Житомирський апеляційний суд
Справа №274/5158/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/399/25
Категорія ч.1 ст.115 КК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в м.Житомирі матеріали кримінального провадження №274/5158/24 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03.12.2024 відносно

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

в с т а н о в и в:

зазначеним вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років.

Строк відбування покарання обраховано з дня затримання, тобто з 01.04.2024, таким чином зарахувавши в строк покарання строк попереднього ув`язнення відповідно до ч.5 ст.72 КК України з розрахунку день за день.

Арешт на речові докази скасовано.

Питання про речові докази вирішено у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до вироку суду першої інстанції, 31.03.2024 близько 21 год. ОСОБА_8 та його мати ОСОБА_9 , знаходячись в кімнаті будинку, за місцем спільного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , розпочали спільно вживати спиртні напої.

В подальшому, 01.04.2024 року близько 01 години, в цьому ж місці між ними, на ґрунті особистих неприязних стосунків виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_8 виник умисел на вбивство ОСОБА_9 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_9 , обвинувачений взяв лопату, яка лежала на кріслі в кімнаті та гострим кінцем металевої частини наніс один удар в обличчя та не менше 18 ударів по правій половині тулуба, голові, рукам та ногам потерпілій. Після чого, не припиняючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 наніс не менше 8 ударів по тулубу потерпілої ОСОБА_9 твердим тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею та не менше 14 ударів по різних частинах тіла потерпілої невстановленим колото різаним предметом, в такий спосіб убивши її.

В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_8 заподіяв ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді:

- синця у лівій скроневій ділянці, який відноситься до легкого тілесного ушкодження; садна на боковій поверхні шиї праворуч, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження; синця на підборідді посередині, який відноситься до легкого тілесного ушкодження; садна у верхній третині правого плеча, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження; 3 (трьох) поверхневих ран в середній третині правого плеча, які відносяться до легких тілесних ушкоджень; поверхневої рани у верхній третині правого передпліччя, яка відноситься до легкого тілесного ушкодження; 4-х синців на боковій поверхні живота, які відносяться до легких тілесних ушкоджень; синця на передній черевній стінці ліворуч в нижній третині, який відноситься до легкого тілесного ушкодження;

- рани в потиличній ділянці голови, яка відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я; рани в проекції виличної ділянки праворуч з переходом в проекцію потиличної ділянки, яка відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я; колото- різаної рани на боковій поверхні шиї з переходом в проекцію потиличної ділянки праворуч, яка відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я; рани в нижній третині шиї праворуч, яка відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я; 3 (трьох) колото-різаних ран в середній третині правого плеча по задній поверхні, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я; колото-різаної рани в проекції 3-го ребра праворуч, яка відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я; колото-різаної рани в проекції 5-го ребра праворуч, яка відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я; рани на передній черевній стінці праворуч, яка відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я; рани над крилом здухвинної кістки праворуч, яка відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я;

- рани в проекції кута нижньої щелепи праворуч з пошкодженням м`яких тканин обличчя та відкритим переломом кісток нижньої щелепи в проекції кута нижньої щелепи праворуч, яка відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, як така, що не є небезпечною для життя, але призвела б до тривалого розладу здоров`я; рани між 2-м та 3-м зубом на нижній щелепі ліворуч, в якій вистоять уламки кісток нижньої щелепи (відкритий уламковий перелом зі зміщенням кісток нижньої щелепи), яка відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, як така, що не є небезпечною для життя, але призвела б до тривалого розладу здоров`я; множинних переломів ребер праворуч, які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості.

