Справа № 344/1611/25
Провадження № 1-кс/344/898/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження строку тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000475 від 09.09.2023, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого зазначив, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000475 від 09.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 222, ч. 2 ст. 305, ч. 3 ст. 305, ч. 1 ст. 306, ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що члени організованої групи

ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та

ОСОБА_10 (якого 05.04.2024 було вбито іншими особами) упродовж вересня 2023 квітня 2024 років з метою отримання незаконного прибутку, в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, скоїли ряд особливо тяжких злочинів, пов`язаних з незаконним виготовленням, придбанням, перевезенням, пересиланням та зберіганням з метою збуту, а також незаконним збутом психотропних речовин, шляхом їх приховання на відкритих ділянках місцевості та пересилання через відділення ТОВ «Нова Пошта».

Також ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , не маючи законних джерел прибутку та не бажаючи заробляти легальним шляхом, у процесі протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним збагаченням від збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, упродовж зазначеного періоду часу, збували наркотичні засоби та психотропні речовини, та з метою здійснення розрахунків у вигляді криптовалюти за збут наркотичних засобів та психотропних речовин використовували електронні криптогаманці, з яких ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виводили грошові кошти.

Зокрема, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , розуміючи, що для продовження незаконного виготовлення психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін та подальшого її збуту необхідне обладнання та інгредієнти, частину грошових коштів, отриманих від незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, використали на їх придбання для продовження своєї злочинної діяльності.

Також члени організованої групи ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за невстановлених обставин незаконно придбавали сірчану кислоту та фенілнітропропен, які згідно ст. 2 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та таблиці 3 списку 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою КМУ від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» відноситься до прекурсорів, обіг яких обмежено та стосовно яких встановлюються заходи контролю, за допомогою яких незаконного виготовляли психотропну речовину - амфетамін, з метою подальшого незаконного збуту.

Крім цього ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , бажаючи систематично отримувати особисту матеріальну вигоду від вчинення злочинів у сфері незаконного обігу психотропних речовин, розуміючи протиправність свого злочинного наміру та тяжкість покарання у разі викриття правоохоронними органами, розробили план злочинної діяльності, згідно якого збут наркотичних засобів та психотропних речовин мав відбуватися без прямого контакту між продавцем та покупцем, з оплатою криптовалютою на відповідні підконтрольні їм адреси криптогаманців.

ОСОБА_4 діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_6 , з метою легалізації (відмивання) доходів, одержаних внаслідок незаконного збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, за невстановлених обставин створили 2 електронні криптогаманці, зокрема: 17.07.2023 о 11:14 год. криптогаманець з електронною адресою TBuJc4GoYhj3Rrsbf5TH7GxSggeLLLQjkk та 26.09.2023 о 09:24 год. криптогаманець з електронною адресою TAfrknTHmhGwBazYiKB5wL7r17VUCvjR7a, на які згідно розробленого плану здійснювалась оплата у вигляді криптовалюти за збут наркотичних засобів та психотропних речовин.

ОСОБА_4 та ОСОБА_6 підшукали ОСОБА_11 який не був обізнаний щодо їхніх злочинних дій, та здійснював їм обготівкування криптовалюти USDT на долари США.

В період з вересня 2023 року по квітень 2024 року від незаконного збуту наркотичних засобів та психотропних речовин ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на криптогаманець з електронною адресою TBuJc4GoYhj3Rrsbf5TH7GxSggeLLLQjkk отримали грошові кошти в сумі не менше 166169 USDT (криптовалюту) та на криптогаманець з електронною адресою TAfrknTHmhGwBazYiKB5wL7r17VUCvjR7a отримали грошові кошти в сумі не менше 128073 USDT (криптовалюту).

В подальшому, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з метою отримання готівкових коштів у вигляді доларів США в період часу з 23.09.2023 по 12.04.2024 зі свого криптогаманця з електронною адресою TBuJc4GoYhj3Rrsbf5TH7GxSggeLLLQjkk на криптогаманець ОСОБА_11 з електронною адресою TLvpgxWNJw7pvcar29do9T6zspWJYcfeuR здійснили

41 транзакцію на загальну 166169 USDT (криптовалюти) та отримали від останнього грошові кошти в сумі 166169 доларів США, а також зі свого криптогаманця з електронною адресою TAfrknTHmhGwBazYiKB5wL7r17VUCvjR7a на криптогаманець ОСОБА_11 з електронною адресою TLvpgxWNJw7pvcar29do9T6zspWJYcfeuR здійснили 24 транзакції на загальну 128073 USDT (криптовалюти) та отримали від останнього грошові кошти в сумі 128073 доларів США.

Таким чином, в період часу з вересня 2023 року по квітень 2024 року ОСОБА_4 та ОСОБА_6 легалізували грошові кошти, одержані злочинним шляхом в загальній сумі 294242 доларів США, що згідно курсу НБУ становило 11156857,52 грн., та відповідно до примітки ст. 209 КК України є великим розміром.

Із зазначеної вище суми грошових коштів, здобутих від незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, грошові кошти в сумі 97056,90 грн. ОСОБА_4 та ОСОБА_6 використали для продовження незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин.

