Справа № 211/1204/25
Провадження № 1-кс/211/385/25
У Х В А Л А
іменем України
Клопотання обгрунтоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 29 січня 2025 року, приблизно о 08 год. 30 хв., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, свідомо знаючи, що операції з особливо небезпечними наркотичними засобами є незаконними, посягаючи на встановленні законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог чинного законодавства, маючи злочинний умисел, направлений на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), з метою протиправного збагачення, перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , за грошові кошти в сумі 600 гривень, збув покупцю оперативної закупівлі порошкоподібну речовину білого кольору, яка, відповідно до висновку експерта містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP(1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса PVP(1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), становить 0,2303 г.
У вчиненні даного кримінального правопорушення об`єктивно підозрюється ОСОБА_5 , якому на праві приватної власності належить, 1/2 частка у нерухомому майні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 24552588, тип майна: квартира, загальна площа (кв.м): 63,9, житлова площа (кв.м): 30,2 технічний опис майна: двокімнатна квартира, яке належить останньому на підставі свідоцтва про право власності, САВ/875764 від 02.09.2008 року.
У зв`язку з цим слідчий зазначає, що арешт вказаного майна, як захід забезпечення кримінального провадження, виправдовує потреби досудового розслідування з метою виконання завдань кримінального провадження, пов?язаних із забезпеченням збереження майна для подальшого вирішення питання щодо призначення покарання ОСОБА_5 у виді конфіскації майна.
У судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, про час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином.
Слідчий подала заяву про розгляд клопотання без її участі, просила проводити розгляд за її відсутності, на задоволенні клопотання наполягає.
Неприбуття прокурора в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Підозрюваний не викликався на підставі ч. 2 ст. 172 КК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить до наступного.
На підставі ч. 3 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
За правилами п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Правовою підставою арешту майна є положення ст. 170 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Ч. 5 ст. 170 КПК України визначено: у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно зі ст. 171 КПК України, законодавець зобов`язує сторону, яка звертається до суду з клопотанням про арешт майна, зазначити наступне: підстави і мету такого заходу забезпечення кримінального провадження у відповідності до положень ст. 170 та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майна; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч. 2 ст. 307 КК України.
У рамках зазначеного кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді було проведено 24.02.2025 обшук у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 24.02.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України за ознаками незаконного збуту особливо небезпечної психотропної речовини, та за вчинення якого, в разі визнання останнього винуватим, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.
На підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.02.2025, ОСОБА_5 на праві приватної власності належить 1/2 частка у нерухомому майні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 24552588, тип майна: квартира, загальна площа (кв.м): 63,9, житлова площа (кв.м): 30,2 технічний опис майна: двокімнатна квартира, яке належить останньому на підставі свідоцтва про право власності, САВ/875764 від 02.09.2008 року.
Отже, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження нерухомого майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, а слідчий суддя на даній стадії зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Таким чином, за наявності усіх підстав для арешту майна, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, шляхом накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на 1/2 частку у нерухомому майні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 24552588, тип майна: квартира, загальна площа (кв.м): 63,9, житлова площа (кв.м): 30,2 технічний опис майна: двокімнатна квартира, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі свідоцтва про право власності, САВ/875764 від 02.09.2008 року.
Заборонити ОСОБА_5 , відчужувати нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_2 .
Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Роз`яснити, що згідно із частинами 1-2 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1