Справа №760/591/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2025 м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

Головуючого судді судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 під час проведення підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000208 від 26.08.2022 р., за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України, та за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу та клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу та повернення застави,

ВСТАНОВИВ:

До провадження Солом`янського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000208 від 26.08.2022 р., за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України, та за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, затверджений 09.01.2024 прокурор Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_10 .

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, який здійснювати у відкритому судовому засіданні за участю учасників кримінального провадження: прокурора, обвинувачених та їхніх захисників. Прокурор зазначив, що даний обвинувальний акт підсудний Солом`янському районному суду міста Києва, відповідає вимогам КПК України, підстави для його повернення прокурору відсутні, так як і відсутні підстави для закриття кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_7 не заперечували проти призначення обвинувального акту до судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_4 просив здійснювати судовий розгляд кримінального провадження суддею одноособово, водночас захисник звернувся до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу обвинуваченому, мотивованому тим, що 10.02.2023 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під варто, який 21.06.2023 ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва продовжено на строк до 20.07.2023 із визначенням розміру застави в сумі 536 800 грн. 22.06.2023 заставодавцем внесено на депозитний рахунок кошти у сумі застави, та того ж дня ОСОБА_4 звільнено з-під варти. Сторона захисту зазначає, що на даний час ризики, які могли існувати при обранні запобіжного заходу зникли або суттєво зменшились. ОСОБА_4 позитивно характеризується, має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, малолітню дитину, дружину, батьків похилого віку, раніше не судимий, не планує переховуватись від суду. На даний час, як слідує зі змісту клопотання, слідством під час проведення досудового розслідування віднайдено та вилучено всі речові докази, допитані свідки, об`єктивних підстав вважати, що обвинувачений може впливати на свідків з метою зміни їхніх показів суду не подано. Протягом часу досудового розслідування обвинувачений продемонстрував належну процесуальну поведінку. Визначена судом застава не спів мірна із майновим станом обвинуваченого. У зв`язку із чим, захисник обвинуваченого звернувся до суду із клопотанням про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід із застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 536 800 грн., на особисте зобов`язання, заставу повернути заставодавцеві ОСОБА_11 .

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_8 не заперечували проти призначення обвинувального акту до судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_5 просив здійснювати судовий розгляд кримінального провадження суддею одноособово.

Обвинувачена ОСОБА_6 та її захисник адвокат ОСОБА_9 також звернулись до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, мотивованому тим, що під час проведення досудового розслідування згідно ухвали слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 30.01.2023 до обвинуваченої було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та ухвалою слідчого судді від 31.05.2023 ОСОБА_6 при продовженні тримання під вартою визначено розмір застави у сумі 268 400 грн., яка 01.06.2023 була внесена ОСОБА_12 . Сторона захисту переконана, що на даний час відпала потреба у застосуванні саме такого запобіжного заходу, оскільки зменшились ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які вказував слідчий суддя при застосуванні запобіжного заходу, обвинувачена сумлінно виконувала покладені на неї процесуальні обов`язки під час проведення досудового розслідування, обвинувачена раніше не судима, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання та за місцем роботи характеризується позитивно. У зв`язку із чим, сторона захисту просить суд змінити обраний по відношенню до обвинуваченої запобіжний захід у вигляді застави на особисте зобов`язання, повернувши заставу заставодавцеві ОСОБА_12 .

Також, захисник обвинуваченої зазначив, що стороною захисту подано через електронну пошту більше 30-ти скарг, однак не всі скарги передані до суду, тому просили оголосити перерву в підготовчому судовому засіданні після розгляду та вирішення судом клопотань по зміні обвинуваченим запобіжних заходів.

Прокурор заперечував проти зміні обвинуваченим запобіжних заходів із застави на особисте зобов`язання, зазначивши, що провадження перебуває на стадії підготовчого судового засідання, тобто суд не розпочав судовий розгляд, не досліджував докази, в тому числі не допитані свідки, що у своїй сукупності із тяжкістю пред`явленого обвинуваченим обвинувачення, вказує на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на існування яких вказували слідчі судді при обранні до обвинувачених запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, продовжують існувати. Просив відмовити у задоволенні клопотань. Також, прокурор просив суд оголосити перерву у підготовчому судовому засіданні для надання можливості ознайомитись із скаргами сторони захисту обвинуваченої ОСОБА_6 , поданими під час підготовчого судового засідання, аби прокурор мав змогу висловити суду свою думку з приводу поданих скарг.

Обвинувачений ОСОБА_5 , його захисник, обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник підтримали клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_5 , його захисник, обвинувачена ОСОБА_6 , її захисник підтримали клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу.

Проти оголошення перерви в підготовчому судовому засіданні після вирішення клопотань стосовно зміни запобіжних заходів учасники провадження не заперечували.

Розглянувши клопотання захисників обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу, заслухавши думки та пояснення учасників провадження, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно із ст. 177 КПК України Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно із ч. ч. 1-4 ст. 182 КПК України Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Так, судом під час розгляду клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну останньому запобіжного заходу встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України, які віднесені до тяжкого та особливо тяжкого кримінального правопорушення відповідно, та за вчинення яких обвинуваченому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років із конфіскацією майна, у випадку встановлення винуватості останнього на підставі вироку суду, який набрав законної сили.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 11.02.2023 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період доби з 20:00 год. до 08:00 год. наступного дня до 10.04.2023 року.

