У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2025 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси заяву засудженого ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Черкаського обласного суду від 19.12.1997р. у кримінальній справі №2-41/97,-

в с т а н о в и в :

Вироком Черкаського обласного суду від 19 грудня 1997 року ОСОБА_6 засуджений відповідно до положень КПК України 1960 року за ст. 208; ч.2 ст.81;ст. 17, ч.2 ст. 117; ч.2 ст. 196-1; ч.2 ст.142; ч.3 ст. 142; п.п. «а», «е», «з» ст.93КК України (в редакції1960року), ст.42КК України до покарання у вигляді смертної кари, розстрілу, з конфіскацією всього майна.

Ухвалою Верховного Суду України від 3 березня 1998 року вказаний вирок залишено без змін.

Постановою Черкаського обласного суду від 01 червня 2000 року вирок Черкаського обласного суду від 19 грудня 1997 року приведено у відповідність з Законом України від 22лютого 2000року «Провнесення зміндо Кримінального, Кримінально-процесуального та Виправно-трудового Кодексів України» та пом`якшено ОСОБА_6 покарання за п.п. «а», «е» та «з» ст. 93 КК України, смертна кара розстріл з конфіскацією всього майна, замінена на довічне позбавлення волі з конфіскацією всього майна. На підставі ст.42КК країни (в редакції 1960 року) за сукупністю злочинів, остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна. Ухвалою Верховного Суду України від 10 жовтня 2000 року зазначена постанова залишена без змін.

Засуджений ОСОБА_6 , не погоджуючись із вказаним вироком суду, 10.07.2023р. звернувся до суду з черговою заявою про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами. Заява обгрунтована тим, що нововиявленими обставинами заявник вважає: неправильність пояснень експерта ОСОБА_8 у судово-медичному висновку (експертиза трупа) №201 від 22.10.1996р.; неправдиві покази підозрюваного/обвинуваченого ОСОБА_6 наданих у поясненні від 20.10.1996р., які обумовлюються застосуванням до нього недозволених методів слідства (фізичне та психологічне насильство), незабезпечення права на захист (недопуск до участі у слідчих діях захисника, участь якого є обов`язковою) та наявність алібі засудженого ОСОБА_6 .

Згідно ухвали Городищенського районного суду Черкаської області від 22.08.2024р. було відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами.

Згідно ухвали Черкаського апеляційного суду від 19.11.2024р. скасовано ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 22.08.2024р. та призначено новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Згідно ухвали Черкаського апеляційного суду від 11.12.2024р. матеріали кримінальної справи із заявою ОСОБА_6 про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами направлено до Черкаського районного суду Черкаської області для розгляду за визначеною підсудністю.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 повністю підтримав свою заяву про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Черкаського обласного суду від 19.12.1997р., просив її задовольнити.

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_7 підтримав позицію свого підзахисного.

У судовому засіданні прокурор повністю заперечив щодо необхідності скасування вироку суду за нововиявленими обставинами, зазначивши, що для цього немає будь-яких підстав, заява ОСОБА_6 є необгрунтованою, недоведеною, тому не підлягає до задоволення.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає наступне.

Виходячи з системного аналізу ст.5 та розділу ХІ «Перехідні положення» КПК 2012р., а також усталеної практики касаційної інстанції, враховуючи, що заява ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення, постановленого до набрання чинності КПК 2012р., подана після набрання ним чинності, тому такий перегляд здійснюється за правилами КПК України 2012р.

Судом встановлено, що крім даної заяви, ОСОБА_6 неодноразово звертався до суду із заявами про перегляд вироку Черкаського обласного суду від 19.12.1997р. у кримінальній справі №2-41/97 за нововиявленими обставинами, зокрема 20.10.2021р. Черкаським районним судом Черкаської області була розглянута та залишена без задоволення аналогічна заява ОСОБА_6 про перегляд цього ж вироку за нововиявленими обставинами.

Згідно ч.2 ст.459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Суд констатує, що роль суду при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами зводиться лише до встановлення наявності таких обставин, оцінки їх з точки зору істотності для конкретної справи, їх дослідження та прийняття відповідного рішення. Суд не уповноважений збирати докази існування нововиявлених обставин, у тому числі шляхом давання відповідних судових доручень, лише на підставі припущення сторони кримінального провадження про існування таких обставин та доказів, що їх підтверджують.

