СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/348/25
ун. № 759/763/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві капітана поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000075 від 08.01.2025, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду м. Києва 09.01.2025 року надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві капітана поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000075 від 08.01.2025, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчим відділом Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000075 від 08.01.2025, у якому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачено ч. 2 ст. 309 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше засуджена 27.02.2024 Святошинським районним судом м. Києва, за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України, звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала та в період іспитового строку вчинила новий умисний злочину сфері обігу наркотичних засобів за наступних обставин.

Так, 08.01.2025 приблизно о 12 год. 10 хв. за адресою: м. Київ, пр-кт Берестейський, 104, ОСОБА_4 , у невстановленої досудовим розслідуванням особи за грошові кошти у сумі 100 гривень, придбала 2 (дві) таблетки наркотичного засобу - метадон, для особистого вживання, без мети збуту.

Надалі, усвідомлюючи, що вказані пігулки містить в собі наркотичний засіб метадон, ОСОБА_4 , маючи злочинний намір спрямований на незаконне зберігання без мети збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено, поклала його до лівої кишені куртки у яку була одягнута, таким чином незаконно придбала та стала зберігати, при собі без мети збуту.

В той же день, 08.01.2025 о 12 год. 24 хв. за адресою: м. Київ, пр-кт Берестейський, 104, працівниками поліції в порядку ст. 208 КПК України, було затримано гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якої в ході особистого обшуку з лівої кишені куртки у яку остання була одягнена вилучено 2 (дві) таблеток білого кольору, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 0,044г і який згідно списку №1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» Таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу, без мети збуту, вчиненому особою протягом року після засудження за цією статтею, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 , повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом працівників поліції; протоколом затримання ОСОБА_4 , в порядку ст. 208 КПК; протоколами допитів свідків;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтю 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при обранні запобіжного заходу повинні враховуватись: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; 6) репутація підозрюваного; 7) майновий стан підозрюваного; 8) наявність судимостей у підозрюваного; 9) дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.

На даний час встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років;

До цього, ОСОБА_4 , засуджена 27.02.2024 Святошинським районним судом м. Києва, за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік та на підставі ст. 75 КК України, звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала.

Вищевикладене свідчить про необхідність застосування стосовно ОСОБА_4 , запобіжного заходу - у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не зможе запобігти зазначеним ризикам.

При цьому, враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочинів.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у матеріалах клопотання.

Підозрювана та її захисник в судовому засіданні заперечувала проти заявлено клопотання, просили застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження дійшов наступного висновку.

Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи на судовий розгляд упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Органом досудового розслідування шляхом внесення відповідного клопотання ініційовано питання про застосування до підозрюваної ОСОБА_4 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Між тим, доводи клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні, не підтвердженні належними та об`єктивними даними і прокурором в судовому засіданні не доведені.

Суд враховує, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбаченихст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

За таких обставин, хоча і враховуючи тяжкість злочину, характер та обставини висунутої ОСОБА_4 підозри, проте з огляду також на вищенаведені дані про особу підозрюваної, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування до підозрюваної ОСОБА_4 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, а відтак відмовляє в його задоволенні.

Оцінивши в сукупності всі вищезгадані обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби, буде співмірним з існуючими в кримінальному провадженні ризиками, відповідатиме особі підозрюваної ОСОБА_4 та тяжкості висунутої їй підозри і зможе забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 176 - 178, 182-184, 194 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві капітана поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000075 від 08.01.2025, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби, строком на 60 днів, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України:

1)прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2)здати на зберігання до органів поліції свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають їй право на виїзд та в`їзд за межі України;

3)повідомляти слідчого про зміну місця проживання та роботи;

4)заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишати мiсце свого проживання, а саме: будинку АДРЕСА_1 в нічний час доби, а саме з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби.

Строк тримання під домашнім арештом визначити до 09.03.2025 року включно.

Виконання ухвали доручити органу національної поліції за місцем проживання підозрюваної, відповідно до ст.181 КПК України.

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваної, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Святошинську окружну прокуратуру міста Києва.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1