07.03.2023 року Київським апеляційним судом винесено ухвалу про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 10.04.2023 року без визначення розміру застави.

01.03.2023 керівником Деснянської окружної прокуратури міста Києві ОСОБА_13 винесено постанову про продовження строку досудового розслідування до 05.04.2023.

04.04.2023 ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва строк дії запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою продовжено до 02.06.2023 включно.

03.05.2023 ухвалою Київського апеляційного суду міста Києва в задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_4 про скасування ухвали суду першої інстанції відмовлено, ухвалу від 04.04.2023 залишено в силі.

17.05.2023 ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 поданого в порядку ст. 201 КПК України про зміну запобіжного заходу відмовлено.

29.05.2023 року слідчим виконано вимоги ст. 290 КПК України та повідомлено захисника та підозрюваного про завершення досудового розслідування, відкрито та надано доступ до матеріалів досудового розслідування.

30.05.2023 ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва строк дії запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави продовжено до 28.06.2023 включно.

19.06.2023 ухвалою Київського апеляційного суду міста Києва в задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_4 про скасування ухвали суду першої інстанції відмовлено, ухвалу від 30.05.2023 залишено в силі.

21.06.2023 ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва продовжено тримання під вартою ОСОБА_4 , із одночасним визначенням застави у сумі 536 800 грн.

Враховуючи, що суд на даному етапі розгляду кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, таким чином, з огляду на наведене, суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України.

Суд звертає увагу на те, що поняття «обґрунтована підозра» наведено в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Згідно із положеннями рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року за № 14-рп/2003 при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу разом з іншими обставинами враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа.

Так, в ході судового розгляду клопотання захисника обвинуваченого судом встановлені обставини продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказували слідчі судді при обранні та продовженні застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, а саме: ризики переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, із врахуванням тяжкості пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, особи обвинуваченого, наявності у останнього стійких соціальних зв`язків (дружини, дитини, матері похилого віку, постійного місця проживання), продовженню існування ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначив суд у цій ухвалі, стадії кримінального провадження, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу із застави на особисте зобов`язання.

На переконання суду, саме застава у визначеному слідчим суддею розмірі на вказаній стадії кримінального провадження забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 .

У зв`язку із чим, у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу слід відмовити.

Так, судом під час розгляду клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_6 про зміну останній запобіжного заходу встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, яке віднесено до особливо тяжкого кримінального правопорушення, та за вчинення якого обвинуваченій може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років із конфіскацією майна, у випадку встановлення винуватості останньої на підставі вироку суду, який набрав законної сили.

29.01.2023 ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208, п.6 ч.1 ст.615 КПК України на пункті пропуску через державний кордон України «Шегині», розташованому у Львівській області, у зв`язку із пробою втечі підозрюваної закордон. В той же день ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

30.01.2023 Деснянським районним судом м. Києва ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави строком до 29.03.2023 року, ухвалою Київського апеляційного суду від 29.02.2023 року вказаний строк змінено, визначено до 05.03.2023.

02.03.2023 ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 було продовжено до 05.04.2023, та ухвалою суду від 04.04.2023 до 01.06.2023.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 04.04.2023 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000208 продовжено до п`яти місяців, тобто до 05.06.2023 року.

31.05.2023 ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва по справі № 754/7101/23 ОСОБА_6 продовжено тримання під вартою із одночасним визначенням розміру застави у сумі 268 400 грн.

Враховуючи, що суд на даному етапі розгляду кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, таким чином, з огляду на наведене, суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Суд звертає увагу на те, що поняття «обґрунтована підозра» наведено в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Згідно із положеннями рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року за № 14-рп/2003 при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу разом з іншими обставинами враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа.

Так, в ході судового розгляду клопотання захисника обвинуваченої судом встановлені обставини продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказували слідчі судді при обранні та продовженні застосування до обвинуваченої запобіжного заходу, а саме: ризики переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, із врахуванням тяжкості пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення, особи обвинуваченої, наявності у останньої стійких соціальних зв`язків (доньки на утриманні, яку остання виховує самостійно), продовженню існування ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначив суд у цій ухвалі, встановленого слідчим суддею випадку намагання ОСОБА_6 перетнути кордон України у напрямку виїзду вже під час досудового розслідування кримінального провадження, стадії кримінального провадження, на якій воно перебуває на теперішній час, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни обвинуваченій запобіжного заходу із застави на особисте зобов`язання.

На переконання суду, саме застава у визначеному слідчим суддею розмірі на вказаній стадії кримінального провадження забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченої ОСОБА_6 .

У зв`язку із чим, у задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу слід відмовити.

Керуючись положеннями ст. ст. 314, 315, 176-179, 182, 201 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу, - відмовити.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу та повернення застави, - відмовити.

Оголосити перерву в підготовчому судовому засіданні за клопотанням прокурора до 20.03.2025 р. 15 год. 30 хв.

Суддя ОСОБА_1