Провадження № 1-кп/742/197/25
Єдиний унікальний № 742/6815/24
У Х В А Л А

03 березня 2025 року

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0001117 від 07.11.2024 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб, обґрунтовуючи це наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливістю переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків, перешкоджання кримінальному провадженню та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Суд, заслухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання з наступних підстав:

1. Відсутність обґрунтованої підозри щодо існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Прокурором не надано достатніх доказів, що підтверджують наявність реальних ризиків, зазначених у клопотанні.

2. Відсутність фактів порушення ОСОБА_4 раніше обраного запобіжного заходу. Протягом строку дії попереднього домашнього арешту обвинувачений не порушував покладених на нього обов`язків, з`являвся за викликами прокурора та суду, не вчиняв протиправних дій щодо потерпілих чи свідків.

3. Можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. У відповідності до принципу пропорційності, передбаченого ст. 132 КПК України, у даному випадку доцільним є застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з обмеженням свободи пересування, зокрема у вигляді особистого зобов`язання.

4. Врахування практики Європейського суду з прав людини. Згідно з рішенням у справі «Ілійков проти Болгарії», суворість передбаченого покарання не може бути єдиною підставою для продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Таким чином, враховуючи, що обвинувачений не порушував умов нічного домашнього арешту суд приходить до висновку про необґрунтованість клопотання і необхідність призначення запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 131, 132, 176-178, 183, 184, 194, 315 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні клопотання прокурора Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовити.

2. Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього наступних обов`язків:

прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду;

повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або роботи;

утримуватись від спілкування з потерпілою ОСОБА_5 та свідками у кримінальному провадженні без дозволу суду.

3. Контроль за виконанням ухвали покласти на органи Національної поліції України.

Ухвала може бути оскаржена Чернігівському апеляційному суду протягом 5 днів.

Головуючий суддя ОСОБА_6