), однак скасований ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.05.2014, справу направлено на нове розслідування.

Вироком Чечельницького районного суду Вінницької області від 23.02.2012 ОСОБА_3 визнано невинним у скоєнні злочину передбаченого ч.3, 5 ст.27, ч1 ст.369 КК України за відсутністю в його діях складу злочину та виправдано). Зі змісту вказаного вироку, а саме зі свідчень свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вбачається, що оперативні матеріали по даній справі було заведено на підставі повідомлення ОСОБА_8 , який вказав, що звернувся до начальника Бершадського РВ УМВС ОСОБА_10 з рапортом в якому доповів про намагання дачі йому хабара за виготовлення фальшивих документів. На цьому наголошував і дізнавач у судовому засіданні та даний факт викладений ним у постанові про закриття кримінального провадження. Тобто, дана справа була порушена не на підставі заяв ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .. Щодо свідчень ОСОБА_6 та ОСОБА_5 суд у своєму вироку зазначив, що наявність чи відсутність викладених ними фактів не входить до складу злочину пред`явленого обвинуваченому ОСОБА_3 (а.с.крим. пров 289-292).

У матеріалах кримінального провадження також наявна ухвала Теплицького районного суду Вінницької області від 15.08.2016 відносно ОСОБА_3 по ч.4, 5 ст.27, ч1 ст.366 КК України (службове підроблення), якою кримінальне провадження закрито, у зв`язку з відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення. (а.с.крим. пров.42) Щодо наполягання ОСОБА_3 на проведенні допитів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , то матеріали справи містять протокол одночасного допиту ОСОБА_5 з ОСОБА_3 від 09.07.2021 року (а.с.крим. пров. 163-166), а ОСОБА_6 дійсно відмовлявся отримувати повістки та з`являтися для допиту, однак матеріали кримінального провадження містять протокол допиту ОСОБА_6 від 04.04.2024, з якого вбачається, що він від надання показів в порядку ст.63 Конституції України відмовився, про що підписався. ( а.с.278-279).

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування дізнавачем виконано усі вказівки прокурора, здійснено усі можливі та необхідні дії, здійснено тимчасові доступи до усіх криімнальних проваджень, що розглядалися Тростянецьким, Чечельницьким та Теплицьким районними судами Вінницької області відносно ОСОБА_3 , проаналізовано дані покази ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , а також прийняті судами рішення та вчинено усі дій спрямовані на допит ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , результати яких додано до матеріалів кримінального провадження, тому у задоволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись статтями 223, 234-235, ч.2 ст.376 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача СД ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 07 січня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000051, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 грудня 2016 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Чечельницький районний суд Вінницької області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 11 березня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_11