- 5-ти (п`яти) колото-різаних ран в проекції 5-го та 6-го ребер праворуч, які проникають в плевральну порожнину праворуч, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя; 5-ти (п`яти) ран на боковій поверхні грудної клітки праворуч, від проекції 5-го ребра до проекції реберної дуги праворуч), які проникають в грудну та черевну порожнину з пошкодженням легеневої тканини, печінки, сальника, кишківника, що призвело до правобічного гемо-пневмотораксу (наявність крові та повітря в плевральній порожнині) та гемоперитонеуму (наявність крові в черевній порожнині), та пошкодженням ребер праворуч, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя; рани на боковій поверхні живота праворуч, на 5 см вище крила здухвинної кістки, яка проникає в черевну порожнину, яка відноситься до тяжкого тілесного ушкодження по критерію небезпеки для життя; колото-різаної рани в проекції 6-го ребра праворуч, яка проникає в грудну порожнину, яка відноситься до тяжкого тілесного ушкодження по критерію небезпеки для життя; 2-х (двох) колото-різаних ран на передній черевній стінці, рана розташована лівіше проникає в черевну порожнину, рана розташована правіше не проникає в черевну порожнину, проникаюче поранення відноситься до тяжкого тілесного ушкодження по критерію небезпеки для життя, не проникаюче відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Смерть ОСОБА_9 настала від гострої крововтрати, внаслідок множинних колото різаних та рубаних ран тіла, на фоні сильного алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить змінити вирок суду в частині призначеного покарання, як занадто суворий, а своїм рішенням призначити йому більш м`яке покарання. При цьому, звертає увагу, що визнав частково свою вину у скоєному, оскільки, сварку між ним та його матір`ю спровокувала саме його мати, однак, суд першої інстанції це не взяв до уваги. Зазначає, що під час сварки ним отримано низка ударів по обличчю від матері, які призвели до його нервового зриву, він не стримав свої емоції, перевищив межі оборони, які вилились у такі тяжкі наслідки для потерпілої. Наголошує, що жодного умислу на позбавлення життя у нього не було, все вийшло несподівано для нього. Також, вважає, що суд першої інстанції належно не взяв до уваги і те, що він раніше є несудимим, як і факт його співпраці зі слідством.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, яка заперечили проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, а також вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення.

Згідно зі статтею 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 цього Кодексу, з наведенням належних та достатніх мотивів і підстав його ухвалення.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог ст.94 КПК України та не викликають у суду сумнівів.

Так, в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні даного злочину визнав частково та пояснив, що не знає як це сталося. Він не усвідомлював, що робить, кається у вчиненому. Пам`ятає, як вони з матір`ю сіли випивати по 100 грамів, далі не пам`ятає, що було. В той день, вони працювали вдома по господарству, почали вечеряти близько 21 год. Алкоголь вживали приблизно з 15 год дня, за день випили три пляшки горілки. Про що говорили, не пам`ятає. Гості до них за цією адресою ніколи не приходили. Вони змінили місце проживання років три тому. Пам`ятає, як прийшов до тями, думав, що матір спить, зайшов до її кімнати і побачив, що вона не жива, в крові. Бачив тілесні ушкодження на обличчі. Кров на його одязі, мабуть, від того, що хотів матір посадити, сперти на диван. Можливо мати дала йому ляпаса, вона як випивала, то могла його вдарити. Напередодні він приніс лопату до хати, щоб закрутити саморіз, залишив її в кімнаті матері. Він не пам`ятає нічого, не може повірити, що таке міг зробити. Іноді з ним траплялися ситуації, коли мати йому казала, що з ним щось відбувається, вона його відкачувала. Внаслідок вживання алкоголю у нього бували провали в пам`яті. Сварилися з матір`ю рідко, міг вдарити її по голові, вона поліцію ніколи не викликала, загалом, мали хороші відносини, жили все життя разом. Не може пояснити своїх дій. Зробив це не зі зла, мати була для нього всім. Просив суворо не карати. Кається у вчиненому

Як убачається з доводів апеляційної скарги ОСОБА_8 , обвинувачений, не заперечуючи своєї вини і ставлячи питання виключно про пом`якшення покарання, фактично ставить під сумнів встановлені судом першої інстанції фактичні обставини провадження, зокрема, той факт, що він під час подій 01.04.2024 року близько 01 години діяв в межах необхідної оборони, що на його думку є пом`якшуючою обставинною.

Однак, така версія подій обвинуваченого була ретельно перевірена та відхилена судом першої інстанції як неспроможна, з чим повністю погоджується суд апеляційної інстанції.

На переконання апеляційного суду, версія подій, яку надав обвинувачений, не доводить наявність розумного сумніву у версії сторони обвинувачення. Більше того версія сторони захисту не узгоджується з доказами, які містяться у матеріалах кримінального провадження.

Згідно зі ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, форма вини, мотив і мета його вчинення.

