Справа № 353/1386/23
Провадження № 1-кп/353/48/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2024 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 та її законного представника ОСОБА_10 ,

представника неповнолітньої потерпілої адвоката ОСОБА_11 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Тлумачі кримінальне провадження № 0000407, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2023 року, по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Раковець Городенківського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , громадянина України, непрацюючого, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_7 вчинив зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_9 , тобто вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи, вчинені щодо неповнолітньої особи.

Кримінальне правопорушення вчинено ним за наступних обставин.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом останніх двох років проживав у цивільному шлюбі з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

На тій же вулиці, за адресою: АДРЕСА_1 , проживають батьки ОСОБА_12 разом із її двома братами ОСОБА_13 та ОСОБА_14 і неповнолітньою сестрою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

17.07.2023 року ОСОБА_9 разом із братом ОСОБА_14 протягом дня перебувала в гостях у ОСОБА_12 , де біля 22.00 год. заснула.

Приблизно о 21.30 год. додому приїхав ОСОБА_7 разом із ОСОБА_13 і почали спільно розпивати спиртні напої.

18.07.2023 року близько 03.00 год. ОСОБА_7 розбудив ОСОБА_9 та запропонував відвезти її з братами додому, на що остання погодилась. Після чого вони всі разом на автомобілі марки «Volkswagen Passat», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 направились на АДРЕСА_1 .

Під час вказаної поїздки у ОСОБА_7 виник неправомірний умисел на вчинення щодо неповнолітньої ОСОБА_9 дій сексуального характеру, а саме її зґвалтування.

Коли брати вийшли з автомобіля, ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний умисел на зґвалтування ОСОБА_9 , під приводом допомоги сестрі ОСОБА_12 , запропонував дівчині повернутись назад до місця його проживання, на що остання, будучи з ним у довірливих стосунках, погодилась.

Після чого, 18.07.2023 року в період часу з 03.00 год. до 05.00 год. (більш точного часу в ході проведення досудового розслідування та судового розгляду не встановлено) ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи на меті задоволення власної статевої пристрасті, відвіз ОСОБА_9 в поле між населеними пунктами с. Озеряни та с. Пужники Олешанської територіальної громади, де, пересівши на заднє сидіння автомобіля, почав її цілувати, на що потерпіла почала плакати та просила відвезти її додому. Тоді ОСОБА_7 пересів за руль і від`їхав ще далі в поле, де знову почав зачіпатись.

Після того, як потерпіла знову почала просити відвезти її додому, ОСОБА_7 переїхав не попереднє місце знаходження, де зупинив автомобіль та вийшов з нього. Тоді ОСОБА_9 вийшла з автомобіля та почала втікати. Наздогнавши ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , використовуючи свою значну фізичну перевагу, затягнув дівчину на заднє сидіння салону автомобіля і заблокував двері.

В подальшому ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу на зґвалтування ОСОБА_9 , з метою уникнення очевидців вчинення протиправних дій, переїхав до урочища «Загостинець», розташованого в с. Озеряни Олешанської територіальної громади, де, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що вона є неповнолітньою, долаючи опір потерпілої, утримуючи її за руки, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, в салоні автомобіля зняв з неї одяг та нижню білизну, після чого, без її добровільної згоди, здійснив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням у тіло потерпілої, з використанням власних геніталій, тобто зґвалтував її.

Після вчиненого злочину ОСОБА_7 залишився біля автомобіля, а ОСОБА_9 одяглась і направилась додому, де повідомила батьків про факт зґвалтування.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, визнав повністю, підтвердив всі обставини викладені в обвинувальному акті в новій редакції. Вказав, що йому дуже стидно, що він таке зробив. У вчиненому щиросердечно розкаюється, просить вибачення у потерпілої ОСОБА_9 , її мами ОСОБА_10 , а також його цивільної дружини ОСОБА_12 . Просить суд його суворо не карати.

