Провадження № 1-кп/161/363/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 06 січня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004079 від 26.11.2024 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Велика Совпа Березівського району Рівненської області, зареєстрованого та мешканця за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого водієм ТОВ «Камаз Транс Сервіс», пенсіонера, раніше не судимого, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що поліцейський офіцер громади ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області капітан поліції ОСОБА_6 , будучи в однострої поліцейського із знаками розрізнення, маючи у постійному користуванні табельну вогнепальну зброю та спеціальні засоби, відповідно до розстановки сил та засобів, затвердженої т.в.о. начальника відділення поліції №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , із 06 год 30 хв 25.11.2024 заступив в патруль.

Під час несення служби на автодорозі Н-22 у селі Княгининок Луцького району, виконуючи свої службові обов`язки та будучи службовою особою, вказаний працівник поліції, близько 11 год. 09 хв. 25.11.2024 року, зупинив транспортний засіб марки Penault, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки водій рухався без пристебнутого ременя пасивної безпеки, чим порушив пункт 2.5 ПДР, що слугувало причиною його зупинки для складання адміністративного протоколу за ч. 5 ст. 121 КУпАП,

У ході спілкуванням із водієм ОСОБА_4 поліцейський ОСОБА_6 виявив у нього ознаки, які вказували на можливе перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим ОСОБА_4 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак останній відмовився.

Під час складання адміністративних матеріалів, близько 13 год. 24 хв. 25.11.2024, ОСОБА_4 перебуваючи у службовому транспортному засобі Національної поліції України Renault» модель «Duster» р.н.з. « НОМЕР_2 », що знаходився на узбіччі дороги по вулиці Тополева в селі Княгининок Луцького району, усвідомлюючи, що біля нього знаходяться працівник правоохоронного органу, який одягнений у формений одяг із знаками розрізнення, діючи умисно, з метою непритягнення до адміністративної відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення, висловив поліцейському ОСОБА_6 пропозицію надання неправомірної вигоди в сумі 100 Євро (що згідно курсу Національного банку України станом на 25.11.2024 становить 4 299 гривень 27 копійок), за не вчинення відносно нього дій з використанням наданої працівникам поліції влади - не складення відносно нього як водія протоколу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. В цей час поліцейський ОСОБА_6 попередив ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за пропозицію надання та надання неправомірної вигоди працівнику поліції.

Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення, близько 13 год 54 хв 25.11.2024, ОСОБА_4 , перебуваючи у службовому транспортному засобі Національної поліції України Renault» модель «Duster» р.н.з. « НОМЕР_2 », що знаходився на узбіччі дороги по вулиці Тополева в селі Княгининок Луцького району, усвідомлюючи, що біля нього знаходиться працівник правоохоронного органу, який одягнений у формений одяг із знаками розрізнення, діючи умисно, надав поліцейському ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі 200 Євро, (що згідно курсу Національного банку України станом на 25.11.2024 становить 8 598 гривень 54 копійок), поклавши кошти на заднє сидіння транспортного засобу, за не вчинення відносно нього дій з використанням наданої працівникам поліції влади - не складення відносно нього як водія протоколу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_4 інкримінується пропозиція у наданні та надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє та надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенню, передбаченому ч.1 ст.369 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно надав неправомірну вигоду працівнику поліції за не складання на нього матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення та відповідно не притягнення його до адміністративної відповідальності. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у пропозиції надати та наданні службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє та надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого суд не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість, у вчиненому щиро розкаявся, раніше не судимий, вперше притягується до кримінального відповідальності, має постійне місце реєстрації та проживання, на обліку в лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, є пенсіонером за віком із мінімальним розміром пенсії.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст. 50 КК України, обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_4 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді штрафу.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченою, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи долю речових доказів у вигляді грошових коштів ,суд вважає за необхідне застосувати ст. 96-1 КК України, тобто застосувати спеціальну конфіскацію, оскільки вони безпосередньо були предметом злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України, а скасування арешту майна відповідно до вимог ст. 174 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази: грошові кошти, а саме купюру номіналом 100 Євро номер RC та купюру номіналом 100 Євро номер WA, на підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, конфіскувати в дохід держави.

Арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.11.2024 на речі та предмети, скасувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1