Згідно показань свідка ОСОБА_10 пояснила, що є сусідкою обвинуваченого, він з матір`ю та братом нещодавно почали проживати поруч з нею, тому вони особисто знайомі не були. Щодо вчинення ОСОБА_8 вбивства, вона нічого не знає. Точної дати події вона не пам`ятає, у 2024 році їй подзвонили працівники поліції, попросили бути понятою. Вона була присутня на подвір`ї потерпілої за адресою: АДРЕСА_1 , двері в коридор були відчинені, бачила там лопату, на лопаті була кров, стояв стіл. Підписувала документи, також ставила підписи на речах, стопках. Вилучили стопку, бутилу та лопату.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що не знайома з обвинуваченим та потерпілою, вони близько двох років проживають поруч з її будинком, через дві хати, ніколи не спілкувалася з ними. Пам`ятає, як весною, коли копали городи, на подвір`ї обвинуваченого по АДРЕСА_1 , стояли люди. Працівники поліції покликали її бути понятою. Вона зайшла в коридорчик будинку, побачила, що потерпіла лежить на підлозі, ніби боком, точно не пам`ятає. Після чого вона вийшла з будинку і стояла вже на дворі, бачила лопату, на якій була кров, підписувала документи, ставила підписи на мішках з лопатою. Їй відомо, що у потерпілої було два сини, бачила як вони копали города, складали дрова, щоб сварилися чи вживали алкоголь, не бачила.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що знайомий з обвинуваченим, колись разом працювали. ОСОБА_8 мешкав разом з матір`ю, молодший брат його помер до події. Обвинувачений випивав, він іноді телефонував його матері, просив на обвинуваченого повпливати, щоб той вийшов на роботу. Коли сталася подія не пам`ятає. Йому подзвонили працівники поліції, щоб він прийшов на вул. Сабурова, там йому повідомили, що сталося. Дзвонили саме йому, тому, що він телефонував або ОСОБА_13 , або його мамі. На той момент вони вже разом місяців 2-3 не працювали. В обвинуваченого були гарні стосунки з матір`ю, вони говорили по півгодини по телефону, коли ОСОБА_14 був на заробітках. Іноді мати могла насварити ОСОБА_13 , бо той не йшов на роботу, але на нього вона не жалілася. ОСОБА_14 агресію ніколи не проявляв. Потерпіла була трудолюбива, працювала на городі, завжди в хаті було чисто, приготовлено поїсти, можливо вона і випивала чарчину, але алкоголічкою не була. В стані сильного алкогольного сп`яніння він їх не бачив. У нього на очах винесли покійну, бачив на її волоссі кров, в хату він не заходив. Працівник поліції запитувала чи є у них родичі.

Свідок ОСОБА_15 дала покази про те, що ОСОБА_16 є сином її двоюрідної сестри, потерпіла була її двоюрідною сестрою, стосунки між ними були нормальні. 01.04.2024 близько 09 год 30 хв ранку їй зателефонував обвинувачений та повідомив, що його мати лежить мертва, вся порубана, він не знає, що сталося. Вона йому сказала, що викликає поліцію. Пізніше вона з племінницею приїхали на місце події закрити хату. Раніше вони рідко бачилися, оскільки вона проживає в іншому кінці міста, спілкувалися по телефону. Одного разу привозила їм їсти, коли сестра з обвинуваченим відходили від горілки. Сестра (потерпіла) з сином (обвинуваченим) зловживали алкоголем, жили за пенсію потерпілої. Обвинувачений як не пив, ходив на підробітки. Жили вони самі, чи хтось приходив до них у гості, їй не відомо.

Крім того, в основу свого висновку про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд першої інстанції обґрунтовано поклав сукупність письмових доказів кримінального провадження, зокрема:

- рапорт чергового Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області від 01.04.2024 про прийняте повідомлення від ОСОБА_15 про те, що 01.04.2024 о 10:50 за адресою : район м. Бердичів, вул. Олімпійська, буд. 122, її племінник, ОСОБА_17 , 51 рік, повідомив їй, що його мати мертва та має тілесні ушкодження (рубані рани). Зі слів заявниці племінник з разом з матір`ю зловживали спиртними напоями;

-висновок експерта № 82 від 03.06.2024, відповідно до якого, враховуючи ступінь розвитку трупних явищ (труп охолоджений рівномірно, трупне заклякання добре виражене, трупні плями в стадії гіпостазу) слід вважати, що смерть гр. ОСОБА_9 настала в межах пів доби до моменту розтину трупа в морзі.

Смерть гр. ОСОБА_9 настала від гострої крововтрати, внаслідок множинних колото-різаних та рубаних ран тіла, на фоні сильного алкогольного сп`яніння.

- протокол проведення слідчого експерименту від 02.04.2024 з відеозаписом на DVD R диску, відповідно до якого ОСОБА_8 в АДРЕСА_1 , розказав та показав, де він разом з потерпілою ОСОБА_9 розпивали алкогольні напої, як між ними виникла сварка, де знаходилася лопата та у який спосіб він наносив удари лопатою по тілу потерпілої.