Під час розгляду кримінального провадження суд забезпечив принцип змагальності сторін та свободи в подані ними суду своїх доказів, передбачений ч. 2 ст. 22 КПК України, згідно якої сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Крім повного визнання своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України самим обвинуваченим ОСОБА_7 , його винуватість повністю доказана і підтверджується зібраними у кримінальному провадженні в порядку ст.ст. 84-86, 91-93 КПК України та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- відеозаписом допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 слідчим суддею Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_15 в порядку ст. 225 КПК України від 28.07.2023 року (на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 28.07.2023 року, том 3 а.с. 98-99), дослідженого безпосередньо в судовому засіданні. Допит проведено в присутності законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 ОСОБА_10 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_16 , психолога ОСОБА_17 , підозрюваного ОСОБА_7 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 . В ході допиту потерпіла ОСОБА_9 показала, що підозрюваний ОСОБА_7 є чоловіком її сестри. Їй повних 14 років. Того дня, вона пішла до сестри ОСОБА_12 , яка проживає в с. Озеряни. Чоловік сестри був на роботі. Її брати ОСОБА_18 і ОСОБА_19 , а також ОСОБА_20 пару разів приїздили з роботи і їхали на роботу. Накінець, коли вони приїхали з роботи, то вдома сиділи відпочивали. Вона в сестри була до пізної години. Вони з сестрою сиділи говорили, чекали, а потім заснули. Після того, як вони заснули, її хтось розбудив, сказав «їдь додому». Вони сіли в машину ОСОБА_7 і поїхали до батьків додому. ОСОБА_19 і ОСОБА_21 біля дому витягнули з машини брата ОСОБА_18 , бо сам він був у стані сильного алкогольного сп`яніння, і завели його до будинку, а вона залишилась, не могла вийти з машини, оскільки не змогла відкрити ручку дверей автомобіля. ОСОБА_22 запропонував їй повернутись до сестри ОСОБА_23 , на що вона погодилась. Вони поїхали по дорозі як до сестри, але потім звернули не по тій дорозі. Вона спочатку думала щоб розвернутись чи ще щось. Він поїхав, зупинився коло ставка, там почав зачіпатись, лізти цілуватись. Вона почала плакати, казала щоб він не чіпався, щоб відвіз додому. Він сів за руль, завів машину. Вона думала, що він її буде везти додому, а він відзів її ще дальше. Там знову почав зачіпатись. Вона почала плакати, він сів за руль, знов повернулись на попереднє місце. Він там почав дуже сильно зачіпатись. Він пішов дивитись до машини, вона відкрила дверку та вийшла з машини, пробувала тікати. Він її наздогнав і затягнув силою у машину та зачинив дверки. Можливості вийти з машини в неї не було. Почав зачіпатись і лізти до неї ще більше. Після того знову сів за руль та відвіз її ще дальше у соняшник, там все і сталось. Роздівав її ОСОБА_21 у машині, заклав її руки за сідушку за себе і зняв з неї повністю одяг, спідню білизну, футболку і джинчи. Він був у футболці без спідньої білизни. Після того він вступив з нею у статевий зв`язок. Це все відбувалося на задньому сидінні автомобіля. ОСОБА_22 ліз цілувати, спочатку пхав руки до грудей, потім до статевих органів. ОСОБА_7 перебував у стані сп`яніння. Після того як все сталося, ОСОБА_21 пішов дивитись до машини, а вона тим часом пішла одіватись. Він дивився як вона одівалась. Вона пішла пішки до дому, він її наздогнав, просив вибачення, ліз обніматись та казав їй, щоб вона нікому не розповідала. Про все, що відбулося, вона хотіла спочатку розповісти сестрі, але мама почала її питати, де вона була і тому вона розповіла про це мамі. Чи закінчив він статевий акт, вона не знає. Вона просила, щоб він зупинився, а він не зважав на це. Вона його два рази вдарила ногою в ногу і один раз вдарила у статевий орган. Що таке статевий акт вона не знає. Вона розуміє, що чоловік і жінка можуть переспати, що між нею та ОСОБА_7 і відбулося. Від цього можуть бути проблеми зі здоров`ям і жінка може завагітніти. До того в неї статевого акту з ніким не було. Згоди вона йому на той статевий акт не давала. Він зробив це насильно. Кров була в машині на задньому сидінні. Працівниками поліції було вилучено її одяг, в який вона була одягнена. Після тієї події вона з ОСОБА_22 не говорила. Вона все йому прощає (Том 1 а.с. 178а).

Під час судових дебатів потерпіла ОСОБА_9 зазначила, що претензій не має, просила обвинуваченого суворо не карати;

- показами свідка ОСОБА_13 , який зазначив, що він являється рідним старшим братом потерпілої ОСОБА_24 , та після роз`яснень йому передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 66 КПК України прав на відмову від дачі показань, висловив бажання давати такі. Зокрема свідок показав суду, що того дня він і ОСОБА_20 були на роботі в с. Хотимирі, працювали разом. Після того, близько 16.00 год. вони приїхали до нього до дому, він переодівся, а потім близько 16.30 год. вони поїхали до ОСОБА_25 , почали робити ремонт. Він і ОСОБА_21 сіли пити, випили 0,5 літри горілки. Після того, вони поїхали в с. Живачів. За кермом був ОСОБА_21 . Там вони сиділи теж випивали, разом з хлопцем на ім`я ОСОБА_26 . Вони випили може 1-1,5 літри горілки. Дальше він там уже заснув, його просто занесли в машину та відвезли додому. ОСОБА_21 і його молодний брат ОСОБА_19 вдома винесли його з машини та поклали спати. Його брат ОСОБА_19 був з ними у ОСОБА_25 вдома і потім поїхав з ними у с. Живачів. Він спав, більше нічого не знає. Прокинувся він на наступний день, близько 11-12 години, вдома не було нікого. ОСОБА_27 прийшла і повідомила, що ОСОБА_21 зґвалтував його молодшу сестру ОСОБА_28 . ОСОБА_27 сказала, що ОСОБА_29 вночі додому не приїхала, прийшла зранку ї їй все розказала. Надю того дня він бачив, вона нічого не говорила, плакала, казала, що вже все розказала, «не чіпайте мене». На наступний день він пішов на роботу у с. Хотимир, де працює різноробочим. На роботі йому сказали, що ОСОБА_30 забрала поліція;

- показами свідка ОСОБА_31 , який в судовому засіданні показав, що він працює дільничним офіцером поліції відділення поліції №5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області. 19.07.2023 року близько 17 години до поліції звернулась із заявою ОСОБА_10 про те, що 18.07.2023 року в період часу з 03.00 год. по 04.00 год. ранку на дорозі між населеними пунктами с. Озеряни та с. Пужники обвинувачений ОСОБА_7 в своєму автомобілі марки «Фольксваген Пасат», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , зґвалтував її неповнолітню дочку ОСОБА_9 . На підставі заяви ОСОБА_10 19.07.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 152 КК України. З метою встановлення місця перебування обвинуваченого було сформовано групу пошуку. Працівники поліції спочатку заїхали на АДРЕСА_1 , однак ОСОБА_7 був відсутній за місцем проживання. Того дня він разом із заступником начальника відділення поліції ОСОБА_32 виїхали в с. Хотимир, де знайшли ОСОБА_7 на дорозі між населеними пунктами с. Озеряни та с. Хотимир. Вони його затримали і доставили у відділення поліції. ОСОБА_7 по дорозі розповідав про те, що він 18.07.2023 року біля біля 03.00 - 04.00 години ранку підвозив неповнолітню ОСОБА_9 разом з її братами додому, тоді у нього виник умисел на вчинення кримінального правопорушення. Обвинувачений не тікав, казав, що йому страшно, дуже шкодував, що так сталось;

