Справа № 595/558/24
Провадження № 1-в/595/1/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року

м. Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання Чортківського районного сектору № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області про приведення вироку у відповідність до закону, який звільняє від покарання або пом`якшує його, стосовно засудженого ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

Провідний інспектор Чортківського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» ОСОБА_5 звернулася до суду із поданням про приведення вироку у відповідність згідно з діючим законодавством, стосовно засудженого ОСОБА_4 .

В обґрунтування подання зазначено, що вироком Бучацького районного суду від 15.04.2024 року ОСОБА_4 засуджено за ст.395 КК України та призначено узгоджене сторонами покарання, у виді арешту на строк 5 (п`ять) місяців, за ч.4 ст.185 КК України призначено узгоджене сторонами покарання, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5(п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ (далі - Закон № 3886-ІХ), який набрав чинності 09 серпня 2024 року, підвищено поріг кримінальної відповідальності за крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрату чужого майна, чим скасовано кримінальну відповідальність за вчинення таких діянь, якщо вартість викраденого майна складає менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Зазначені дії, відповідно до Закону № 3886-ІХ від 18.07.2024, є дрібного крадіжкою, за яку настає відповідальність відповідно до ст. 51 КУпАП.

Згідно вироку Бучацького районного суду Тернопільської області від 15.04.2024 року, 02.01.2024 року ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна та своїми діями завдав матеріальну шкоду на загальну суму 855 грн. 29 коп.; 08.01.2024 року ОСОБА_4 повторно вчинив таємне викрадення майна, та своїми діями завдав матеріальну шкоду на загальну суму 925 грн. 32 коп.; 13.01.2024 року ОСОБА_4 повторно вчинив таємне викрадення майна та своїми діями завдав матеріальну шкоду на загальну суму 525 грн.; 15.01.2024 року ОСОБА_4 повторно вчинив таємне викрадення майна та своїми діями завдав матеріальну шкоду на загальну суму 1125 грн.

На підставі вищевикладеного, провідний інспектор Чортківського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за епізодами від 02.01.2024 року на суму 855 грн.; від 08.01.2024 року на суму 925 грн.; від 13.01.2024 року на суму 525 грн.; від 15.01.2024 року на суму 1125 грн.

Представник Чортківського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі. Подання підтримує в повному обсязі.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення подання не заперечувала.

ОСОБА_4 в судовому засіданні подання підтримав.

Розглянувши подання, дослідивши матеріали особової справи № 22/2024, враховуючи думку прокурора, суд приходить до наступного висновку.

Вироком Бучацького районного суду від 15.04.2024 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.185, ст.395 КК України та призначено за ст.395 КК України узгоджене сторонами покарання, у виді арешту на строк 5 (п`ять) місяців, за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5(п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Згідно вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Зі змісту вироку слідує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_4 вчинив у 2024 році.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб, згідно із ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», становить 3028 грн.

Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 2024 рік становить 3028 грн.

Як вбачається з вироку, кримінальним правопорушенням завдано матеріальну шкоду 02.01.2024 року на суму 855 грн. 29 коп.; 08.01.2024 року ОСОБА_4 повторно вчинив правопорушення та завдав матеріальну шкоду на загальну суму 925 грн. 32 коп.; 13.01.2024 року ОСОБА_4 повторно вчинив правопорушення та завдав матеріальну шкоду на загальну суму 525 грн.; 15.01.2024 року ОСОБА_4 повторно вчинив правопорушення та завдав матеріальну шкоду на загальну суму 1125 грн.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_4 за вироком Бучацького районного суду від 15.04.2024 року завдав матеріальну шкоду потерпілому на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 1 січня звітного року, у якому була скоєна крадіжка (2024 рік), тобто вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, суд приходить до переконання про необхідність звільнення засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Крім того, як встановлено, вироком Бучацького районного суду від 15.04.2024 року остаточне покарання ОСОБА_4 призначене на підставі ч.1 ст. 70 КК України. За ст.395 КК України ОСОБА_4 призначено узгоджене сторонами покарання, у виді арешту на строк 5 (п`ять) місяців. За ч.4 ст.185 КК України ОСОБА_4 призначено узгоджене сторонами покарання, у виді позбавлення волі строком на 5(п`ять) років. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Згідно із змінами внесеними до ст. 60 КК України на підставі Закону № 3342-IX від 23.08.2023, покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого військовослужбовця в умовах ізоляції на гауптвахті і встановлюється на строк від одного до шести місяців. Тобто на даний момент покарання у виді арешту може бути призначене лише засудженому військовослужбовцю.

Оскільки засуджений ОСОБА_4 військовослужбовцем не є і відповідно не може відбувати покарання у виді арешту, суд вважає за необхідне привести покарання ОСОБА_4 у відповідність із законом.

На підставі вищенаведеного, суд вважає за необхідне перерахувати засудженому ОСОБА_4 призначене покарання за ст. 395 КК України на підставі пп. а п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, згідно якого одному дню позбавлення волі відповідають один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту, та вважати ОСОБА_4 засудженим вироком Бучацького районного суду за ст. 395 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 місяців.

За таких обставин, подання провідного інспектора Чортківського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області є таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, ч.1 ст. 72, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Чортківського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Бучацького районного суду Тернопільської області від 15.04.2024 року за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим вироком Бучацького районного суду Тернопільської області від 15.04.2024 за ст. 395 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) місяців.

В решті покарання згідно вироку Бучацького районного суду Тернопільської області від 15.04.2024 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1