- протокол огляду місця події від 01.04.2024 з фото таблицею до нього, відповідно до якого здійснено огляд домоволодіння за адресою : АДРЕСА_1 , де в кімнаті № 2 на підлозі виявлено труп ОСОБА_9 , зафіксовано розташування трупа та виявлені на ньому тілесні ушкодження, виявлено та вилучено сокиру без слідів речовини бурого кольору, штикову лопату, на якій наявні сліди речовини бурого кольору, виявлено мобільний телефон чорного кольору, пляшку з під напою «Кока кола» в середині з прозорою рідиною, стопку, в кімнаті на підлозі виявлено плями речовини бурого кольору, з яких зроблено змиви, пошкодження на дивані.

- протокол огляду трупа від 01.04.2024 з фото таблицею до нього, згідно з яким в приміщенні моргу міської лікарні в м. Бердичеві по вул. Здоров`я слідчим СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області за участю експерта ОСОБА_18 , в присутності понятих, проведено огляд трупа, виявленого в будинку АДРЕСА_1 , та встановлено загальний вигляд положення трупа, загальний вигляд тілесних ушкоджень на тілі трупа, загальний вигляд тілесних ушкоджень на голові та обличчі трупа. Одяг трупа (жіноча кофта та штани) вилучено та упаковано до картонної коробки згідно правил пакування речових доказів.

- висновок експерта № 736 від 08.04.2024, відповідно до якого, при проведенні судово токсикологічного дослідження крові від гр. ОСОБА_8 , 1973 року народження, виявлений етиловий спирт у концентрації 1,26 %о (грам/літр).

- протокол за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо-, відео контроль особи від 22.05.2024, що проведено на підставі ухвали слідчого судді Житомирського апеляційного суду від 24.05.2024 за № 1371т, з DVD R диском до нього, відповідно до якого ОСОБА_8 у розмові з Агентом вказав, що сварилися з матір`ю часто словесно, коли лишнього випивали, «да цей раз я переборщив, щось сталося зі мною» «Та я не ножем, а лопатою в мене як раз в хаті лопата лежала…», на запитання Агента «То шо лопатою?» відповів «Да, в лопаті мав шурупа закрутити щоб лопатнік не злітав, мабуть вона мене достала почала "нецензурне слово багато говорити", а характер в нас однаковий, вона не промовчить і я не змовчу, тай такого слово за слово тай давай мене по морді, я закривався, закривався, не встиг, получив раз два і мене тако і я нічого не помню, туман в очах, я не знав, що я роблю вабще не соображав» (а.с. 146).

- акт спеціальної медичної комісії з проведення медичних оглядів для направлення на примусове лікування Д-41 від 14.05.2024, згідно з яким ОСОБА_8 на момент огляду примусового лікування не потребує.

- висновок судово психіатричного експерта № 2-2024 від 14.05.2024, відповідно до якого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в момент вчинення кримінального правопорушення виявляв ознаки розладу особистості та поведінки внаслідок зловживання алкогольними напоями (F10.71 МКХ 10). Перебував в стані простого алкогольного сп`яніння. В момент вчинення злочину ОСОБА_8 в тимчасовому розладі психічної діяльності не перебував. Перебував в стані простого алкогольного сп`яніння. ОСОБА_8 на даний час виявляє клінічні ознаки розладу особистості та поведінки внаслідок зловживання алкогольними напоями, стан компенсації (F10.71 МКХ 10). ОСОБА_8 може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Не потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру.

- висновок експерта № 154 від 13.06.2024, відповідно до якого, на підставі даних висновку судово-медичної експертизи № 82 від 03.06.2024 року на ім`я гр. ОСОБА_9 , враховуючи протокол проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного гр. ОСОБА_8 від 02.04.2024 року, речовий доказ у вигляді ножа кухонного, обставини справи вказані в постанові про призначення судово-медичної експертизи та відповідаючи на поставлені запитання, експерт дійшов до таких підсумків: Тілесні ушкодження, виявлені на тілі гр. ОСОБА_9 не виключають свого утворення в термін та за обставин, вказаних підозрюваним під час проведення слідчого експерименту за участі останнього від 02.04.2024 року. Тілесні ушкодження, виявлені на тілі гр. ОСОБА_9 , а саме колото різані рани на тілі, не виключають свого утворення ножем кухонним, наданим на судово медичну експертизу.

Як вважає апеляційний суд, зібрані у справі докази, на які послався суд у вироку, повністю узгоджуються між собою, не викликають сумнівів у їх достовірності та у своїй сукупності в достатній мірі підтверджують фактичні обставини кримінального правопорушення, які викладені при формулюванні обвинувачення, а саме те, що умисні дії обвинуваченого ОСОБА_8 перебувають у прямому причинному зв`язку з заподіянням смерті матері останнього - ОСОБА_9 , та їх наслідками у вигляді спричинення смерті потерпілої.