- показами свідка ОСОБА_33 , який в судовому засіданні показав, що він працює заступником начальника відділення поліції №5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області. В липні 2023 року, точної дати не пам`ятає, до відділення поліції №5 надійшла заява від матері потерпілої ОСОБА_9 ОСОБА_10 про те, що обвинувачений ОСОБА_7 вступив у статеві зносини з її дочкою. Після чого в поліції почались пошукові заходи, всі відпрацьовували дану особу. Він спільно з дільничним офіцером поліції ОСОБА_34 заїхали в с. Озеряни, де на дорозі побачили ОСОБА_7 . Вони запросили обвинуваченого у свій автомобіль, де ОСОБА_7 розказав, що перебував у стані алкогольного сп`яніння і дійсно вступив у статеві зносини з потерпілою ОСОБА_9 , яка являється сестрою його дружини. ОСОБА_7 говорив, що щиросердечно розкаюється, йому соромно за свої поступки і готовий понести покарання. Вони шукали ОСОБА_7 по місцю роботи, оскільки карний розшук їх вже повідомив, що вдома обвинуваченого не було;

- показами свідка ОСОБА_35 , який в судовому засіданні показав, що він знає ОСОБА_7 , останній є його сусідом. Того дня, коли сталася подія, близько 12 години дня, влітку 2023 року, точної дати він не пригадує, ОСОБА_7 прийшов до нього та сказав, що в нього поламався автомобіль, і попросив потягнути його автомобіль, який знаходився на полі. Вони разом поїхали і перетягнули його автомобіль марки «Фольксваген Пасат», червоного кольору, під браму будинку обвинуваченого. ОСОБА_7 не пояснював, що сталось з автомобілем, сказав, що просто поламався. До нього приїжджали працівники поліції, він надавав показання тільки про автомобіль. В той час чутки були про те, що в ОСОБА_7 і молодшої сестри його цивільної дружини ОСОБА_24 щось сталося на полі. Про те, що було зґвалтування, він дізнався тільки на допиті в суді.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що вона являється цивільною дружиною обвинуваченого ОСОБА_7 та рідною сестрою потерпілої ОСОБА_9 , на підставі ст. 63 Конституції України відмовилася давати показання.

Свідок ОСОБА_36 , який є батьком потерпілої ОСОБА_9 та цивільної дружини обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_12 , на підставі ст. 63 Конституції України відмовився давати показання.

Неповнолітній свідок ОСОБА_14 , в присутності законного представника ОСОБА_10 , який є рідним братом потерпілої ОСОБА_9 та цивільної дружини обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_12 , на підставі ст. 63 Конституції України відмовився давати показання.

Прокурор під час судового розгляду заявила клопотання про виклик та допит свідка ОСОБА_37 , проте в судовому засіданні 09.08.2024 року прокурор відмовилася від допиту вказаного свідка, проти чого не заперечували сторона захисту та представники потерпілої. Відмова прийнята судом (журнал судового засідання (Т. 3 а.с. 146).

Показання потерпілої та свідків об`єктивно підтверджуються і іншими доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження, і які судом були досліджені в судовому засіданні в порядку ст.ст. 357, 358 КПК України:

- даними витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань з кримінального провадження № 0000407 від 19.07.2023 року, згідно якого на підставі заяви ОСОБА_10 від 19.07.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за правовою кваліфікацією - ч. 3 ст. 152 КК України були внесені відомості про кримінальне правопорушення, а саме про те, що 18.07.2023 року в період часу з 03.00 год. по 04.00 год. на польовій дорозі між населеними пунктами с. Озеряни та с. Пужники Олешанської територіальної громади Івано-Франківського району Івано-Франківської області в салоні автомобіля марки «Фольксваген Пасат», д.н.з. НОМЕР_2 , відносно неповнолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було вчинено сексуальне насильство ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Том 3 а.с. 31-32);

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 19.07.2023 року, згідно якого підтверджено факт звернення ОСОБА_10 до поліції з усною заявою про те, що 18.07.2023 року в період часу з 03.00 год. по 04.00 год. на польовій дорозі між населеними пунктами с. Озеряни та с. Пужники Олешанської територіальної громади Івано-Франківського району Івано-Франківської області ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в салоні автомобіля марки «Фольксваген Пасат», д.н.з. НОМЕР_2 , вчинив сексуальні дії щодо її неповнолітньої дочки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (Том 3 а.с. 39-40);

- даними протоколу огляду місця події від 19.07.2023 року з фототаблицею до нього, згідно з яким встановлено, що місцем події являється поле, яке розташоване в урочищі «Загостинець» с. Озеряни Олешанської територіальної громади. Вказане місце на полі показав ОСОБА_7 та сказав, що приблизно на цьому місці 18.07.2023 року біля 3.00 год. він вступив у статеві зносини з неповнолітньою ОСОБА_9 без її згоди. Проведеним оглядом вказаної місцевості на польовій дорозі виявлено та вилучено один пластмасовий колісний ковпак із маркуванням «W», сірого кольору, який, зі слів ОСОБА_7 , відпав від його автомобіля марки «Фольксваген Пасат», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , 18.07.2023 року, коли він на вказаному автомобілі привіз туди потерпілу ОСОБА_9 та згвалтував її (Том 3 а.с. 41-45). Постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Івано-Франківській області від 21.07.2023 року вказаний ковпак визнано речовим доказом (Том 3 а.с. 86);

- даними протоколу огляду місця події від 19.07.2023 року з відеозаписом та з фототаблицею до нього, відповідно до якого оглянуто берег ставка у с. Хотимир, біля ферми «Хмільник». Неподалік від берега, на польовій дорозі виявлено автомобіль чевоного кольору марки «Фольксваген Пасат», д.н.з. НОМЕР_2 . Зі слів ОСОБА_7 , він користується вказаним транспортним засобом, а сам автомобіль належить його дідусю ОСОБА_38 . У присутності понятих ОСОБА_7 дав добровільну згоду на огляд вказаного транспортного засобу (Том 3 а.с. 69). Під час огляду вилучено: автомобіль марки «Фольксваген Пасат», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , в салоні якого вилучено одяг: спортивні штани зеленого кольору, джинсові штани синього кольору, футболку сірого кольору, дві вирізки з заднього сидіння автомобіля з слідами речовини бурого кольору, два сліди пальців рук, аркуш паперу з рукописними записами (Том 3 а.с. 46-68). Постановою слідчого СУ ГУНП в Івано-Франківській області від 20.07.2023 року названі речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні та вирішено зберігати їх в камері зберігання речових доказів та майданчиках ГУНП в Івано-Франківській області (Том 3 а.с. 81-82). Згідно квитанції № 170/2023 від 20.07.2023 року автомобіль марки «Фольксваген Пасат», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , прийняв на зберігання: відповідальний за зберігання речових доказів спеціаліст-криміналіст відділення поліції №5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенант поліції ОСОБА_39 (Том 3 а.с. 156);

