Справа № 342/294/25
Провадження № 1-кп/342/115/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому cудовому засіданні у залі суду міста Городенка обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 від 11.02.2025 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт.Чернелиця, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодружений, на утриманні нікого немає, не працює, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України,

з угодою про визнання винуватості від 21.03.2025 року

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 обвинувачується у незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Відповідно до ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Згідно з ст.4 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» - природні ресурси України є власністю Українського народу. Громадяни України мають право користуватися природними ресурсами України відповідно до цього та інших законів. Стаття 19 ЗУ «Про надра» визначає, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу, який відповідно до п.4 Постанови КМУ №59 від 27.01.1995 «Про затвердження Положення про порядок надання гірничих відводів» може надаватися підприємствам, установам, організаціям, а також громадянам України лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр, а також затвердженого в установленому порядку проекту розробки родовища корисних копалин або будівництва гірничодобувного об`єкта чи підземної споруди, не пов`язаної з видобуванням корисних копалин.

У порушення вказаних вимог чинного законодавства України, ОСОБА_3 , не маючи будь-якого передбаченого законодавством дозволу, здійснив незаконне видобування основної гірської (геологічної) породи пісковику, яка відповідно до Постанови КМУ від 12.12.1994 (із змінами від 28.12.2011 за №1370) належить до корисних копалин загальнодержавного значення. Так, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність вчинюваних ними дій, достовірно знаючи про відсутність у нього необхідного для користування надрами та видобування корисних копалин спеціального дозволу гірничого відводу, для власних потреб, за допомогою молотка, металевого лому та зубила здійснив видобування осадової гірської (геологічної) породи (пісковику), що знаходиться на земельній ділянці за межами населеного пункту с.Хмелева та належить до комунальної власності Чернелицької територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської області.

11.02.2025 близько 12.00 год працівниками ВП №2 (м.Городенка) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківської області на території закинутого кар`єру, що належить до комунальної власності Чернелицької територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської області виявлено на поверхні землі місце, на якому знаходився камінь шириною 80 см довжиною 85 см висотою 55 см, на якому ОСОБА_3 складав видобуваний камінь для власних потреб та подальшого його використання. Відповідно до висновку експерта Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України від 20.02.2025 зразки каміння, вилучені з місця видобування та з місця складання, є твердою осадовою гірською (геологічною) породою пісковиком, який відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення та відповідно до розрахунку з державної екологічної інспекції Карпатського округу розмір збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами становить 2838,40 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.240 КК України як умисні дії, які виразились у незаконному видобуванні корисних корплин загальнодержавного значення.

21 березня 2025 року між підозрюваним ОСОБА_3 та начальником Городенківського відділу Коломийської місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 470, 472 КПК України.

Згідно угоди підозрюваний ОСОБА_3 та начальник Городенківського відділу Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_6 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.2 ст.240 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен нести ОСОБА_3 за ч.2 ст.240 КК України у виді двох років обмеження волі, та на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування основного покарання у виді двох років обмеження волі, встановивши іспитовий строк.

Розглядаючи питання затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із ч. 4 ст. 469 КПК України угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між начальником Городенківського відділу Коломийської місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_6 та підозрюваним.

Обвинувачений та його захисник у підготовчому судовому засіданні просили затвердити угоду. При цьому обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, розкаявся у вчиненому, дав свою згоду на застосування узгодженої сторонами угоди міри покарання, повідомивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

У засіданні судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Укладена угода за своїм змістом відповідає вимогам ст. 468, 469, 470, 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до ст. 474 КПК України, роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч. 4 ст.474 КПК України, і укладена сторонами угода є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім цього, умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, є такими, що відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості ОСОБА_3 .

Підстав для відмови в затвердженні угоди не встановлено.

При затвердженні угоди суд враховує обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування збитку, відсутність обставин, що обтяжують покарання, характеризуючи дані про особу обвинуваченого, який раніше несудимий, на обліку у психіатричному та наркологічному кабінетах КНП «Городенківська БЛІЛ» Городенківської міської ради не перебуває.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженого сторонами покарання, яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Також у відповідності до ч.4 ст.174 КПК України, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, слід вирішити питання про скасування арешту майна.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого згідно ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 12, ч.2 ст.240 КК України, ст.ст. 314, 369-371, 373-374, 468-470, 472-476 КПК України суд,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 21 березня 2025 року у м.Городенка між начальником Городенківського відділу Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі п.1, п.2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, вжиті ухвалою слідчого судді Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 13.02.2025 у виді арешту із метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, накладеного на металевий молоток з дерев`яною ручкою, металеве зубило, металевий лом, зразки каменю з місця видобування, зразки каменю з купи, на якій знаходилися каміння, а також купу каміння шириною 80 см довжиною 85 см висотою 55 см, що були вилучені 11.02.2025 під час проведення огляду місця події на території с.Хмелева Чернелицької ТГ Коломийського району Івано-Франківської області за координатами (48.8481581, 25.4471573), які зберігаються на території ВП №2 (м. Городенка) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, для проведення в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000020 від 11.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.240 КК України, всіх необхідних слідчих дій та експертиз або його скасування у встановленому КПК порядку.

Речові докази: металевий молоток з дерев`яною ручкою, металеве зубило, металевий лом, які упаковані в поліетиленовий пакет з пломбою В431725; поліетиленовий пакет з пломбою L74397317 (503), в якому знаходиться камінь гірської породи, поліетиленовий пакет з пломбою L74397316 (502), в якому знаходиться камінь гірської породи, зразки каменю з місця видобування, зразки каменю з купи видобуваного каменю, купу каміння гірської породи шириною 80 см довжиною 85 см висотою 55 см, що зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 (м. Городенка) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області (квитанції № 559, №560), конфіскувати в дохід держави;

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи ґрунтів за №СЕ-19/109-25/2996-ФХД від 20.02.2025 у розмірі 1989,75 гривень.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; - прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1