ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

процесуального прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду за адресою: вул. Перемоги, 107-Б, м. Запоріжжя, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001528 від 12 листопада 2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алупка Ялта АР Крим, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх чи неповнолітніх осіб, не маючого офіційного працевлаштування, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу закону,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України,

з угодою про визнання винуватості від 29 листопада 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , приблизно у травні 2024 року, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч ст. 15 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», на присадибній ділянці, за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , виростив три рослини роду «Коноплі». В подальшому, переслідуючи мету незаконного придбання наркотичних засобів без мети збуту, 01.11.2024 зірвав частини рослин роду «Коноплі» та перебуваючи на території вказаного домоволодіння склав їх до картонної коробки з метою висушування, тим самим виготовив наркотичний засіб канабіс, який відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, який почав зберігати для власного вживання без мети збуту.

01.11.2024 в період часу з 12:47 год. до 13:44 год. працівниками поліції проведено санкціонований обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено стебла та листя рослини зеленого кольору з характерним запахом коноплі.

Відповідно до висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/108-24/21199-НЗПРАП від 04.11.2024, матеріал рослинного походження сіро-зеленого кольору є наркотичним засобом, обіг якого обмежено. Зазначений наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, загальна маса якого в перерахунку на висушену речовину складає 2335 г, що відповідно до Таблиці № 1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», яка затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 № 188, є великим розміром.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі КК України), а саме незаконне виготовлення, придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту у великих розмірах.

29.11.2024 між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 та ОСОБА_4 за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст. ст. 468, 469, 472 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).

За змістом цієї угоди прокурор Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 309 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен останній понести у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000,00 грн..

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладанні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні також просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджене в ній покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення, надав згоду на застосування узгодженого виду покарання. Зазначив, що його згода на укладення угоди була добровільною.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні зазначила, що угода відповідає вимогам закону, укладена добровільно, її підзахисний повністю розуміє наслідки укладення такої угоди та невиконання, а тому просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах вирішуваних питань, суд дійшов такого висновку.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, а саме незаконне виготовлення, придбання, зберігання наркотичного засобу без мети збуту у великих розмірах.

Вказане кримінальне правопорушення, згідно зі ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

Встановлено, що сторони кримінального провадження уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України. При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини відповідно до ст. 470 КПК України, зокрема: характер і тяжкість обвинувачення, ступінь і характер сприяння підозрюваним у проведенні розслідування кримінального провадження, особу ОСОБА_4 , який раніше не судимий в силу закону, не працює, але має заробітки від домашнього господарства та вирощування квітів на продаж близько 10000 грн. на місяць, не має на утриманні будь-яких осіб, має зареєстроване та фактичне місце проживання в м. Запоріжжі, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, щиро розкаявся, шкоди його діями нікому не заподіяно.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 цілком розуміє роз`яснені йому права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, встановлені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Судом встановлено, що укладена угода про визнання винуватості не суперечить вимогам КПК та КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб. Обставин, які б вказували на очевидну неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 , та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Кримінальним правопорушенням матеріальна шкода не заподіяна, потерпілі у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи останні склали 1591,80 грн..

Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню було проведено судову хімічну експертизу та складено відповідну довідку про витрати на її проведення, тому суд вважає, що органом досудового розслідування документально підтверджені процесуальні витрати в сумі 1591,80 грн., які необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 ..

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався, клопотань про обрання йому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили прокурором не заявлялось.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 листопада 2024 року, укладену між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 та ОСОБА_4 за участі адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001528 від 12 листопада 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України, та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 29 листопада 2024 року покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень 00 копійок.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави суму процесуальних витрат в розмірі 1591 гривень, 80 копійок.

Речові докази:

- дві картонні коробки опечатані липкою стрічкою та паперовими бирками з підписами експерта, в яких знаходиться матеріал рослинного походження сіро-зеленого кольору, наркотичний засіб, обіг якого обмежено «канабіс», масою 2335 г, в перерахунку на основу, що зберігаються в камері схову ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області - знищити.

Вирок на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржено з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1