- даними протоколу огляду місця події від 20.07.2023 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого в присутності двох понятих, за участі законного представника ОСОБА_10 та за її письмовою згодою (Том 3 а.с. 70) було продоведено огляд господарства, де проживає неповнолітня потерпіла ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено одяг, в який остання була одягнена на момент вчинення щодо неї насильницьких дій сексуального характеру: джинсові штани синього кольору, футболку синього кольору, бюстгальтер та труси чорного кольору (Том 3 а.с. 71-80). Постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Івано-Франківській області від 21.07.2023 року названі речі визнані речовими доказами (Том 3 а.с. 84);

- даними постанови старшого слідчого СУ ГУНП в Івано-Франківській області від 21.07.2023 року, відповідно до якої вилучені 20.07.2023 року під час обшуку затриманого ОСОБА_7 його труси сірого кольору, в які він був одягнений 18.07.2023 року, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні та вирішено зберігати їх в камері зберігання речових доказів ГУНП в Івано-Франківській області (Том 3 а.с. 87);

- даними постанови старшого слідчого СУ ГУНП в Івано-Франківській області від 25.08.2023 року, відповідно до якої вилучені 19.07.2023 року під час огляду місця події зі скла задніх правих дверей автомобіля марки «Фольксваген Пасат», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , два сліди пальців рук на двох відрізках дактилоплівки, відбитки пальців рук потерпілої ОСОБА_9 та відбитки пальців рук ОСОБА_7 визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні та вирішено зберігати їх в камері зберігання речових доказів ГУНП в Івано-Франківській області (Том 3 а.с. 13);

- даними протоколу відбирання біологічних зразків та протоколів отримання зразків для експертного дослідження від 19.07.2023 року, згідно з якими на підставі постанови слідчого про отримання біологічних зразків для експертизи, ОСОБА_7 добровільно надав біологічні зразки, а саме зрізи нігтів з обох рук, а також у ОСОБА_7 відібрані зразки букального епітелію, а саме двома ватними паличками із правої та лівої щік останнього взято зразки букального епітелію, та сліди пальців рук на аркуші білого паперу формату А-4 (Том 2 а.с. 134-137);

- даними протоколу отримання зразків для експертизи від 20.07.2023 року та протоколу отримання зразків для експертного дослідження від 02.08.2023 року, згідно з якими, в ОСОБА_9 внутрівенно з вени відібрано 3 мл. крові та відібрано 3 мл. слини, а також відібрані зразки букального епітелію, а саме двома ватними паличками із правої та лівої щік останньої взято зразки букального епітелію, та сліди пальців рук (Том 2 а.с. 132-133);

- даними протоколу отримання зразків для експертизи від 08.08.2023 року, згідно з яким на підставі постанови старшого слідчого про отримання біологічних зразків для експертизи, ОСОБА_7 надав експериментальні взірці почерку, а саме переписав на п`ятнадцяти аркушак довільний текст (Том 2 а.с. 138-141). Постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Івано-Франківській області від 01.09.2023 року відібрані у ОСОБА_7 експериментальні взірці почерку на п`ятнадцяти аркушак та зошит з рукописним текстом ОСОБА_7 визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні та вирішено зберігати їх в камері зберігання речових доказів ГУНП в Івано-Франківській області (Том 3 а.с. 14);

