Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/625/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2024 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 листопада 2024 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження, в с. Соколівське Кіровоградського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, без утриманців, перебуває в цивільному шлюбі, солдат ЗСУ військової частини НОМЕР_1 , з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда від 18.08.2021 р. за ч.1 ст.185 КК України до громадських робіт строком на 100 годин; Кіровоградський районний суд проводить розгляд обвинувального акту за ч. 2 ст. 389 КК України стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 ; ДБР вирішує питання про відповідальність ОСОБА_7 за самовільне залишення військової частини; підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.12.2024 року з визначенням застави у 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому еквіваленті становить 181 680 грн.

інші учасники судового розгляду:

прокурор ОСОБА_8 ,

захисник ОСОБА_6 ,

підозрюваний ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, ухвалити нову, якою обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт. Свої вимоги обґрунтовуєтим, ухвала суду є не законною та не обґрунтованою. Так, при постановлені оскаржуваної ухвали, судом не було взято до уваги, що обставин, які б свідчили, що ОСОБА_7 намагатиметься реалізувати хоча б якийсь ризик із ст. 177 КПК України в рамках вказаного кримінального провадження стороною обвинувачення в судовому засіданні не встановлено. Крім того, слідчий суддя безпідставно вказав, що підозрюваний не налагодив сталих соціальних зв`язків. При цьому, у ОСОБА_7 на території Кропивницького району проживає матір, а він сам проходив військову службу до моменту затримання. Поза належної уваги слідчого судді залишився той факт, що ОСОБА_7 розставив для себе життєві пріоритети - проходити військову службу, служити в ЗСУ. Так, виконання обов`язків військовослужбовця під час війни - це саме і є найважливіша характеристика ОСОБА_7 , як громадянина України, яка є беззаперечно позитивною. Слідчий суддя в судовому засіданні належним чином не дослідив обставини, на які акцентував прокурор. Так, наявність чи відсутність підстав для оголошення ОСОБА_7 у розшук, повідомлення чи не повідомлення ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні про слідчі або процесуальні дії - належним чином в судовому засіданні не досліджено. При цьому, саме сторона обвинувачення не вживала заходів для того, щоб встановити його місце перебування, а от ОСОБА_7 в цілях своєї безпеки та

безпеки своїх побратимів не міг надати точну інформацію телефонними засобами зв`язку. Отже, прокурором не доведено та слідчим суддею належним чином необґрунтовано неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, що в свою чергу є порушенням вимог КПК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_9 16.05.2024 року, о 02 годині, незаконно заволодів мотоциклом марки VIPER, НОМЕР_2 та квадроциклом SPARK SP125-5 потерпілого ОСОБА_10 , чим завдав шкоду в розмірі 46853 грн.

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфіковані як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.289 КК України, про що 26.07.2024 йому повідомлено про підозру.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 листопада 2024 року задоволено клопотання слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області про застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №00245 в межах строку досудового розслідування, з 27.11.2024 по 01.12.2024 включно, з визначенням застави. Рішення слідчого судді мотивовано тим, що злочин по якому ОСОБА_7 пред`явлено повідомлення про підозру є: тяжким, умисним, корисливим. Посягає на суспільні інтереси - проти власності. Перелічені обставини істотно підвищують ступінь та характер суспільної небезпеки діяння. Прокурор довів, що після подій, в яких ОСОБА_7 підозрюється, останній залишив місце події, приховав речові докази, перекручував дійсні обставини, тобто умисно перешкоджав проведенню цього досудового розслідування. Враховано дані, що характеризують особу ОСОБА_7 , який не налагодив сталих соціальні зв`язків, шкоду не відшкодував, приховав речові докази, самовільно залишив військову частину, не виконав вирок суду, перебував у розшуку. Має не зняту і непогашену в установленому законом порядку судимість. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним до восьми років позбавлення волі, є підставою для продовження переховування від слідства та суду.

Заслухавши доповідь судді, в дебатах підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення ухвали суду без зміни, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У рішенні Європейського Суду з прав людини (справа "Мацнеттер проти Австрії") зазначено, що підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, крім обґрунтованої підозри у вчиненні правопорушення, є наявність ризиків, зокрема, вчинення обвинуваченим подальших правопорушень.

При визначенні ризиків має враховуватися особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя встановив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого умисного, корисливого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за яке законом визначено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років з конфіскацією майна, і існує ризик продовження ним злочинної діяльності, що становить підвищену суспільну небезпеку та ухилення від явки до слідчого і суду.

Колегія суддів вважає, що тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, може реально спонукати його до вчинення дій, спрямованих на переховування від суду. Так само в апеляційній скарзі захисника не спростовані доводи суду першої інстанції про наявність ризиків того, що підозрюваний може незаконно впливати на іншого підозрюваного чи свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Більш того, згідно матеріалів клопотання, підозрюваний має не зняту та не погашену судимість, перебував у розшуку.

З урахуванням фактичних обставин підозри, характеру вчинення інкримінованого правопорушення, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді першої інстанції, що зазначене вказує на неможливість в даному конкретному випадку застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, або домашнього арешту не зможе запобігти ризикам кримінального провадження та може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування в тому числі щодо належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Наведені аргументи у апеляційній скарзі захисника про необхідність застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів знаходить безпідставними, і вважає що обраний запобіжний захід у вигляді взяття під варту забезпечить належну поведінку ОСОБА_7 на досудовому слідстві.

При цьому, апеляційним судом враховуються доводи захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 стосовно того, що останній має постійне місце проживання, де проживав з матір`ю, є військовослужбовцем ЗСУ.

Разом з тим, на противагу цим доводам, апеляційний суд вважає, що на даний час, вказані обставини не можливо віднести до тих достатніх стримуючих чинників, які у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на переховування від суду; здійснення незаконного впливу на свідків; або вчинення ним іншого кримінального правопорушення, тобто визнати ці обставини такими, що можуть гарантувати запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, апеляційним судом враховується характер кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, та практику Європейського суду з прав людини п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції», яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Даних, які б унеможливлювали тримання ОСОБА_7 під вартою, надані матеріали не містять.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На думку апеляційного суду, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та висунутої підозри у вчиненні тяжкого злочину, визначений слідчим суддею розмір застави є достатнім і прийнятним та буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 листопада 2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування, про що ставить питання в апеляційній скарзі захисник, не вбачає.

Більш того, колегія суддів зауважує, що станом на 12.12.2024 ухвала слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 листопада 2024 року втратила чинність, оскільки ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 листопада 2024 року підозрюваному ОСОБА_7 продовжено дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 193, 194, 376 ч.2, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 листопада 2024 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: