Справа № 541/1340/25
Провадження № 1-кс/541/312/2025
У Х В А Л А

Іменем України

03 квітня 2025 року м. Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного 01.04.2025 до ЄРДР за № 0000365 клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, а саме просив накласти арешт з позбавленням права відчуження, розпоряджання та користування, а саме на: 1) запал типу УЗРГМ з маркуванням «УЗРГМ ППМ72» на лицевій стороні та з маркування «4-72» на тильній стороні; 2) корпус гранати типу РГ-42 без маркування; 3) запал типу УЗРГМ з маркуванням «УЗРГМ 386»; 4) корпус гранати типу РГ-42 без маркування визначивши місцем зберігання, кімнату зберігання речових доказів ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, за адресою: вул. Шевченка, 103, сел. Велика Багачка, Миргородського району, Полтавської області.

Прокурор подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Вивчивши клопотання, перевіривши додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання з наступних підстав.

Встановлено, що СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000365 від 01.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Так, 01.04.2025 близько 15 год під час опрацювання виклику за повідомленням про стрільбу, працівниками поліції ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області у гаражі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено два предмети, схожі на гранату типу РГ-42.

В ході проведення перевірки з метою виявлення та врятування речових доказів по справі в присутності понятих у порядку ч. 3 ст. 233 КК України було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого виявлено та вилучено: 1) запал типу УЗРГМ з маркуванням «УЗРГМ ППМ72» на лицевій стороні та з маркування «4-72» на тильній стороні; 2) корпус гранати типу РГ-42 без маркування; 3) запал типу УЗРГМ з маркуванням «УЗРГМ 386»; 4) корпус гранати типу РГ-42 без маркування, які поміщено до окремих сейф пакетів «Національна Поліція України», опечатано та направлено для зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області.

01.04.2025 постановою слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню: 1) запал типу УЗРГМ з маркуванням «УЗРГМ ППМ72» на лицевій стороні та з маркування «4-72» на тильній стороні; 2) корпус гранати типу РГ-42 без маркування; 3) запал типу УЗРГМ з маркуванням «УЗРГМ 386»; 4) корпус гранати типу РГ-42 без маркування, які поміщено до окремих сейф пакетів «Національна Поліція України» які направлено для зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, за адресою: вул. Шевченка, 103, сел. Велика Багачка Миргородського району Полтавської області.

Як зазначено прокурором, під час проведення досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене в ході обшуку 01.04.2025 майно, для подальших проведень досліджень та експертиз, збереження речових доказів. Арешт вказаного майна є необхідним для забезпечення його зберігання до закінчення проведення відповідних слідчих дій, зокрема проведення експертиз, а його повернення може перешкоджати всебічному, повному та об`єктивному дослідженню обставин кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Пункт 1 ч. 2 статті 167 КПК України передбачає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та або зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для накладення арешту на вищевказане майно, оскільки прокурором доведено, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України, тому з метою збереження речових доказів, запобігання знищення, втрати майна, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення даного клопотання та накладення арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0000365 задовольнити.

Накласти арешт на:

- запал типу УЗРГМ з маркуванням «УЗРГМ ППМ72» на лицевій стороні та з маркування «4-72» на тильній стороні;

- корпус гранати типу РГ-42 без маркування;

- запал типу УЗРГМ з маркуванням «УЗРГМ 386»;

- корпус гранати типу РГ-42 без маркування;

визначивши місцем зберігання кімнату зберігання речових доказів ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: вул. Шевченка, 103, сел. Велика Багачка, Миргородського району Полтавської області.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1