- даними психологічної характеристики психоемоційного стану дитини ОСОБА_9 та уточнення кримінальної ситуації Центру психологічної допомоги дітям «Серденько» ТОВ «Серденько» від 19.07.2023 року (обстеження проводилося за запитом старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Івано-Франківській області майора поліції в особі - ОСОБА_40 ), та дослідженого безпосередньо в судовому засіданні відеозапису щодо цього (три оптичні носії CD-R диски, на яких зафіксована розмова психолога та допит потерпілої ОСОБА_9 в умовах «Зеленої кімнати» ТОВ «Серденько»), відповідно до якої дослідження деталей свідчення за допомогою проективної методики фіксації тілесних контактів «Чоловічок»; шкал брехні та вірогідності недостовірності відповідей психодіагностичної методики «Міні-мульт», детальна розповідь досліджувальної, встановлено щирість та високу правдивість показань дівчини. Про подію у ніч з 17.07.2023 року на 18.07.2023 року остання розповіла, що вона пішла на обід до сестри. У цей час співмешканець сестри ОСОБА_21 та брат ОСОБА_18 поїхали на роботу. Додому вони приїздили 2 рази, на 3-й раз приїзду додому взяли її старшого брата ОСОБА_19 . Тоді хлопці «приїхали, сиділи, відпочивали». Тоді вони ще випивали, при цьому вживали алкоголь лише ОСОБА_21 і ОСОБА_18 . ОСОБА_29 повідомила, що вони з сестрою ОСОБА_23 заснули. Потім хлопці їх розбудили і ОСОБА_22 повіз ОСОБА_28 з її братами до батьків додому. Біля дому витягли старшого брата ОСОБА_18 , бо сам він був у стані сильного алкогольного сп`яніння. Тоді ОСОБА_22 звернувся до Наді і сказав, що треба посидіти з ОСОБА_23 до 3-ї години. ОСОБА_41 сказала, що була сонна і тому погодилась. ОСОБА_24 повідомила, що ОСОБА_22 повіз її не тією дорогою, довіз до річки. Потім «почав зачіплятись» - ОСОБА_29 сказала, що їй погано. Вони трохи посиділи в машині. ОСОБА_21 сів за руль і поїхали ще далі, до ставка. Тоді ОСОБА_21 вийшов подивитись на колесо. У цей час ОСОБА_24 відкрила двері й спробувала втекти. ОСОБА_41 кричала і пищала. Вона пробігла приблизно 10 метрів. ОСОБА_22 наздогнав ОСОБА_28 , взяв за руку і потягнув до машини. Чоловік заблокував двері і відвіз у соняшник. Спочатку ситуація відбувалась на задньому сидінні машини. ОСОБА_22 ліз цілуватись, роздягати її, потім почав трогати груди дівчини. ОСОБА_29 сказала, що пробувала вириватись. Потім чоловік трогав за ліву ногу. Потім зі слів дівчини «вирішив посадити на нього, на ОСОБА_30 », відбулось проникнення статевим членом. ОСОБА_24 відштовхнула ОСОБА_22 , тоді він опустив переднє сидіння і дівчина пояснила, що впала на опущене переднє сидіння. Двері в машині були заблоковані. Потерпіла лежала на спині, а ОСОБА_22 був зверху. Чоловік тримав її за руки. ОСОБА_24 уточнює, що до її статевих органів чоловік торкався обличчям, руками, своїми статевими органами. Проникнення відбулось руками та статевим членом. ОСОБА_41 не уточнює чи було анальне проникнення. Також потерпіла повідомила, що не знає, чи відбулась еякуляція у кривдника. Причиною цього є незнання процесів; до того ж, досліджувана повідомила, що відвернулась, а тому не бачила що відбувалось. ОСОБА_24 додатково уточнила, що ОСОБА_22 не використовував презерватив. ОСОБА_22 був лише у футболці шорти та спідню білизну зняв. ОСОБА_42 тягнув її за волосся, брав руками за горло, торкався грудей (також «коли тримав руки ліз обличчям у груди», цілував і робив «як дитина»). Також ОСОБА_22 примушував брати статевий член до рота. На що вона відповіла, щоб відпустив, сказала, що не хоче. Потім ОСОБА_22 вийшов з машини, дивився на машину, бо вона була поламана, не могла їхати. ОСОБА_29 одягнулась, вийшла з машини і пішла пішки додому. За результатами діагностичного дослідження станом на 19.07.2023 року можна зробити висновки: над неповнолітньою було скоєне зґвалтування (кривдником є співмешканець сестри ОСОБА_22 ). Встановлено правдивість наданих показів та деталей події. Психоемоційний стан дитини на момент обстеження помірно стійкий. Виявлено невпевненість в собі, тенденція до негативного сприйняття себе. Наявна відсутність важливості своєї думки та почуття провини, зокрема щодо ситуації, коли ОСОБА_24 йде до сестри, бо не може відмовити. Статеве виховання дівчини відсутнє, що впливає на використання слів для опису ситуації. Окрім зазначеного вище, ОСОБА_24 має недостатню соціальну взаємодію з однолітками. Рекомендована корекційна робота психолога щодо подолання наслідків психотравмуючої ситуації, зокрема почуття власної безпеки, робота з самосприйняттям, почуттям провини, а також, увага значущих дорослих щодо статевого виховання ОСОБА_24 та підтримка щодо встановлення дружніх стосунків з однолітками (Том 3 а.с. 88-93, 94);

- даними висновку експерта № 24 судово-медичної експертизи ОСОБА_9 , проведеної в присутності мами ОСОБА_10 , яка почата 20.07.2023 року та закінчена 18.08.2023 року, згідно з яким у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження: розрив з крововиливом дівочої пліви, який утворився від дії тупого предмету, яким міг бути як статевий член, палець так і інший тупий предмет. Враховуючи характер ушкодження в ділянці дівочої пліви можна думати, що він утворився в термін близько 1-5 днів до моменту проведення судово-медичної експертизи. У зв`язку з тим, що лікар гінеколог не вказав співвідношення тіла матки до її шийки, згідно результатів даних УЗД чітко визначити їх співвідношення не має можливості, тому вирішити питання чи досягла ОСОБА_9 статевої зрілості буде можливим після проведення повторного УЗД дослідження органів малого тазу та огляду дитячим лікарем гінекологом. Враховуючи відсутність старих розривів в ділянці дівочої пліви можна думати, що потерпіла раніше немала статевих зносин (Том 2 а.с. 107-108);

- даними висновку експерта № 60 судово-медичної експертизи мазка-відбитка та тампона-змиву з статевого члена ОСОБА_7 , яка почата 20.07.2023 року та закінчена 25.07.2023 року, відповідно до якого зроблений підсумок про те, що при судово-цитологічному дослідженні мазка-відбитка та тампона-змиву з статевого члена ОСОБА_7 виявлені поодинокі епітеліальні клітини, статеву належність яких визначити не було можливості із-за непридатності їх ядер для даного виду дослідження (Том 2 а.с. 118-119);

- даними висновку експерта № 373 судово-медичної експертизи ОСОБА_7 , яка почата 20.07.2023 року та закінчена 26.07.2023 року, згідно з яким у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження: подряпини в ділянках обох нижніх кінцівок, які утворилися від ударно-дотичної чи ковзної дії тупих твердих предметів з обмеженою діючою поверхнею, могли утворитися як при нанесенні ударів такими предметами у вказані вище ділянки тіла так і при ударах вказаними ділянками тіла до таких предметів, можуть відповідати терміну, вказаному в постанові і відносяться до легких тілесних ушкоджень (Том 2 а.с. 117);

- даними висновку судово-психіатричного експерта № 877 від 18.08.2023 року комплексної судової психолого-психіатричної експертизи неповнолітньої ОСОБА_9 , згідно з яким потерпіла ОСОБА_9 на даний час жодним психічним розладом не страждає, не страждала таким і на час вчинення проти неї інкримінованих дій. Рівень та продуктивність психологічних процесів неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 (пам`ять, увага, мислення) знаходяться в межах психічної норми. Рівень загального розвитку неповнолітньої ОСОБА_9 відповідає її фактичному віку. З особливостей особистості на першому плані акцентуація характеру по емотивному плані: акцентуація характеру по емотивному типу, яка знаходиться в межах психічної норми. Неповнолітній потерпілій ОСОБА_9 не притаманні такі індивідуально-психологічні особливості, які могли суттєво впливати на її поведінку. Виходячи з індивідуально-психологічних особливостей ОСОБА_9 , вона не схильна до підвищеного фантазування та навіювання. Неповнолітня потерпіла ОСОБА_9 , з урахуванням її індивідуально-психологічних особливостей, віку, рівня розумового розвитку, здатна правильно сприймати обставини, що мають значення для кримінального провадження і давати по них відповідні покази. Неповнолітня потерпіла ОСОБА_9 розуміла характер і значення, вчинюваних щодо неї дій та могла чинити опір (Том 2 а.с. 122-124);

