Справа №478/1366/23 пров. №1-в/478/68/2025
У х в а л а
І м е н е м У к р а ї н и
17 березня 2025 року Казанківський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
представника Баштанського районного
сектору філії №3 ДУ «Центр пробації» в Миколаївській,
Донецькій, Луганській та Херсонській області ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду с-ще Казанка клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Краснодарського краю, рф, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, працюючого черговим по станції в АТ «Укрзалізниця», проживаючого по АДРЕСА_1 , засудженого 15 листопада 2023 року вироком Казанківського районного суду Миколаївської області за ч.1 ст.263 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, з застосуванням ст.75, ст.76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк тривалістю 1 рік, початок іспитового строку: 15.11.2023 року, кінець іспитового строку: 15.11.2024 року,
про звільнення від відбування покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку,
03 березня 2025 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про звільнення від відбування покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.
В поданому до суду клопотанні вказує, що вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 15 листопада 2023 року був засуджений за ч.1 ст.263 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, з застосуванням ст.75, ст.76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк тривалістю 1 рік. Вирок набрав законної сили 18 грудня 2023 року. З 21 грудня 2023 року він взятий на облік Баштанського районного сектору №3 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях.
Так, за період відбування іспитового строку повторних кримінальних правопорушень не скоїв, систематичних порушень порядку та умов відбуття іспитового строку не допускав, покладені на нього судом обов`язки виконав. Виконав заходи індивідуального планування, з метою вирішення криміногенних потреб та досягнення позитивних змін. З боку уповноваженого органу з питань пробації зауважень не мав. Крім того, звертає увагу, що на час закінчення іспитового строку та на час подання даного клопотання відносно нього відсутній обвинувальний вирок суду, який би набрав законної сили, отже його не можливо вважати таким, що вчинив нове кримінальне правопорушення. Жодних доказів того, що його визнано судом винуватим у вчиненні інших кримінальних правопорушень і вирок суду набрав законної сили, в матеріалах справи не має.
На даний час іспитовий строк визначений вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 15 листопада 2023 року закінчився, що є підставою для звільнення його від відбування покарання, тому просив задовольнити клопотання та звільнити його від відбування покарання з випробуванням.
Засуджений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання підтримали, просили його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , оскільки останнім під час іспитового строку вчинений новий злочин, наразі кримінальне провадження перебуває на розгляді в суді.
Представник органу пробації в судовому засіданні підтримала думку прокурора, зазначила, що у органу пробації були відсутні підстави для звернення до суду з поданням про звільнення ОСОБА_5 від покарання, оскільки наразі на розгляді в суді знаходиться кримінальне провадження відносно нього, тому просила відмовити у задоволенні клопотання.
Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого ОСОБА_5 , суд приходе такого висновку.
Відповідно до вимог ч.3 ст.75 КК України, суд звільняє засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ч.1 ст.78 КК України та ч.2 ст.165 КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладенні на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.
Із роз`яснень, що містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», вбачається, що, відповідно до положень ч.2 ст.75 КК України, суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту ч.3 ст.78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, суди мають розцінювати це, як порушення умов застосування ст.75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням, і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Системний аналіз закону свідчить про те, що саме вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, а не винесення вироку, суди мають розцінювати, як порушення умов застосування ст.75 КК України про звільнення від відбування покарання.
Згідно матеріалів судового провадження, вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 15 листопада 2023 року ОСОБА_5 засуджений за ч.1 ст.263 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, з випробуванням на іспитовий строк тривалістю 1 рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.1 і п.2 ч.1 ст.76 КК України. Вирок набрав законної сили 18 грудня 2023 року (а.с.7-8).
ОСОБА_5 ознайомлений з обов`язками відбування покарання із випробуванням під розписку і письмово попереджений про скасування іспитового строку з направленням його до місць відбування покарання у разі невиконання покладених на нього судом обов`язків, під час іспитового строку, перебіг якого, згідно положень ст.165 КВК України, слід обчислювати з дня постановлення вироку (а.с.9).
Початок іспитового строку: 15.11.2023 року, кінець іспитового строку: 15.11.2024 року.
Отже, станом на 17 березня 2025 року засуджений ОСОБА_5 з обліку Баштанського районного сектору №3 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях не знятий та питання щодо звернення до суду з поданням про звільнення від відбування покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку не ініціювалось у зв`язку з внесенням до ЄРДР відомостей про вчинення ОСОБА_5 нового кримінального правопорушення під час випробувального терміну.
Таким чином, у разі доведення винуватості ОСОБА_5 у вчиненні ним вказаного кримінального правопорушення, остаточне покарання повинно бути призначене за правилами ч.3 ст.78 КК України, яка передбачає, що у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
При цьому закон, зокрема ч.3 ст.78 КК України, не містить посилання на те, що факт вчинення нового злочину повинен бути встановлений обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили, про що наголошує засуджений у своєму клопотанні, оскільки самим законом передбачено, що в цьому випадку суд не направляє засудженого для відбування призначеного покарання, а лише у разі доведеності його вини у вчиненні нового злочину, призначає йому покарання за правилами, передбаченими ст.ст.71, 72 КК України.
Сплив іспитового строку є лише підставою для розгляду питання про звільнення засудженого від призначеного покарання, а не підставою для задоволення відповідного клопотання, як на тому наголошує заявник. Прийняття такого рішення є правом, а не обов`язком суду.
Суд наголошує, що вчинення засудженим протягом іспитового строку будь-якого ступеня тяжкості нового кримінального правопорушення визнається законом найсуттєвішим порушенням умов випробування.
Закон не пов`язує вказані правові наслідки з наявністю обвинувального вироку суду, тому відсутні порушення такої засади, як презумпція невинуватості.
Вказані положення законодавства не суперечать вимогам ст.62 Конституції України про те, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, оскільки лише у разі ухвалення обвинувального вироку за нове кримінальне правопорушення, суд зможе призначити засудженому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України, як про це зазначається в ч.3 ст.78 КК України.
За вказаних обставин, суд приходить висновку про відсутність передбачених законом підстав для звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання, а клопотання вважає передчасним.
Керуючись ст.ст.75, 78 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд
П о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку, - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1