24.12.2024
Справа № 642/7207/24
Провадження № 1-кп/642/742/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке зареєстровано в Єдиному державному реєстрі досудових розслідувань за № 0000403 від 22.10.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Караван, Нововодолазького району, Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 18.11.2024 відкрите провадження у справі, кримінальне провадження № 0000403 від 22.10.2024, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України призначене до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 18.12.2024 зазначене кримінальне провадження призначене до судового розгляду.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21 жовтня 2024 року приблизно о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин вступив у словесний конфлікт із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою він спільно проживає однією сім`єю, але не перебуває у шлюбі.

Під час конфлікту ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, переслідуючи мету заподіяння шкоди здоров`ю, усвідомлюючи настання наслідків у вигляді тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, знаходячись у положенні стоячи обличчям до обличчя, на відстані майже в притул, схопив ОСОБА_4 обома руками за передпліччя в нижній третині, при цьому сильно стискаючи її пальцями, з яких перший палець контактував з внутрішньою поверхнею передпліччя правої руки, а після цього наніс один удар кулаком лівої руки в ділянку правого ока.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 згідно з висновком експерта № 09-1729/2024 від 23.10.2024 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця в правій параорбітальній із переходом в праву виличну ділянку голови та садна на правому передпліччі в нижній третині по внутрішній поверхні, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є особами, які спільно проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, та характер насильства відповідають критеріям, визначених у ст. ст. 1, 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дане кримінальне правопорушення відноситься до кримінальних правопорушень, пов`язаних із домашнім насильством.

Дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковані стороною обвинувачення за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 клопотала про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Потерпіла повідомила суду, що ініціатором клопотання є вона, з обвинуваченим вона примирилася та вибачила його, проживає з ОСОБА_6 в цивільному шлюбі, мають спільну неповнолітню дитину, жодних претензій матеріального чи морального характеру до ОСОБА_5 не має, зазначене клопотання є результатом її вільного волевиявлення, заходів фізичного або псилологічного тиску на неї жодною особою з метою подання суду відповідного клопотання не здійснювалося.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання потерпілої ОСОБА_4 та просив задовільнити його, зазначив, що з потерпілою він примирився, вони підтримують фактичні шлюбні відносини, виховують спільну малолітню дитину.

Прокурор не заперечував проти задоволення заявленого потерпілою клопотання, пославшись на наявність підстав, передбачених ст. 46 КК України для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява потерпілої підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК) є вчинення нею кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину, крім корупційних кримінальних правопорушень.

Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілими можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, є кримінальним проступком, кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України є необережним нетяжким злочином.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_5 несудимий в силу ст. 89 КК України, тобто не має непогашених та незнятих судимостей.

Верховний Суд у постанові від 20 травня 2021 р. у справі № 761/12266/19 вказав, що під вчиненням злочину вперше у ст. 46 КК України розуміється, що особа раніше не вчинила будь-якого діяння, передбаченого Особливою частиною КК України, про що на практиці свідчить відсутність: в особи непогашеної або незнятої судимості за раніше вчинений злочин; кримінальної справи, порушеної у зв`язку із вчиненням особою будь-якого злочину. Особою, яка вперше вчинила злочин, з юридичної точки зору слід також визнавати особу, яка раніше хоч і вчинила кримінально каране діяння, але: була виправдана судом за пред`явленим обвинуваченням; була правомірно звільнена від кримінальної відповідальності; була реабілітована; була засуджена без призначення покарання або звільнена від покарання; відбула покарання за діяння, злочинність і караність якого усунена законом (відповідно до частин 3, 4 ст. 88 КК України вона визнається такою, що не має судимості).

На підставі пояснень обвинуваченого та потерпілого судом встановлено факт примирення між ними, відсутності претензій з боку потерпілої до обвинуваченого морального та матеріального характеру.

Враховуючи викладене вище, суд доходить висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, а кримінальне провадження стосовно нього підлягає закриттю.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні, запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.

Керуючись ст. 46 КК України, ст. ст. 100, 124, 128, 129, 284, 314, 372 КПК України, ст. 257 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження № 0000403 від 22.10.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Ленінський районний суд міста Харкова до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_7