КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 752/9257/24 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/2905/2025 Доповідач в суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

та секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 19 березня 2025 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України у кримінальному провадженні №0000126 від 04.03.2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 19 березня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 908 400 гривень, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_7 , визначено в межах строку досудового розслідування, а саме до 24 квітня 2025 року включно.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою у зв`язку з недоведеністю обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України.

Апелянт обґрунтовує доводи скарги тим, що відбулось порушення принципу територіальної підсудності, оскільки орган досудового розслідування у даному кримінальному провадженні СУ ГУ НП у м. Києві знаходиться в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва, який повинен здійснювати судовий контроль на стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні у відповідності до вимог КПК України.

Апелянт зазначає, що в даному кримінальному провадженні відсутня обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення.

Апелянт наголошує на тому, що твердження сторони обвинувачення щодо наявності у діях підозрюваного ризиків, передбачених ст.177 КПК України, є необґрунтованими, позаяк ОСОБА_7 є громадянином України, має постійне місце проживання, постійне місце роботи, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, одну неповнолітню дитину, мати похилого віку та батька пенсіонера з інвалідністю.

Крім того, апелянт вказує на те, що у клопотанні сторони обвинувачення відсутнє обґрунтування неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_10 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, відділом розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000126 від 04.03.2024 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 263 КК України.

13.03.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.191 КК України.

19.03.2025 відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 908 400 гривень.

Покладено на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за викликом до прокурора, слідчого та суду на їх першу вимогу, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк заздалегідь повідомити про це зазначених осіб;

- не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , а також свідками у кримінальному провадженні № 0000126 від 04.03.2024 з приводу обставин кримінального провадження.

Строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_7 визначено в межах строку досудового розслідування, а саме до 24.04.2025 року включно.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, з огляду на наступне.

Як вбачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 183 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Дійшовши висновку про відсутність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та застосовуючи щодо підозрюваного запобіжний захід у виді застави, слідчим суддею виходив з того, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, що підтверджується наявними у матеріалах судового провадження доказами у їх сукупності.

Крім того, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , характер та обставини інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про доведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя виходив з того, що існує ризик переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину корисливої спрямованості, за який передбачено покарання у виді позбавлення до дванадцяти років з конфіскацією майна.

На думку слідчого судді, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, у разі визнання його винним, неможливість ухилитись від кримінальної відповідальності, у підозрюваного є підстави для переховування.

Наявність ризику знищення підозрюваним ОСОБА_7 документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий суддя обґрунтовував тим, що значний обсяг доказів у кримінальному провадженні складають документи та інформація з технічних засобів, якими користуються фігуранти, частина з яких ще залишаються не вилученою і перебуває, як у віданні підозрюваних так і, можливо, інших осіб, установ, організацій, до яких планується звернення з тимчасовим доступом.

Ризик незаконного впливу на свідків обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 може скористатися своїми зв`язками та знайомствами та матиме можливість впливати як на встановлених свідків та інших підозрюваних, так і на невстановлених очевидців подій інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_7 може перешкоджати провадженню іншим чином, зокрема здійснювати підкуп свідків, інших осіб, перешкоджати виконанню процесуальних рішень, зокрема шляхом неявки для проведення слідчих дій за надуманими приводами, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя на час розгляду клопотання дійшов правильного висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж зазначено в клопотанні слідчого, а саме у виді застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 908 400 гривень із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід є пропорційним тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, співрозмірним із тяжкістю інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, його матеріальним станом, та у повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 та запобігти встановленим в ході розгляду матеріалів клопотання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

З наведеного вбачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 908 400 гривень, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю кримінальних правопорушень та їх наслідками, розміром грошових коштів, заволодіння якими інкриміновано ОСОБА_7 у складі організованої групи, є обґрунтованим, та підстав для висновку про відсутність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у кримінальному провадженні, про що просить захисник в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про недоведеність вказаних у клопотанні ризиків ретельно перевірялися колегія суддів, проте не знайшли свого підтвердження.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України з огляду на конкретні обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень та даних про особу підозрюваного.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_7 є громадянином України, має постійне місце проживання, постійне місце роботи, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, одну неповнолітню дитину, мати похилого віку та батька пенсіонера з інвалідністю, були враховані у повному обсязі слідчим суддею під час розгляду клопотання слідчого, проте не спростовують правильність висновку слідчого судді про існування ризиків у кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги про те, що визначена слідчим суддею застава є завідомо непомірною для підозрюваного є необґрунтованими, оскільки з урахуванням обсягу повідомленої підозри, розміру коштів, заволодіння якими інкриміновано підозрюваному разом із іншими особами, даних про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що застава саме у межах 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 908 400 гривень, здатна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, з чим погоджується колегія суддів.

Доводи апеляційної скарги про порушення правил підсудності колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказані обставини, на які посилалась сторона захисту, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин у їх сукупності, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 407, 418, 422 КПК України,

постановила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 19 березня 2025 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ________________ ОСОБА_16

Судді:

ОСОБА_17