На переконання апеляційного суду, у вироку в повній відповідності до вимог ч.3 ст. 374 КПК наведено докази, на яких ґрунтується висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Зі змісту вироку вбачається, що суд у його мотивувальній частині виклав формулювання обвинувачення, визнаного доведеним, і з достатньою конкретизацією встановив і зазначив місце, час, спосіб вчинення злочину, його наслідки. Викладене судом формулювання обвинувачення є зрозумілим, конкретним та відповідає встановленим фактичним обставинам.

В свою чергу, апеляційний суд звертає увагу, що фактично основний апеляційний довід обвинуваченого щодо невірної кваліфікації його дій за ч.1 ст.115 КК України зводиться до того, що від діяв межах необхідної оборони, спростовується вище наведеними доказами, зокрема, як протоколом проведення слідчого експерименту від 02.04.2024 (обвинувачений особисто показав перебіг подій спільне розпиття, сварка, побиття потерпілої з використанням лопати), протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо-, відео контроль особи від 22.05.2024 (обвинувачений ОСОБА_8 особисто пояснював свої дії під час подій, їх причину, тощо)

Апеляційний суд вважає, що під час подій 01.04.2024 року близько 01 години у обвинуваченого ОСОБА_8 не було жодних об`єктивних підстав вважати реальною загрозою для себе поведінку (превентивну) своєї мати потерпілої ОСОБА_9 (жінка, вік, стан здоров`я, фізіологічні дані, кількість та локалізація спричинених тілесних ушкоджень загиблої тощо), які в подальшому призвели б до вжиття останнім захисних дій оборони, та, як наслідок, до умисного вбивства потерпілої, вчиненого обвинуваченим при перевищенні меж необхідної оборони.

Отже, враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції дав належну правову оцінку всім доказам, що є у кримінальному провадженні, не тільки з точки зору їх належності, допустимості і достовірності, а й з точки зору їх узгодженості, взаємозв`язку та системності, і вважає, що вони в своїй сукупності взаємодоповнюють один одного і були достатніми для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні щодо наявності в діях обвинуваченого ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та доведеності його вини згідно з критерієм доведеності «поза розумним сумнівом», у вчиненні цього правопорушення.

Переконливих доводів, які б ставили під сумнів законність та вмотивованість наведених висновків апеляційного суду апеляційна скарга не містить.

Відносно доводів апеляційної скарги обвинуваченого щодо призначення судом надто суворої міри покарання, слід зазначає наступне.

Відповідно до ст.414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Згідно ст.65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співрозмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, при обранні обвинуваченому ОСОБА_8 виду та міри покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (особливо тяжке), фактичні обставини його вчинення, зухвалість дій, суспільну небезпечність вчиненого, як і тяжкі наслідки, ставлення обвинуваченого до вчиненого та дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, неодружений, не працює, за місцем проживання характеризується з негативної сторони, в АС «АРМОР» міститься інформація про повідомлення ОСОБА_9 щодо прийняття мір до сина ОСОБА_8 , який вчиняє сварки в стані алкогольного сп`яніння, на обліку в лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 07.12.2018 з діагнозом «Хронічний алкоголізм», страждає на алкогольну епілепсію.

Врахував суд першої інстанції і обставини, які відповідно до ст. 66 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, та вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, як і відсутність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Не встановлено таких (пом`якшуючих обставин) і судом апеляційної інстанції за результатами апеляційної перевірки матеріалів судового провадження.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі на строк 12 років, об`єктивно відповідатиме вимогам статей 50, 65 КК України та принципу пропорційності, оскільки є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, та буде відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, не ставитиме особистий і надмірний тягар для обвинуваченого, що є складовим елементом принципу верховенства права.

Вище зазначений захід примусу внесе відповідні корективи в соціально-психологічні властивості обвинуваченого, нейтралізує негативні настанови та змусить додержуватись положень закону про кримінальну відповідальність і позбавить можливості вчиняти нові правопорушення. Підстави вважати, що призначене ОСОБА_8 покарання за видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість відсутні.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03.12.2024 відносно ОСОБА_8 без змін.

На ухвалу апеляційного суду учасниками судового розгляду справи можуть бути подані касаційні скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим який тримається під вартою, протягом того ж часу з моменту вручення йому копії рішення.

Судді :