17 квітня 2024 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

18 квітня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Студінка Калуського району, Івано-Франківської області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянину України, раніше судимому 28.08.2014 Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 307 КК України на 6 років позбавлення волі, щодо якого щодо якого обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000057 за ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України перебуває на розгляді в Калуському міськрайонному суді, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 00000119 за ч. 3 ст. 307 КК України перебуває на розгляді в Пустомитівському районному суді Львівської області, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000007 за ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України перебуває на розгляді в Калуському міськрайонному суді, повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

19 квітня 2024 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області ОСОБА_4 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, до 15 червня 2024 року включно.

03.06.2024 та 02.08.2024 раніше повідомлену підозру ОСОБА_4 змінено та за новими епізодами повідомлено йому про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

13 червня 2024 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області продовжено строк досудового розслідування до 6-ти місяців, тобто до 18 жовтня 2024 року.

13 червня 2024 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області ОСОБА_4 продовжено міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, до 11 серпня 2024 року включно.

07 серпня 2024 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області ОСОБА_4 продовжено міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, до 03 жовтня 2024 року включно.

18 вересня 2024 року раніше повідомлену підозру ОСОБА_4 змінено та за новими епізодами повідомлено йому про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 306, ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України.

30 вересня 2024 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області ОСОБА_4 продовжено міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, до 17 жовтня 2024 року включно.

15 жовтня 2024 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області строк досудового розслідування продовжено до 10-ти місяців, до 18.02.2025.

15 жовтня 2024 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області ОСОБА_4 продовжено міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, до 12 грудня 2024 року включно.

10 грудня 2024 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області ОСОБА_4 продовжено міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, до 07 лютого 2025 року включно.

Обґрунтованість підозр, пред`явлених ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме відомостями, які містяться у протоколах проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протоколах обшуків, протоколах огляду місцевості, висновках судово-хімічних експертиз та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Строк дії ухвали про тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 07.02.2025, однак завершити досудове розслідування не представляється можливим, оскільки необхідно отримати та проаналізувати матеріали виконання запиту про надання міжнародної правової допомоги; допитати свідків та підозрюваних; у комплексі дослідити докази про склад і роль учасників організованої групи, за наявності підстав оголосити підозру особам, причетність яких вбачається з матеріалів провадження та яких на даний час до кримінальної відповідальності не притягнуто, оголосити остаточні підозри, відкрити матеріали кримінального провадження та надати підозрюваним та їхнім захисникам доступ до матеріалів, закінчити досудове розслідування шляхом звернення до суду з обвинувальним актом.

Зазначені слідчі та процесуальні дії матимуть суттєве значення для виконання завдань кримінального провадження, повного та неупередженого розслідування, встановлення всіх фактичних обставин для того, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, правильної кваліфікації дій підозрюваних та закінчення розслідування, впливатимуть на повноту і неупередженість суду під час розгляду справи по суті.

Обставини, що перешкоджали здійсненню вищезазначених процесуальних дій раніше, це значна кількість попередньо проведених першочергових невідкладних слідчих та процесуальних дій, заходів забезпечення кримінального провадження, спрямованих на отримання доказів злочинної діяльності, їх аналізі та оцінці.

Зокрема, у даному кримінальному провадженні об`єднано матеріали досудових розслідувань 61 кримінального правопорушення (епізодів злочинів), у яких з метою здобуття доказів стосовно фактичних обставин проведено велику кількість слідчих та процесуальних дій: понад 30 обшуків, 14 оглядів місцевості та понад 30 відібрання зразків для експертизи, 138 експертиз, 9 впізнань особи за фотознімками, допитано 23 свідків, понад 50 оглядів речей і документів, складено понад 100 протоколів за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, у 45 сформованих томах провадження зібрано докази, які стали підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжких злочинів 5 осіб.

Підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, оскільки злочини у вчиненні яких він підозрюється у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

У ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч. 1 КПК України, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, є реальним, оскільки, ОСОБА_4 , враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ним злочинів, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочинів, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

- знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Даний ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України, є реальним, оскільки, ОСОБА_4 , достовірно відомі місця, де здійснювалось виготовлення психотропних речовин, тому маючи доступ до обладнання, прекурсорів та інших інгредієнтів, які використовувались під час виготовлення, може їх знищити, сховати або спотворити.

- незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні. Даний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України є реальним, оскільки, ОСОБА_4 знайомий із іншими підозрюваними, які були об`єднанні спільним злочинним умислом та перебували у складі організованої групи, тому останній, шляхом вмовляння, погроз зможе впливати на їх покази, що в свою чергу може зашкодити проведенню досудового розслідування.

- вчинити інше кримінальне правопорушення. Даний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України є реальним, оскільки ОСОБА_4 постійного джерела прибутку не має, в період з вересня 2023 року по квітень 2024 рік вчинив ряд особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, тому є підстави вважати, що він, з метою одержання доходів продовжить вчиняти кримінальні правопорушення пов`язані з незаконним виготовленням, придбанням, перевезенням з метою збуту наркотичних засобів та психотропних речовин.