- даними висновку судово-психіатричного експерта № 366/2023 від 19.10.2023 року судово-психіатричної експертизи ОСОБА_7 , згідно з яким ОСОБА_7 будь-якими психічними розладами не страждає і не страждав на період часу, що відноситься до інкримінованих щодо нього протиправних дій. На період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій підекспертний ОСОБА_7 перебував у стані гострої алкогольної інтоксикації неускладненої, що згідно МКХ-10 F10.00. На період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій підекспертний ОСОБА_7 перебував у стан і перебуває на даний час, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру підекспертний ОСОБА_7 не потребує (Том 2 а.с. 127-130);

- даними висновку експерта № 581 від 20.07.2023 року судово-медичної експертизи рідкої крові потерпілої ОСОБА_9 , відповідно до якого зроблений підсумок про те, що кров потерпілої ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО (Том 2 а.с. 143);

- даними висновку експерта № 66 судово-медичної експертизи джинсових штанів, спортивних штанів та футболки, вилучених в ході проведення огляду місця події з автомобіля марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , яка почата 14.08.2023 року та закінчена 12.09.2023 року, з таблицею до нього, відповідно до якого зроблений підсумок про те, що при судово-цитологічному дослідженні слідів на чоловічій футболці, вилученої під час огляду місця події, знайдено кров людини, статеву належність якої встановити немає можливості в зв`язку з відсутністю в препаратах клітинних елементів крові. При визначенні групової належності крові виявлено антиген А за ізосерологічною системою АВО. Таким чином, враховуючи отримані результати, групу крові потерпілої ОСОБА_9 , експерт дійшов висновку, що виявлена кров могла походити від особи (осіб), в крові якої (яких) міститься антиген А системи АВО, що не виключає походження крові від потерпілої ОСОБА_9 . Клітини з ядрами не виявлено. При дослідженні слідів на джинсових штанах, спортивних штанах та футболці, кров та клітинні елементи людини не виявлені (Том 2 а.с. 146-149);

- даними висновку експерта № СЕ-19/109-23/9191-Д від 21.08.2023 року за наслідками проведення судової дактилоскопічної експертизи, яким встановлено, що сліди пальців рук максимальними розмірами 23х12 мм та 21х12 мм, вилучені зі скла задніх правих дверей автомобіля марки «Volkswagen Passat», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , за матеріалами кримінального провадження № 0000407, придатні для ідентифікації особи. Слід пальця руки максимальними розмірами 21х12 мм залишений вказівним пальцем правої руки ОСОБА_9 . Слід пальця руки максимальними розмірами 23х12 мм залишений середнім пальцем лівої руки ОСОБА_9 (Том 2 а.с. 152-159);

- даними висновку експерта № СЕ-19/109-23/9788-ПЧ від 24.08.2023 року за наслідками проведення судової почеркознавчої експертизи, яким встановлено, що рукописні написи «Зой вибач будьласка за то що я зробив і надя тоже най вибаче я поїду але на той світ я без тебе неможу жити пойми це ПАПА не шукай мене і баба най нешукає» на аркуші білого паперу (записці) виконані ОСОБА_7 (Том 2 а.с. 162-166);

- даними висновку експерта № СЕ-19/109-23/9266-БД від 30.08.2023 року з таблицею результатів дослідження та ілюстративною таблицею до нього за наслідками проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, яким встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка букального епітелію ОСОБА_7 (об`єкт № 1), які наведено в таблиці 1.1 додатку 1 (Том 2 а.с. 169-176);

- даними висновку експерта № СЕ-19/109-23/9267-БД від 18.09.2023 року з таблицею результатів дослідження та ілюстративною таблицею до нього за наслідками проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, яким встановлено генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_9 (об`єкт № 1), які наведено в таблиці 1.1 додатку 1 (Том 2 а.с. 181-187);

- речовими доказами, які безпосередньо оглянуто судом у ході судового розгляду, а саме: двома слідами пальців рук на двох відрізках дактилоплівки, вилученими зі скла задніх правих дверей автомобіля марки «Фольксваген Пасат», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , відбитками пальців рук потерпілої ОСОБА_9 , відбитками пальців рук ОСОБА_7 , взірцем букального епітелію потерпілої ОСОБА_9 , взірцем букального епітелію ОСОБА_7 , експериментальними взірцями почерку на п`ятнадцяти аркушак та зошитом з рукописним текстом ОСОБА_7 , одним пластмасовим колісним ковпаком із маркуванням «W», сірого кольору, вилученим під час огляду місця події 19.07.2023 року, трусами сірого кольору, в які ОСОБА_7 був одягнений 18.07.2023 року, та одягом ОСОБА_7 : а саме: спортивними штанами зеленого кольору, джинсовими штанами синього кольору, футболкою сірого кольору, мікропробіркою Еппендорфа з вмістом виготовленим під час проведення судово-цитологічної експертизи одягу ОСОБА_7 , одягом неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 : джинсовими штанами синього кольору, футболкою синього кольору, бюстгальтером та трусами чорного кольору, зрізами нігтьових пластин ОСОБА_7 , двома вирізками з обшивки заднього сидіння автомобіля марки «Фольксваген Пасат», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 з слідами речовини бурого кольору, двома слідами пальців рук, аркушем паперу з рукописними записами.

Зазначені докази по кримінальному провадженні зібрані відповідно до вимог кримінально - процесуального закону, вони є належними та допустимими, та такими, що в своїй сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим діяння, інкримінованого йому стороною обвинувачення, відповідають показанням потерпілої, свідків та письмовим доказам по кримінальному провадженні.

