Справа № 638/3019/25
Провадження № 1-в/638/306/25
УХВАЛА

Іменем України

20 березня 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Смирнова В.А. ,

за участі секретаря судових засідань- Каркан А.В.

за участі прокурора Федченко М.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» полковника внутрішньої служби Андрія Ольховського про приведення вироку Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 14 березня 2024 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», -

ВСТАНОВИВ:

Полковник внутрішньої служби Андрій Ольховський звернувся до суду з клопотанням про приведення вироку Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 14 березня 2024 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

В обґрунтування подання зазначає, що Вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 14 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, чю2 ст.190, ч.1 ст.357 КК України, і призначено йому покарання: за ч.2 ст.185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі; за ч.3 ст.185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі; за ч.2 ст.186 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі; за ч.2 ст.190 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі; за ч.1 ст.357 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_1 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до остаточного покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 04.12.2020 року, і призначено ОСОБА_1 покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Законом України № 3886-IX від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та зазначено наступне: дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Частиною другою ст. 51 КУпАП передбачена дія, вказана частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу IV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

За змістом Вироку Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 14 березня 2024 року 11.09.2021 року в обідню годину (точного часу не встановлено), перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , де він проживав з дозволу власниці будинку ОСОБА_2 , взяв до рук газову плиту «Львів-29», 1967 року випуску, вартістю 320,00 грн., та виніс з будинку, після чого залишив місце вчинення злочину, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_3 матеріальну шкоду на суму 320,00 грн. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Крім того, 20.10.2021 року близько 20 години 20 хвилин ОСОБА_1 знаходився біля будинку № 1 на вулиці Проектній в місті Марганці Дніпропетровської області, де вирішив реалізувати корисливий мотив привласнення офіційних документів потерпілого та вчинити таємне викрадення грошових коштів з банківського рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ АБ «Південний» на ім`я ОСОБА_4 , шляхом розрахунку за придбані товари за допомогою банківської платіжної картки, якою ОСОБА_1 незаконно заволодів за обставин вчинення грабежу відносно ОСОБА_4 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_1 20.10.2021 року в період часу з 21 години 05 хвилин по 21 годину 51 хвилину, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, розуміючи, що сторонні особи не усвідомлюють злочинний характер його дій, підійшов до торгівельного кіоску, розташованого поблизу будинку АДРЕСА_2 , де придбав тютюнові вироби на загальну суму 1223,00 грн., за які розрахувався за допомогою раніше викраденої банківської платіжної картки з номером НОМЕР_2 , що забезпечувала доступ до рахунку в АТ АБ «Південний» № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_4 , шляхом здійснення чотирьох операцій через платіжний термінал на суми 315,00 грн., 300,00 грн., 453,00 грн., 155,00 грн., спричинивши такими діями потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1223,00 грн. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Також, в період з 26.10.2021 року по 10.11.2021 року ОСОБА_1 на підставі усного договору з ОСОБА_5 винаймав житло за адресою: АДРЕСА_3 , в якому знаходились меблі та побутова техніка, зокрема належний ОСОБА_5 конвектор марки «Rotex» моделі «RCХ200-Н», що зберігався у кладовій, двері якої були зачинені на замок. Перебуваючи за тимчасовим місцем мешкання за вищевказаною адресою, ОСОБА_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з кладової квартири АДРЕСА_4 , де він тимчасово мешкав на підставі усної домовленності з ОСОБА_5 , діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, 04.11.2021 року протягом дня, більш точного часу не встановлено, за допомогою інструментів, заздалегідь приготовлених для вчинення злочину, пошкодив замок, на який зачинялись дверці кладової, яка є сховищем. Отримавши таким чином доступ до вмісту вказаного сховища, ОСОБА_1 дістав конвектор марки «Rotex» моделі «RCХ200-Н», вартістю 679,20 грн., після чого переніс його з вищевказаної квартири з тетою його продажу та отримання грошових коштів, заклавши у заставу до ломбарду, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.

Два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 % розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2021 року становить 2270 грн. Тобто, вказані дії ОСОБА_1 відповідають ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Начальник Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» полковник внутрішньої служби Андрій Ольховський в судове засідання не з`явився, про судове засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, через канцелярію суду подав зяву, в якій просив розглянути подання без його участі.

Засуджений, ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився, про судове засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, подав заяву з проханням слухати подання у його відсутність.

Прокурор Федченко М.О. не зарперечував проти задоволення подання відносно засудженого ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання з наступних підстав.

