ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/331/25 Справа № 212/343/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника скаржника ОСОБА_5 , - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 січня 2025 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, -

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

представника скаржника - адвоката ОСОБА_6

В с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 січня 2025 року, скаргу ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про злочин до ЄРДР, залишено без задоволення.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, з огляду на положення ст. 214 КПК України та фактичні обставин викладені у скарзі слідчий суддя зазначив, що згідно відповіді прокурора та начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 20.12.2024 року ОСОБА_5 призваний на військову службу під час мобілізації, у зв`язку з чим оскарження правомірності мобілізаційних заходів та висновку ВЛК повинно здійснюватись в порядку адміністративного судочинства.

В апеляції

- представник скаржника - адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 січня 2025 року та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважену особу ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, внести відомості до ЄРДР за заявою про злочин від 10.01.2025 року, про незаконне позбавлення волі та утримання ОСОБА_5 службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування апеляційних вимог вказує на незаконність оскаржуваної ухвали та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Зазначає, що у заяві про злочин від 10.01.2025 року, детально викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, що виразилось у незаконному позбавленні волі, без рішення суду та добровільної згоди ОСОБА_5 , якого продовжували утримувати в приміщенні ТЦК та СП. Зауважує, що з викладених у заяві фактичних обставин слідує, що призов громадянина на військову службу відбувався з порушенням закону та фактично відносно ОСОБА_5 вчинено злочин.

Прокурор, скаржник будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час судового розгляду до суду не з`явились, клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин не подавали, а тому враховуючи положення ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проводити судовий розгляд без їх участі.

Вислухавши представника скаржника, яка підтримала доводи апеляційної скарги та наполягала на її задоволенні, з викладених в ній підстав, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Внесення відомостей до ЄРДР також врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020 року, згідно з пунктом 2 глави 1 розділу ІІ «Порядок формування та ведення Реєстру» якого, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення.

Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

В пункті 36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 зазначено, що у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Слідчим суддею встановлено, що заява ОСОБА_8 від 10.01.2025 року про вчинення кримінального правопорушення була прийнята ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області та зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі ІТС ІП Національної поліції України, про що свідчить талон -повідомлення Єдиного обліку№920 від 10.01.2025 року.

Cлід звернути увагу на те, що зі змісту заяви-повідомлення ОСОБА_9 про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в заяві, стосуються неправомірних дій службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , які виразились у затриманні її сина ОСОБА_5 та направленні на проходження військової служби до в/ч НОМЕР_1 .

З метою перевірки доводів викладених у заяві ОСОБА_9 , прокурором направлено запит начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 , та згідно відповідні, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був призваний для проходження військової служби під час мобілізації саме 20 грудня 2024 року.

Таким чином, з викладених фактичних обставин дійсно слідує, що між ОСОБА_5 та уповноваженими особами ТЦК та СП виникли правовідносини, що врегульовані законодавство про мобілізацію та мобілізаційну підготовку.

Зважається на те, що у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2024 року №64/2022, затвердженого законом України від 24.02.2022 № 2101 -IX, з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 65/2022 (зі змінами та доповненнями), затвердженого законом України від 03.03.2022 № 2105-ІХ, оголошено загальну мобілізацію.

Відповідно до ст. 22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" № 3543-ХІІ (зі змінами та доповненнями) громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до ТЦ СП для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період. Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки).

З огляду на викладене, за відсутності об`єктивних даних, що дійсно ОСОБА_5 не порушив вимоги закону про мобілізацію, а також відомостей, що він утримувався під вартою чи гаупвахті, не можна достеменно стверджувати, що особа, яку направлено на проходження військової служби за мобілізацією, незаконно позбавлена свободи, оскільки у скарзі вказано лише про його перебування у приміщенні ТЦК та СП та подальше направлення до військової частини.

Отже, за наведених вище обставин, враховуючи, що закон передбачає необхідність попередньої оцінки слідчим, змісту заяви про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації, а саме відповідності ст. 11 КК України, з огляду на наведені заявником вище фактичні обставини, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про відсутність підстав для задоволення скарги на бездіяльність уповноважених осіб, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

При цьому, скаржник не позбавлений процесуального права на звернення в порядку адміністративного судочинства з позовом щодо оскарження неправомірних дій працівників ТЦК та СП та висновку військово-лікарської комісії.

З огляду на вищенаведене апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді, - без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника скаржника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 січня 2025 року, якою залишено без задоволення скаргу на бездіяльність уповноважених осіб ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4