Справа № 297/24/25
УХВАЛА

09 січня 2025 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000546 від 12.07.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

встановив:

У провадженні Берегівського районного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000546 від 12.07.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він 12 липня 2024 року близько 03:00 год, перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, що підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп?яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 12.07.2024, за місцем свого проживання у кімнаті квартири АДРЕСА_1 , під час сварки на грунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_4 , схопив кухонний ніж та умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, наніс ОСОБА_4 удар в ділянку грудної клітини справа, чим самим заподіяв останньому проникаюче поранення грудної клітини справа у виді колото-різаної рани правої половини грудної клітини справа по передньо-підпахвовій лінії на рівні проекції 6-го ребра, що згідно висновку експерта № 67/Б від 02.10.2024 відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

За викладених обставин, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України, - в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто в умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

Відповідно до здійснення автоматичного розподілу судових проваджень зазначений обвинувальний акт отриманий головуючим суддею 03.01.2025 року та ухвалою судді Берегівського районного суду від 03.01.2025 року призначено підготовче судове засідання на 09.01.2025 року.

08.01.2025 року прокурором ОСОБА_7 було подано письмове клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 діб, без можливості внесення застави.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України, - в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто в умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

12 липня 2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Берегуйфалу, Берегівського району, мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, не працюючого, раніше не судимого, повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та згідно ухвали слідчого судді Берегівського районного суду від 05.09.2024 року до останнього продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без можливості внесення застави до 12.10.2024 року.

Вина ОСОБА_6 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме допитами свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , протоколом огляду місця події та іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов?язків, а також запобігання спробам:

1) Переховуватися від органів суду.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_6 є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вищевказана обставина, а також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина) дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення злочину може переховуватись від суду та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону У країни, а також переховуватись на території України.

2) Незаконно виливати на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні.

Обвинувачений з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження може вступати у позапроцесуальні відносини з свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показів і це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показів або відмови від надання таких.

3) Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Знаходячись на волі обвинувачений ОСОБА_6 зможе використовуючи свої зв?язки та координувати дії засобами, які мають можливість впливати на викривлення зазначених даних для кримінального провадження шляхом погрози та тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджанням досудового розслідування.

4) Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується.

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин проти життя та здоров`я особи, отже є підстави вважати, що в підозрюваного є достатньо рішучості для вчинення й інших кримінальних правопорушень.

Прокурор у клопотанні зазначає, що з метою неухильного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов?язків передбачених ч. 7 ст. 42 КПК Країни, а саме: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 3) підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а також запобігання спробам передбаченим п.п. 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого та понятих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення, зважаючи на те, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 закінчується 12 січня 2025 року та за цей час неможливо закінчити судовий розгляд, а необхідність у даному запобіжному заході не втратив свого сенсу, необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання з наведених в ньому підстав, зазначила, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, що підтверджує можливість ризику переховування обвинуваченого від суду, здійснення незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Захисник ОСОБА_5 заперечила щодо задоволення клопотання та вказала, що клопотання є незаконним, необґрунтованим. При цьому зазначила, що обвинувачення є необґрунтованим, обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, проживає із своїм рідним дядьком Світлик, за яким доглядає, оскільки останній є лежачим хворим. Крім того, матір обвинуваченого є пенсіонеркою та проживає у м. Берегове, а сам обвинувачений є інвалідом першої групи і знаходиться на диспансерному обліку у лікаря-офтальмолога. До того ж потерпілий у справі є колишнім співмешканцем доньки обвинуваченого та у них є спільна дитина. У зв`язку з цим вказані міцні соціальні зв`язки та стан здоров`я обвинуваченого спростовує можливість ризику переховування від суду, відсутні інші наведенні прокурором у клопотанні ризики, тому просила відмовити в задоволенні клопотання та обрати інший запобіжний захід відносно обвинуваченого, наприклад домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію свого захисника та просив обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Потерпілий ОСОБА_4 також заперечив щодо задоволення клопотання та просив, щоб ОСОБА_6 не тримали під вартою, він йому скоєне пробачив. оскільки обвинувачений є дідусем його дитини.

Заслухавши думку сторін та перевіривши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше не судимий, є інвалідом першої групи, має на утриманні дядька ОСОБА_10 , а також його мати є пенсіонеркою.

При вирішенні клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 , суд враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, те, що ОСОБА_6 раніше не судимий, є інвалідом першої групи, має на утриманні дядька ОСОБА_10 , а також його мати є пенсіонеркою, та вказані в клопотанні ризики є недостатніми для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки це є найсуворішим запобіжним заходом.

Враховуючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 і передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, та обставину, що він може виїхати за кордон, однозначно не переконує в тому, що він перебуваючи на волі, може ухилятися від виконання процесуальних обов`язків, незаконно впливати на свідків, та інших учасників у кримінальному провадженні або вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурором не було доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ризиків.

Наявність обґрунтованої підозри та можливість переховування від суду не є підставою для позбавлення свободи особи. Така правова позиція також викладена в п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України».

Отже, в задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 слід відмовити.

У зв`язку з наведеним, суд розглядає можливість застосування іншого (альтернативного) запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 ..

Так, відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені частиною 1 даної статті.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку про достатність застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 на строк два місяці, що буде достатнім для запобігання ризиків, вказаних прокурором в клопотанні.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Частиною 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту з 22:00 години по 06:00 годин за адресою: АДРЕСА_2 , строком на два місяці, необхідне для неухильного виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, унеможливить його переховування від суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не виїжджати за межі м. Берегове без дозволу суду; 3) утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками по даому кримінальному провадженню; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 5) носити електронний засіб контролю.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193-194, 196, 395 КПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000546 від 12.07.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю с. Берегуйфалу, Берегівського району, Закарпатської області, мешканцю АДРЕСА_2 , громадянину України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, а саме - заборонити залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 22:00 години по 06:00 годин щодня.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не виїжджати за межі м. Берегове без дозволу суду;

3) утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками по даому кримінальному провадженню;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) носити електронний засіб контролю.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали надіслати в Берегівський РВП ГУНП в Закарпатській області для виконання та зобов`язати негайно поставити на облік обвинуваченого і повідомити про це суд.

Ухвала діє до 09 березня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_11