Суд вважає, що у своїй сукупності докази є достатніми та взаємопов`язаними між собою, показання потерпілої ОСОБА_9 є правдивими, логічними та підтверджуються зібраними доказами, перебувають у логічному зв`язку з показами свідків та відповідають письмовим доказам.

Водночас, суд відкидає досліджені у судовому засіданні, надані стороною обвинувачення, як докази: висновок експерта № 571 при судово-медичному дослідженні, яке почато 21.07.2023 року та закінчено 25.07.2023 року (Том 2 а.с. 109-110); висновок експерта № СЕ-19/109-23/9268-БД від 19.10.2023 року судової молекулярно-генетичної експертизи (Том 2 а.с. 194-204); висновок експерта № СЕ-19/109-23/9272-БД від 20.11.2023 року судової молекулярно-генетичної експертизи (Том 2 а.с. 211-225); висновок експерта № СЕ-19/109-23/9262-БД від 21.11.2023 року судової молекулярно-генетичної експертизи (Том 2 а.с. 232-245); висновок експерта № СЕ-19/109-23/9270-БД від 26.10.2023 року судової молекулярно-генетичної експертизи (Том 3 а.с. 1-12), з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

За таких обставин, оскільки перелічені документи не містять даних, які мають значення для кримінального провадження, як не доводять так і не спростовують вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, тому суд не враховує їх при ухваленні рішення та відкидає.

Згідно приписів ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як Джерело права. А відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» Суд повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».

Відповідно до ст. 94 КПК України, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, вважає, що винуватість ОСОБА_7 знайшла поза розумним сумнівом своє підтвердження під час судового розгляду і кваліфікує його злочинні дії за ч. 3 ст. 152 КК України, як зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_9 , тобто вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи, вчинені щодо неповнолітньої особи.

У судових дебатах прокурор ОСОБА_5 просила визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, та з урахуванням всіх обставин справи призначити йому покарання у виді 8 років позбавлення волі. У строк відбуття покарання ОСОБА_7 зарахувати строк його тримання під вартою. До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний щодо нього, у вигляді тримання під вартою залишити без змін. Стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави кошти, затрачені на проведення експертизи Івано-Франківським НДЕКЦ МВС України, в сумі 32205,48 грн. Питання про речові докази у кримінальному провадженні вирішити в порядку ст. 100 КПК України. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Представник неповнолітньої потерпілої адвокат ОСОБА_11 у судових дебатах вказав, що дотримується позиції своєї довірительки. Просив обвинуваченого суворо не карати, врахувати ті обставини, які пом`якшують його покарання, а саме, щире каяття, позицію потерпілої сторони, що вона претензій не має, від заявлення цивільного позову відмовляється, та призначити обвинуваченому покарання в межах мінімальної санкції ч. 3 ст. 152 КК України.

Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 підтвердила, що потерпіла ОСОБА_9 є її рідною донькою, а обвинувачений ОСОБА_7 перебуває в фактичних шлюбних відносинах (цивільному шлюбі) з ОСОБА_12 , яка являється також її рідною донькою. Просила ОСОБА_7 суворо не судити, претензій не має, вчинене йому пробачає.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 у судових дебатах вказав, що всі обставини, зазначені прокурором в обвинувальному акті, ОСОБА_7 визнав повністю і підтвердив дану обставину в судовому засіданні. Кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 152 КК України стороною захисту не оспорюється. Вважає, що запропонована прокурором міра покарання є надто суворою. При ухваленні вироку, просив суд врахувати всі обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_7 визнав вину повністю, щиросердечно розкаявся, просив вибачення як у потерпілої так у її матері, виключно позитивно характеризується за місцем проживання, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, претензій матеріального та морального характеру потерпілі до нього не мають. До затримання ОСОБА_7 працював, заробляв кошти, за які утримував свою сім`ю, він проживає в цивільному шлюбі, має на утриманні одну малолітню дітину. Відповідно до ст. 69 КК України просив визначити обвинуваченому міру покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 3 ст. 152 КК України.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо необхідності призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 на підставі положень ст. 65 КК України, відповідно до якої, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Крім цього, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 152 КК України, яке вчинив ОСОБА_7 , є особливо тяжким злочином.

Суд враховує дані про особу винного, а саме те, що він згідно ст. 89 КК України не судимий, являється особою молодого віку, не одружений, перебуває в фактичних шлюбних відносинах (цивільному шлюбі) з ОСОБА_12 , разом виховують дочку ОСОБА_43 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинувачений на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, джерело доходів його невідоме, позитивно характеризується за місцем проживання, за період проживання на території Раковецького старостинського округу також зарекомендував себе з позитивної сторони, його мати ОСОБА_44 , 1978 року народження, являється особою з інвалідністю ІІІ групи (Том 1 а.с 205, том 3 а.с. 20-24, 150-155, 173-174).

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, визнання вини, обвинувачений просив вибачення у потерпілої та її матері, останні претензій не мають, просили обвинуваченого суворо не карати.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч. 3 ст. 152 КК України у виді позбавлення волі, з реальним його відбуванням, яке, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та не становитиме особистий надмірний тягар для особи.

Щодо позиції захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 про призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, суд зазначає наступне.

Постановою Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу винного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429, 437-439, 442, 442-1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Приписи ст. 69 КК України про призначення винній особі більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, є спеціальними і застосовуються у виключних випадках. Підставами для застосування цієї статті є встановлення не лише наявності кількох пом`якшуючих обставин, а й того факту, що їх наявність істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Тобто для застосування судом положень ст. 69 КК України повинні бути встановлені виключні обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості саме вчиненого кримінального правопорушення. У кожному випадку факт зниження ступеня тяжкості кримінального правопорушення повинен оцінюватися судом з урахуванням індивідуальних особливостей конкретного кримінального провадження. Проте у будь-якому разі встановлені обставини, що пом`якшують покарання, мають настільки істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції статті було б явно недоцільним і несправедливим.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.04.2021 року у справі № 712/4384/20 (провадження № 51-548км21).

