Справа № 932/1033/25
Провадження № 1-кс/932/610/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією в м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_6 , погодженого Прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, військовослужбовця, військова частина НОМЕР_1 , військове звання молодший сержант, на посаді командира відділення, не одруженого, утриманців не маючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією в м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, із клопотанням, погодженим прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні Першого слідчого відділу (з дислокацією в м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0004739 від 29 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що молодший сержант ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді командира 3 відділення 2 взводу оперативного призначення 1 роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 6, 11, 16, 28, 29, 30, 31, 32, 35, 36, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України у безпосередньому зіткненні з противником, 29 січня 2025 року о 13 год. 30 хв., перебуваючи в пункті тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 НГУ на території АДРЕСА_2 , відкрито відмовився виконати бойовий наказ т.в.о. командира 1 роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) батальйонна оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 НГУ молодшого лейтенанта ОСОБА_8 №1 КСП-Слов`янськ від 29.01.2025, який винесено на підставі бойового розпорядження командира НОМЕР_2 бригади військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України полковника Геннадія Куцого №49дск ОКП-Слов`янськ від 29.01.2025, згідного до якого, гранатометнику 1 відділення 1 взводу оперативного призначення 1 роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) батальйону оперативного призначення солдату ОСОБА_9 та командиру 3 відділення 2 взводу оперативного призначення 1 роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) батальйону оперативного призначення молодшому сержанту ОСОБА_4 в термін до 16:00 годин 29.01.2025 необхідно висунутись за маршрутом військове містечко № НОМЕР_3 - КСП батальйонно-тактичної групи 18 бригади на службовому автотранспорті батальйону оперативного призначення із штатним озброєнням та індивідуальними засобами броне захисту, про прибуттю до 18:00 годин 29.01.2025 поступити в розпорядження командира батальйонно-тактичної групи 18 бригади та бути готовим до виконання бойових завдань в складі сил і засобів батальйонно-тактичної групи НОМЕР_2 бригади в районі Часів Яр - чим підірвав бойову готовність та боєздатність підрозділу, що могло призвести до прориву російсько-окупаційними військами оборони Збройних Сил України на зазначеній ділянці оборони, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК Україні непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена умовах воєнного стану.

16 лютого 2025 року молодшому сержанту ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Згідно із клопотанням, обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: допитами свідків, протоколами слідчих експериментів зі свідками та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Статтею 183 ч. 1 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у раз, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м?яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, якою передбачено умови, мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов?язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний вчинить дії, передбачені ст. 177 КПК України.

Виходячи з викладеного, сторона обвинувачення просить застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 саме винятковий запобіжний захід, без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний не визнав підозру, просив відмовити у задоволенні клопотання повністю.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити у його задоволенні, або визначити заставу у мінімальному розмірі.

Вислухавши пояснення прокурора та сторони захисту, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог, викладених у ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до рішення ЄСПЛ за скаргою № 25629/94 від «27» листопада 1997 року по справі «К.Ф. проти Німеччини», п. 57, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Згідно з рішенням ЄСПЛ за скаргою № 35615/06 від 13.11.2007 року по справі «Чеботарі проти Молдови», п. 48, «…вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри.

Встановлено, що у провадженні Першого слідчого відділу (з дислокацією в м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську знаходиться кримінальне провадження № 0004739 від 29 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Так, в ході розслідування встановлено, що молодший сержант ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді командира 3 відділення 2 взводу оперативного призначення 1 роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, 29 січня 2025 року о 13 год. 30 хв., перебуваючи в пункті тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 НГУ на території АДРЕСА_2 , відкрито відмовився виконати бойовий наказ т.в.о. командира 1 роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) батальйонна оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 НГУ молодшого лейтенанта ОСОБА_8 №1 КСП-Слов`янськ від 29.01.2025, що могло призвести до прориву російсько-окупаційними військами оборони Збройних Сил України на зазначеній ділянці оборони, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК Україні непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена умовах воєнного стану.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 402 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 підтверджується допитами свідків, протоколами слідчих експериментів зі свідками, повідомленням про кримінальне правопорушення, повідомлення про підозру, протоколом затримання та іншими доказами у сукупності.

Таким чином, приходжу до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Ризики, на які посилається прокурор доведені, окрім ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки стороною обвинувачення не доведено, які саме дії може вчинити підозрюваний і яким саме чином він зможе перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При обранні запобіжного заходу враховую особу підозрюваного, який характеризується негативно, тяжкість вчиненого злочину та вагомість зібраних доказів, низьку морально-психологічну підготовку підозрюваного, його відношення до служби, стан здоров`я, та вважаю можливим застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням в умовах гауптвахти.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ст. 402 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Водночас прокурором доведено, що інші запобіжні заходи є недостатніми та не зможуть запобігти ризикам і забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Заставу вважаю доцільним не визначати, оскільки майновий стан підозрюваного є незадовільним, а тяжкість злочину та його суспільна небезпека виключають можливість визначення застави, з огляду також на положення ст. 183 КПК України.

Підсумовуючи викладене, клопотання сторони обвинувачення визнається обґрунтованим, тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 183, 193, 194, 196, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, з утриманням в умовах гауптвахти.

Заставу у даному кримінальному провадженні не визначати.

Строк дії ухвали встановити до 15.04.2025 року.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Дніпровського апеляційного суду (в м. Кривий Ріг) протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10