Судом встановлено, що Вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 14 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, чю2 ст.190, ч.1 ст.357 КК України, і призначено йому покарання: за ч.2 ст.185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі; за ч.3 ст.185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі; за ч.2 ст.186 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі; за ч.2 ст.190 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі; за ч.1 ст.357 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_1 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до остаточного покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 04.12.2020 року, і призначено ОСОБА_1 покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Законом України № 3886-IX від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та зазначено наступне: дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Частиною другою ст. 51 КУпАП передбачена дія, вказана частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу IV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

За змістом Вироку Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 14 березня 2024 року 11.09.2021 року в обідню годину (точного часу не встановлено), перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , де він проживав з дозволу власниці будинку ОСОБА_2 , взяв до рук газову плиту «Львів-29», 1967 року випуску, вартістю 320,00 грн., та виніс з будинку, після чого залишив місце вчинення злочину, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_3 матеріальну шкоду на суму 320,00 грн. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Крім того, 20.10.2021 року близько 20 години 20 хвилин ОСОБА_1 знаходився біля будинку № 1 на вулиці Проектній в місті Марганці Дніпропетровської області, де вирішив реалізувати корисливий мотив привласнення офіційних документів потерпілого та вчинити таємне викрадення грошових коштів з банківського рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ АБ «Південний» на ім`я ОСОБА_4 , шляхом розрахунку за придбані товари за допомогою банківської платіжної картки, якою ОСОБА_1 незаконно заволодів за обставин вчинення грабежу відносно ОСОБА_4 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_1 20.10.2021 року в період часу з 21 години 05 хвилин по 21 годину 51 хвилину, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, розуміючи, що сторонні особи не усвідомлюють злочинний характер його дій, підійшов до торгівельного кіоску, розташованого поблизу будинку АДРЕСА_2 , де придбав тютюнові вироби на загальну суму 1223,00 грн., за які розрахувався за допомогою раніше викраденої банківської платіжної картки з номером НОМЕР_2 , що забезпечувала доступ до рахунку в АТ АБ «Південний» № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_4 , шляхом здійснення чотирьох операцій через платіжний термінал на суми 315,00 грн., 300,00 грн., 453,00 грн., 155,00 грн., спричинивши такими діями потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1223,00 грн. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Також, в період з 26.10.2021 року по 10.11.2021 року ОСОБА_1 на підставі усного договору з ОСОБА_5 винаймав житло за адресою: АДРЕСА_3 , в якому знаходились меблі та побутова техніка, зокрема належний ОСОБА_5 конвектор марки «Rotex» моделі «RCХ200-Н», що зберігався у кладовій, двері якої були зачинені на замок. Перебуваючи за тимчасовим місцем мешкання за вищевказаною адресою, ОСОБА_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з кладової квартири АДРЕСА_4 , де він тимчасово мешкав на підставі усної домовленності з ОСОБА_5 , діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, 04.11.2021 року протягом дня, більш точного часу не встановлено, за допомогою інструментів, заздалегідь приготовлених для вчинення злочину, пошкодив замок, на який зачинялись дверці кладової, яка є сховищем. Отримавши таким чином доступ до вмісту вказаного сховища, ОСОБА_1 дістав конвектор марки «Rotex» моделі «RCХ200-Н», вартістю 679,20 грн., після чого переніс його з вищевказаної квартири з тетою його продажу та отримання грошових коштів, заклавши у заставу до ломбарду, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.

Два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 % розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2021 року становить 2270 грн. Тобто, вказані дії ОСОБА_1 відповідають ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно із Законом № 3886-IX, ст. 51 КУпАП викладена у новій редакції, відповідно до якої викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваного мінімуму доходів громадян є дрібним викрадення чужого майна.

Визначаючи граничний розмір дрібної крадіжки - двох неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, слід виходити із того розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, якими визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Тому наведені зміни в законодавстві, які пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшують становище особи, мають зворотну дію в часі.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Пункт 13 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачає, що під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Частина 2 ст. 74 КК встановлює кримінально-правовий наслідок зворотної дії закону, що скасовує кримінальну протиправність діяння. Якщо злочин декриміналізовано після набуття законної сили вироком суду, яким особа засуджена за такий злочин із призначенням їй покарання, вона має бути негайно звільнена від призначеного судом покарання. Це, зокрема, означає, що, якщо особа відбуває призначене їй покарання - вона звільняється від його невідбутої частини.

За таких обставин, враховуючи часткову декриміналізацію, введену Законом України «Про внесення змін до КУпАП», на підставі ч.1 ст.5, ч.2 ст.74 КК України, суд вважає подання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» полковника внутрішньої служби Андрія Ольховського про приведення вироку суду у відповідність до закону таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» полковника внутрішньої служби Андрія Ольховського про приведення вироку Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 14 березня 2024 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»- задовольнити.

Привести вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 14 березня 2024 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

Виключити з вироку Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 14 березня 2024 року обвинувачення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.2 ст.185 КК України по епізодах від 11.09.2021 року та 20.10.2021 року та за ч.3 ст.185 КК України по епізоду від 04.11.2021 року.

В іншій частині вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 14 березня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Суддя В.А. Смирнов