печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 ,прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання директора ТОВ «АГРОСТАР ЕКСПОРТ» ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000096, -

ВСТАНОВИВ:

Директор ТОВ «АГРОСТАР ЕКСПОРТ» ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва в порядку ст. 174 КПК України із клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.01.2024 у справі 757/3032/24-к на майно, вилучене у ході обшуку 11.10.2023 офісних приміщень ТОВ «АГРОСТАР ЕКСПОРТ» () за адресою: Одеська область, м. Одеса, проспект Гагаріна, буд. 12-А, 14 поверх, а саме на: ноутбук марки «Asus» VivoBook, s/n: NBN0CV02A30344A.

Обґрунтовуючи клопотання, заявник зазначає, що слідчі, з перевищенням своїх повноважень, всупереч ухвали слідчого судді при наявності прямої відмови у наданні дозволу на вилучення комп`ютерної техніки, з грубим порушенням вимог ст. 9, ч. 1 ст. 159, п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 162, ст. 236 КПК України, замість копіювання даних з електронних систем про взаємодію підприємства з Державною установою «СГ підприємство ДКВС України (№111)», посилаючись на необхідність дослідження іншої господарської діяльності підприємства, яка не є предметом дослідження у кримінальному провадженні, вилучили ноутбук ASUS VivoBook серійний номер NBNOCV02A30344, із зарядним пристроєм до нього. Всі документи, які зазначені в ухвалі слідчого судді, були видані підприємством добровільно та в повному обсязі, слідчому була надана можливість скопіювати інформацію наявну на комп`ютерній техніки щодо правовідносин нашого підприємства з Державною установою «СГ підприємство ДКВС України (№111)». ТОВ «АГРОСТАР ЕКСПОРТ» було запропоновано надати слідчим засоби для копіювання інформації. Вилучення даного ноутбука повністю паралізувало роботу підприємства, так як на ньому міститься вся бухгалтерська документація та електронні ключі доступу. Враховуючи вищевикладене та те, що ноутбук марки «Asus» VivoBook, s/n: NBNOCV02A30344A не отриманий внаслідок вчинення кримінального правопорушення та не є засобом вчинення кримінального правопорушення, на ньому не містяться сліди кримінального правопорушення, інформація що міститься в ноутбуку не є умовою для проведення експертного дослідження, доступ до комп`ютерної системи не обмежувався, слідчому надавали можливість для здійснення копіювання інформації що стосувалась правовідносин з Державною установою «СГ підприємство ДКВС України (№111)», підстав для тимчасового вилучення даного ноутбуку слідчим та накладенням арешту на нього, не має. Крім того, в ухвалі Печерського районного суду м. Києва від 22.01.2024 не зазначено дати подання прокурором клопотання про накладення арешту, однак з врахуванням того, що ноутбук марки «Asus» VivoBook, s/n: NBNOCV02A30344A, був вилучений 11.09.2023, що підтверджується протоколом обшуку та описом вилученого майна, а ухвала про накладення арешту на вищезазначений ноутбук була прийнята тільки 22.01.2024, порушені строки для подання та розгляду даного клопотання.

У судовому засіданні представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримала у повному обсязі, з викладених в ньому підстав. Зазначила, що вилучена техніка не використовується для проведення експертизи, натомість перебуває у розпорядженні слідчого вже понад рік, що є достатнім часом для проведення необхідних дій, відтак потреба у накладенні арешту відпала.

Прокурор проти клопотання про скасування арешту заперечував, просив відмовити у його задоволенні, зазначивши, що вилучений ноутбук, на думку слідчого, містив інформацію, яка стосується матеріалів кримінального провадження, відтак було подано клопотання про накладення арешту на майно. Вказане клопотання ухвалою слідчого судді повернуто для усунення недоліків та в подальшому подано в межах визначеного слідчим суддею строку. Окрім того, вказаний ноутбук визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та спрямовано для проведення експертизи, висновку експерта наразі немає, відтак підстав для скасування арешту відсутні.

Вислухавши думку сторін, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, надані прокурором документи, слідчий суддя надходить наступних висновків.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000096 від 23.07.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України.

11.10.2023 у період часу з 09 год. 06 хв. по 18 год. 10 хв. на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13.09.2023 у справі №757/40416/23-к старшим слідчим СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_6 проведено обшук офісних приміщень ТОВ «АГРОСТАР ЕКСПОРТ» () за адресою: м. Одеса, просп. Гагаріна, буд. 12-А, 14 поверх, у ході якого виявлено та вилучено ноутбук марки «Asus» VivoBook, s/n: NBN0CV02A30344A, із зарядним пристроєм до нього.

В рамках означеного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва 22.01.2024 у справі 757/3032/24-к накладено арешт на ноутбук марки «Asus» VivoBook, s/n: NBN0CV02A30344A, із зарядним пристроєм до нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З огляду на наведену норму закону в даному випадку обов`язок доказування того, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, покладено на особу, що звернулась із клопотанням про скасування арешту.

При розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції (в тому числі в частині способу накладеного арешту), а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для скасування арешту.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, накладаючи арешт на вилучене майно, слідчий суддя дійшов висновку, що є достатні підстави для накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям речових доказів, постановою слідчого його визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, незастосування накладення арешту на майно може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його приховування, пошкодження, псування, зникнення, знищення, використання, перетворення.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Правові підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів визначені частиною третьою ст. 170 КПК України, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З наданих прокурором матеріалів вбачається, що постановою старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_7 від 31.01.2024 призначено судову комп`ютерно-технічну експертизу вилученого ноутбука.

Представником власника майна не спростовано значення вказаного майна як речового доказу - і відповідно, не доведено, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба.

Досудове розслідування у вказаному провадженні триває, і з метою недопущення можливості приховування, зникнення, втрати, використання чи відчуження означеного майна існує необхідність у подальшому застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, з урахуванням мети накладення арешту - забезпечення збереження речових доказів, вважаю, що представником власника майна не доведено, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, а тому підстави для задоволення клопотання - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-174, 309, 372, 376, 392 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1