Вказані ризики існують та не зменшились, оскільки на даний час у зазначеному провадженні не встановлено всіх фактичних обставин.

Враховуючи вищенаведене, репутацію підозрюваного, тяжкість кримінальних правопорушень, обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є недостатнім, для запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Неможливе ініціювання питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки до органів досудового розслідування не надходили заяви від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються, за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Інший вид запобіжного заходу заставу, застосувати відносно підозрюваного також не можливо, оскільки відсутня інформація щодо постійного джерела доходів та власних коштів, відсутні особи, які б могли внести кошти на спеціальний рахунок з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Домашній арешт не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки ОСОБА_4 усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення особливо тяжких злочинів за які передбачено відповідальність у вигляді позбавлення волі максимальним строком до дванадцяти років матиме змогу змінити місце проживання та переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Враховуючи вищенаведені ризики, обрання більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 буде недостатнім, а тому необхідно продовжити строк тримання під вартою підозрюваного строком 60 днів.

Згідно матеріалів кримінального провадження, злочини у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 відноситься до категорії особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, відтак просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні захисник вважала, що прокурором ризики не доведені та недоведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, просила врахувати міцні соціальні зв`язки підозрюваного та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

В судовому засіданні підозрюваний підтримав думку захисника, та просив врахувати, що він одружений, має на утриманні малолітню дитину.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той же час згідно з ст.219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а ч.2 даної статті зазначає про можливість продовження строку досудового розслідування.

Ст. 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

17 квітня 2024 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

18 квітня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

19 квітня 2024 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області ОСОБА_4 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, до 15 червня 2024 року включно.

03.06.2024 та 02.08.2024 раніше повідомлену підозру ОСОБА_4 змінено та за новими епізодами повідомлено йому про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

13 червня 2024 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області продовжено строк досудового розслідування до 6-ти місяців, тобто до 18 жовтня 2024 року.

13 червня 2024 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області ОСОБА_4 продовжено міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, до 11 серпня 2024 року включно.

07 серпня 2024 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області ОСОБА_4 продовжено міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, до 03 жовтня 2024 року включно.

18 вересня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 306, ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України.

30 вересня 2024 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області ОСОБА_4 продовжено міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, до 17 жовтня 2024 року включно.

15 жовтня 2024 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області строк досудового розслідування продовжено до 10-ти місяців, до 18.02.2025.

15 жовтня 2024 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області ОСОБА_4 продовжено міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, до 12 грудня 2024 року включно.

10 грудня 2024 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області ОСОБА_4 продовжено міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, до 07 лютого 2025 року включно.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого відповідно до ч. 2 ст. 209 КК України передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого відповідно до ч. 1 ст. 306 КК України передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого відповідно до ч. 2 ст. 306 КК України передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого відповідно до ч. 3 ст. 307 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого відповідно до ч. 3 ст. 311 КК України передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих злочинів підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: відомостями, які містяться у протоколах проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протоколах обшуків, протоколах огляду місцевості, висновках судово-хімічних експертиз та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 306, ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України.

В той же час 07.02.2025 року закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причини тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

Однак стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які в свою чергу перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, у зв`язку з чим ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 29.01.2025 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000475 від 09.09.2023 до 18.04.2025 року.

З точки зору ч. 2 ст. 177 КПК України, в якій визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК України будуть п. 3,5,6,7 ч. 1 ст. 184 КПК України. Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків.

Вважається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Варто зазначити, що у рішенні ЄСПЛ по справі «Бессієв проти Молдови» суд вказав, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність же покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Варто додати, що відповідно до КПК України метою запобіжного заходу є необхідність попередити виникнення ризиків, а не застосувати запобіжний захід за наслідками можливого вчинення підозрюваним відповідних дій. З огляду на викладене, той чи інший ризик слід вважати наявним за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваним таких спроб. Водночас, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

В той же час обставини, які зазначені підозрюваним та його захисником, не можуть бути підставами для відмови в задоволенні даного клопотання та відповідно для застосування менш суворого запобіжного заходу, оскільки такі не виключають наявність обґрунтованості підозри та встановлених в судовому засіданні ризиків.

При вирішенні клопотання, слідчим суддею враховується характеризуючи дані підозрюваного, тяжкість злочинів, які йому інкримінуються та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, і саме наведені вище обставини у їх сукупності, підтверджують існування ризиків передбачених ст.177 КПК України та дають можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою може забезпечити уникненню цих ризиків та забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного.

У рішенні "Марченко проти України" Європейського суду суд з прав людини повторює, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя бере до уваги вищезазначену правову позицію Європейського суду з прав людини, а також керується ч.4 ст.183 КПК України, у відповідності до якої при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, і приходить до висновку, що жоден із інших - альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Отже, враховуючи вищенаведене, відсутність підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та те, що строк тримання останнього під вартою закінчується 07.02.2025 року, вважає, що клопотання слід задовольнити, продовжити строк тримання його під вартою в межах строку досудового розслідування до 29.03.2025 року, включно без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 219, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 29 березня 2025 року, включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)».

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1