Справа № 297/2272/23
УХВАЛА

про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

15 квітня 2025 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 ,погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000411 від 11 липня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно оголошеного у міжнародний розшук підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

встановив:

Слідчий СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 звернулася із клопотанням до слідчого судді, яке погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000411 від 11 липня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 , який оголошений у міжнародний розшук, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного переправлення громадян України через державний кордон в умовах дії правового режиму воєнного стану, організував незаконне переправлення через державний кордон України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за наступних обставин.

Так, 10.07.2023 року близько 09 години ОСОБА_5 , в ході телефонної розмови з ОСОБА_6 , вказав останньому, що послуга з незаконного перетину державного кордону буде коштувати 1000 доларів США та що вказаний перетин буде здійснюватись на надувному човні через річку Тиса, неподалік села Вари. В подальшому ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 про те, що в нього наявні тільки 800 доларів, на що останній погодився та вказав прибути у с. Вари до 21:00 години того ж дня.

В подальшому, того ж дня ОСОБА_6 близько 22 години прибув у с. Вари, де на нього очікував ОСОБА_5 , та провів останнього до свого будинку у АДРЕСА_1 , де в той час знаходились 9 невідомих осіб чоловічої статті.

В цей час, ОСОБА_6 передав ОСОБА_5 раніше обумовлені 800 доларів США та останній вказав, що через 20 хвилин вони будуть вирушати до державного кордону. Після цього близько 22:30 години вони вирушили полем до дамби та зупинились в кукурудзяному полі, де в цей час ОСОБА_5 почав надувати човен, однак в цей час останні були викриті прикордонним нарядом ІНФОРМАЦІЯ_3 в напрямку 129 прикордонного знаку та ОСОБА_6 був затриманий, а ОСОБА_5 розом із невстановленими особами вдавались до втечі в бік Угорщини.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 332 ч. 3 КК України, тобто у організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненому з корисливих мотивів.

04.08.2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

На даний час органом досудового слідства місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 невідоме, так як останній за місцем проживання відсутній, місцезнаходження останнього не відоме, що підтверджується рапортом начальника ПОРВ та допитом свідка ОСОБА_7 .

Вина підозрюваного ОСОБА_5 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: повідомлення ДПСУ про виявлення кримінального правопорушення; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 12.07.2023 року; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 12.07.2023 року; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 12.07.2023 року; протокол допиту свідка ОСОБА_6 від 11.07.2023 року; протокол впізнання за фотознімками з ОСОБА_6 від 11.07.2023 року; протокол впізнання за фотознімками з ОСОБА_6 від 11.07.2023 року; протокол впізнання за фотознімками з ОСОБА_6 від 11.07.2023 року; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 13.07.2023 року; повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 03.07.2023 року та іншими зібраними доказами в кримінальному провадженні.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 з вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

На думку сторони обвинувачення докази, які зібрані на даному етапі слідства в достатній для обрання запобіжного заходу мірі обґрунтовують підозру ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого діяння.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Однак, на чисельні виклики в усній формі для проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 до органу досудового розслідування не з`явився та причину неявки не повідомив.

Під час проведення досудового розслідування, в тому числі, оперативно-розшукових заходів, було встановлено, що ОСОБА_5 за місцем проживання не з`являється. Проведеними оперативно-розшуковими заходами встановити місцезнаходження останнього також не представилось можливим.

Вищенаведені факти дають органу досудового розслідування підстави вважати, що ОСОБА_5 з метою уникнення від кримінальної відповідальності, затягування строків досудового розслідування, які є обмеженими, переховується від органів досудового розслідування.

15.09.2023 року ОСОБА_5 оголошений у розшук та 15.09.2023 року, у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні зупинено, у зв`язку з розшуком підозрюваного.

Так, оскільки ОСОБА_5 виїхав за межі території України, а тому з метою його затримання і направлення запиту про видачу особи (екстрадицію) необхідно отримати дозвіл суду на обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

12.04.2025 року слідчим СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 була винесена постанова про оголошення в міжнародний та державний розшук підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, зазначив, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, останній переховується від органу досудового розслідування і суду, крім того він був оголошений в міжнародний розшук. У зв`язку з цим, просила обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши думку прокурора та перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ "Александер Макаров проти росії" національні органи влади зобов`язані проаналізувати особисті обставини особи докладніше та навести на користь тримання її під вартою конкретні підстави, підкріплені встановленими в судовому засіданні доказами.

Суд, в свою чергу повинен ретельно дослідити наявні докази вказаних ризиків, проаналізувати, дати належну оцінку в кожній конкретній справі. Це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Кобець проти України» зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (також рішення у справі «Авшар проти Туреччини». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

В той же час згідно із практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Отже, з метою уникнення такої відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий суддя з огляду на вказане вважає необхідним констатувати також особисті обставини життя підозрюваного.

Так, підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, ніде не працює.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Також, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Встановлено, що ПОРВ (місце дислокації н.п. Дякове) ГОРВ НОМЕР_1 прикордонного загону проводяться подальші заходи з встановлення місцезнаходження фігуранта кримінального провадження, а також інші заходи.

Постановою слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 від 12.04.2025 року підозрюваний ОСОБА_5 оголошений в міжнародний та державний розшук.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, а також враховуючи те, що він протягом тривалого часу переховується від органу досудового розслідування та суду, покинув територію України, слідчий суддя вважає, що існує ризик його подальшого переховування від органів досудового розслідування та суду.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання є обґрунтованим.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 183,193-194, 196-197 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання слідчого клопотання слідчого СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 ,погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000411 від 11 липня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно оголошеного у міжнародний розшук підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Обрати відносно оголошеного у міжнародний розшук підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_12