Судом встановлено, що засудженим ОСОБА_6 на підтвердження своєї заяви про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами, не додано жодних доказів, які б підтверджували доводи заявника про існування саме нововиявлених обставин. На думку суду, обставини, які він вважає нововиявленими зводяться до намагання провести переоцінку доказів, оцінка яким надавалася судами різних інстанцій, а тому дані обставини не є нововиявленими.

Вказана позиція узгоджується з позицією ВСУ, викладеній у постанові від 12.05.2020 року, справа № 2117/1/-578/11, провадження № 51-517 ск 18, згідно якої, нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. За змістом наведених норм процесуального закону, роль суду при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами зводиться лише до встановлення наявності таких обставин, оцінки їх з точки зору істотності для даної конкретної справи, їх дослідження та прийняття відповідного рішення. Однак, суд не уповноважений збирати докази існування нововиявлених обставин, в тому числі шляхом дачі відповідних судових доручень, лише на підставі припущення сторони кримінального провадження про існування таких обставин та доказів, що їх підтверджують.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який «inter alia», вимагає, щоб коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилося під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі.

Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого і неспростовного характеру.

Разом із тим, зазначені в заяві ОСОБА_6 обставини не є нововиявленими в розумінні приписів ст. 459 КПК України, ніяким чином не впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні.

Щодо доводів засудженого про необхідність повторного дослідження судово-медичного висновку експерта від 22.10.1996р. №201, який на думку засудженого є неправдивим, допиту свідка ОСОБА_9 , повторного дослідження та оцінки його письмових пояснень від 20.10.1996р., то суд зазначає, що процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами за своєю природою не є повторним розглядом справи по суті, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження та усунення суперечностей, нової переоцінки доказів. Тому, вказані доводи засудженого є безпідставними і необгрунтованими. Щодо неправильності і неправдивості висновку судово-медичного експерта від 22.10.1996р. №201, на що посилається заявник як на нововиявлену обставину, то разом з відповідною заявою суду заявник мав надати належне підтвердження того, що висновки експертиз, які покладені в основу вироку є завідомо неправдиві або неправильні внаслідок допущеної помилки, тобто надати процесуальне рішення за наслідками здійснення кримінального провадження, яким би були встановлені такі факти. Це узгоджується із позицією ВСУ у постанові від 23.02.2021 року, справа № 754/10422/16-к, провадження № 51-3917км20.

Незгода засудженого з прийнятим судом рішенням через наявне, на його думку, істотне порушення кримінального процесуального закону під час розгляду справи щодо нього (в т.ч. доводи скаржника про недопуск до участі у слідчих діях захисника), не є нововиявленою обставиною.

Доводи ОСОБА_6 в цілому зводяться до необхідності дослідження матеріалів кримінальної справи №2-41/97, в т.ч. в частині перевірки алібі засудженого у вчиненні інкримінованих злочинів, повторного розгляду справи в частині правильності кваліфікації дій засудженого, що не є підставами для перегляду вироку суду за нововиявленими обставинами.

Переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи, не є підставою для перегляду вироку суду за нововиявленими обставинами.

Що стосується питання проведення дебатів суд вважає наступне.

Позиція ОСОБА_6 про необхідність проведення судових дебатів під час розгляду його заяви за нововиявленими обставинами є безпідставною. Передбачена главою 34 КПК процедура перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є відмінною від судового розгляду кримінального провадження по суті та не передбачає відповідно стадії судових дебатів і виступу засудженого з останнім словом у випадку відмови у задоволенні заяви. Дана позиція також чітко викладена у Постанові Верховного Суду від 26.02.2019р. по справі №127/1-597/10.

Таким чином, судом не встановлено обставин суттєвого і неспростовного характеру, які б не були відомі суду на час судового розгляду під час ухвалення судового рішення і які самі собою або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність судового рішення, що належить переглянути. Тобто, судом не встановлено нововиявлених обставин, а заявник не довів існування таких обставин.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається у заяві засуджений ОСОБА_6 , не є підставами для перегляду вироку суду за нововиявленими обставинами, а тому колегія суддів вважає необхідним залишити без задоволення заяву ОСОБА_6 , як необгрунтовану та безпідставну.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.459, 466, 467 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву засудженого ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Черкаського обласного суду від 19.12.1997р. у кримінальній справі №2-41/97 залишити без задоволення.

На ухвалу можуть бути подані апеляційні скарги учасниками процесу до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 7 днів з дня проголошення ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3