Суд вважає, що стороною захисту не наведено виключних обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який згідно зі ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів, та не дають підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією статті кримінального закону. При розгляді справи судом не встановлено наявності обставин для застосування ст. 69 КК України.

За даним кримінальним провадженням щодо обвинуваченого ОСОБА_7 застосовувався запобіжний захід, а саме, ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21.07.2023 року в рамках кримінального провадження № 0000407 від 19.07.2023 року застосовано щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 16.09.2023 року включно, без визначення розміру застави, з утриманням його в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12 (Том 3 а.с. 112-113). В подальшому ухвалами Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13.09.2023 року (Том 3 а.с. 116-118), від 06.11.2023 року (Том 3 а.с. 122-124) строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 було продовжено до 19.12.2023 року включно. Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 18.12.2023 року застосувати щодо ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (Шістдесят) днів, а саме до 15.02.2024 року включно, без визначення розміру застави, з утриманням його в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» (Том 1 а.с. 71, 86-88). В подальшому ухвалами Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 12.02.2024 року (Том 1 а.с. 151-153), від 01.04.2024 року (Том 1 а.с. 185-187), від 27.05.2024 року (Том 2 а.с. 24-26), від 25.06.2024 року (Том 2 а.с. 54-56), від 19.08.2024 року (Том 3 а.с. 160-162), від 09.10.2024 року (Том 3 а.с. 193-195), від 28.11.2024 року (Том 3 а.с. 237-239) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 було продовжено до 26.01.2025 року включно.

Суд вважає необхідним запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 слід рахувати з моменту його фактичного затримання з 19.07.2023 року (Том 3 а.с. 105-108).

Частиною 5 ст. 72 КК України визначено, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

З огляду на наведене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 слід зарахувати в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 19.07.2023 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день тримання під вартою (попереднього ув`язнення) за один день позбавлення волі.

Арешти, накладені ухвалами слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21.07.2023 року, на автомобіль марки «Фольксваген Пасат», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , в салоні якого вилучено одяг: спортивні штани зеленого кольору, джинсові штани синього кольору, футболку сірого кольору, дві вирізки з заднього сидіння з слідами РБК, два сліди пальців рук, аркуш паперу з рукописними записами та колісний ковпак із маркуванням «W» сірого кольору (Том 3 а.с. 83), тимчасово вилучені в ході проведеного 19.07.2023 року огляду місця події, та на джинсові штани синього кольору, футболку синього кольору, бюстгальтер та труси чорного кольору (Том 3 а.с. 85), вилучені під час проведення 20.07.2023 року огляду місця події, слід скасувати згідно ч. 4 ст. 174 КПК України.

Питання речових доказів суд вирішує керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Тому, з врахуванням наведеного, з обвинуваченого ОСОБА_7 слід стягнути процесуальні витрати на користь держави на залучення експертів за проведення експертиз згідно довідок експертних установ (Том 3 а.с. 135-142), а саме: судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/109-23/9191-Д від 21.08.2023 року в сумі 2390,00 гривень; судової почеркознавчої експертизи № СЕ-19/109-23/9788-ПЧ від 24.08.2023 року в сумі 3346,00 гривень; судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/109-23/9266-БД від 30.08.2023 року в сумі 1039,20 гривень; судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/109-23/9267-БД від 18.09.2023 року в сумі 1039,20 гривень; судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/109-23/9268-БД від 19.10.2023 року в сумі 2140,55 гривень; судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/109-23/9272-БД від 20.11.2023 року в сумі 9150,55 гривень; судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/109-23/9262-БД від 21.11.2023 року в сумі 5279,62 гривень; судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/109-23/9270-БД від 26.10.2023 року в сумі 7820,36 гривень, а всього на суму 32205,48 грн., оскільки проведення експертиз було зумовлено розслідуванням вчиненого ним кримінального правопорушення.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, та призначити йому покарання 7 (Сім) років позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 у рахувати з моменту його фактичного затримання з 19 липня 2023 року.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 у в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 19 липня 2023 року до набрання вироком законної сили відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день тримання під вартою (попереднього ув`язнення) за один день позбавлення волі.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21.07.2023 року, на автомобіль марки «Фольксваген Пасат», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , в салоні якого вилучено одяг: спортивні штани зеленого кольору, джинсові штани синього кольору, футболку сірого кольору, дві вирізки з заднього сидіння з слідами РБК, два сліди пальців рук, аркуш паперу з рукописними записами та колісний ковпак із маркуванням «W» сірого кольору, тимчасово вилучені в ході проведеного 19.07.2023 року огляду місця події берег ставка у с. Хотимир, біля ферми «Хмільник».

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21.07.2023 року, на одяг неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 : джинсові штани синього кольору, футболку синього кольору, бюстгальтер та труси чорного кольору, вилучені під час проведення 20.07.2023 року огляду місця події домогосподарства, де проживає неповнолітня потерпіла ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 .

Після набрання вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню:

- автомобіль марки «Фольксваген Пасат», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , який зберігається на території відділення поліції №5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, та один пластмасовий колісний ковпак із маркуванням «W», сірого кольору, повернути власнику ОСОБА_38 ;

- одяг ОСОБА_7 : а саме: спортивні штани зеленого кольору, джинсові штани синього кольору, футболку сірого кольору, труси сірого кольору, повернути йому;

- одяг неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 : джинсові штани синього кольору, футболку синього кольору, бюстгальтер та труси чорного кольору, повернути їй;

- дві вирізки з заднього сидіння з слідами РБК, два сліди пальців рук, аркуш паперу з рукописними записами; два сліди пальців рук на двох відрізках дактилоплівки, відбитки пальців рук потерпілої ОСОБА_9 та відбитки пальців рук ОСОБА_7 , відібрані у ОСОБА_7 експериментальні взірці почерку на п`ятнадцяти аркушак та зошит з рукописним текстом ОСОБА_7 знищити.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , процесуальні витрати на користь держави на залучення експертів за проведення експертиз в розмірі 32205 (Тридцять дві тисячі двісті п`ять гривень) 48 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію даного вироку суду не пізніше наступного дня після його ухвалення.

ГоловуючийОСОБА_45