Справа № 202/1968/25
Провадження № 1-кс/202/1887/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, учинених дітьми СУ ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000034 від 10.01.2025 року, у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біляївка Одеської області, громадянина України, одруженого, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не маюччого, військовослужбовця військової служби за контрактом в посаді стрільця другого стрілецького спеціалізованого відділення третього стрілецького спеціалізованого взводу першої стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 16.05.2022 Біляївським районним судом Одеської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.197-1, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 05.06.024 з Одеської ВК (№4) умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 11 місяців 19 днів для проходження військової служби за контрактом,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з вищезазначеним клопотанням, в якому просить продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строків досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Клопотання вмотивовано тим, що у провадженні слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000034 від 10.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Встановлено, що умисні дії ОСОБА_6 , які виразились в вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, вчинене щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди (зґвалтування), кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України.

10.01.2025 слідчим відділом Синельниківського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області було розпочато кримінальне провадження № 0000034 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України.

10 січня 2025 року ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 11 січня 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

13 січня 2025 року слідчим суддею Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 13 березня 2025 року.

12 лютого 2025 року постановою заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000034 доручено слідчим СУ ГУНП в Дніпропетровській області.

Із цього часу у провадженні проведено ряд слідчих та процесуальних дій, однак для закінчення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, встановлений законом строк потрібно завершити проведення низки слідчих (розшукових) дій та провести інші процесуальні дії, що потребує додаткового часу.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потер.пілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення

Слідчий вказує, що зібрані під час досудового розслідування докази в сукупності підтверджують існування обґрунтованої підозри ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, що в свою чергу відповідно до положень ч. 2 ст. 177, ч.3 ст. 199 КПК України є підставою для продовження запобіжного заходу, а тому він звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити. Вказав, що підозра є обґрунтованою, а ризики не зменшились. У визначені строки слідчий не зможе закінчити досудове розслідування, тому що необхідно виконати багато слідчих дій, в тому числі не надійшли результати експертних досліджень. Постановою керівника прокуратури строк досудового розслідування продовжений. Тому просив продовжити строк дії запобіжного заходу без визначення розміру застави.

Слідчий в судовому засіданні підтримав позицію прокурора.

Підозрюваний та його захисник не заперечували проти задоволення клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши у судовому засіданні доводи прокурора, слідчого, думку підозрюваного та його захисника, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Встановлено, що у провадженні слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000034 від 10.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Як передбачено ст. 177 КПК України, підставою як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини (рішення «Нечипорук і Йонкало проти України»), відповідно до якої «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин. У розглядуваному клопотанні наведені дані, які вказують на підозру у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, та які не викликають розумних сумнівів у цьому.

10 січня 2025 року ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 11 січня 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Слідчим доведено обґрунтованість підозри на цій стадії кримінального провадження.

Так, можлива причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України підтверджується: протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом огляду від 10.01.2025; протоколом затримання ОСОБА_6 в порядку ст.208 КПК України від 10.01.2025; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 ; протоколом допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_11 ; протоколом допиту малолітнього свідка ОСОБА_12 ; протоколом слідчого експерименту за участі малолітньої потерпілої ОСОБА_11 ; речовими доказами у кримінальному провадженні; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

13 січня 2025 року слідчим суддею Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 13 березня 2025 року.

06.03.2025 року постановою керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_13 строк досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні продовжено до 11.04.2025 року.

Таким чином, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0000034 від 10.01.2025 року закінчується 11.04.2025 року а строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу 13.03.2025 року.

Слідчий суддя вважає, що слідчий і прокурор довели, що є об`єктивні обставини, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії застосованого запобіжного заходу.

Для закінчення досудового розслідування необхідно провести та завершити наступні процесуальні дії:

долучити висновок експерта за результатами проведення судової медичної експертизи малолітній потерпілій ОСОБА_11 ;

долучити висновок психолога за результатами допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_11 у Кризовій кімнаті, дружньої о дитини за методикою «Зелена кімната»;

здійснити тимчасовий доступ до речей і документів, а саме до мобільного телефону, вилученого у підозрюваного ОСОБА_6 ;

здійснити тимчасовий доступ до речей і документів, а саме до мобільного телефону, вилученого у ОСОБА_9 ;

призначити та провести судово-психіатричної експертизи підозрюваному ОСОБА_6 ;

призначити та провести судово-психологічну експертизу малолітній потерпілій ОСОБА_11 ;

виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, необхідність у проведенні яких може виникнути в ході досудового розслідування, з урахуванням одержання нових доказів, виконати вимоги ст. 290 КПК України, вирішити питання щодо закінчення досудового розслідування у порядку ст. 283 КПК України.

Тому прокурор довів неможливість закінчити досудове розслідування до спливу строку тримання підозрюваного під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.3-5 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Прокурор та слідчий довели, що заявлені ризики продовжують існувати.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Бессієв проти Молдови» суд вказав, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність же покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти. Отже важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, який інкримінується обвинуваченому.

На думку слідчого судді прокурором доведено існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, так як останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, тобто у вчиненні особливо тяжкого злочину, і з метою уникнення відповідальності за особливо тяжкий злочин може переховуватись від органу досудового розслідування та в подальшому і від суду. При цьому можливі посилання сторони захисту на відсутність на даний час спроб втечі підозрюваного будуть безпідставними, оскільки його належна процесуальна поведінка наразі обумовлена його правосвідомістю, а відсутністю запобіжного заходу, що жодним чином не свідчить про неможливість переховування підозрюваного у разі не обрання йому запобіжного заходу. Крім того, відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 24.07.2024 № 207, Драгой самовільно залишив розташування військової частини, що безумовно підтверджує ризик переховування та відсутність стримуючих факторів

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 розуміє факт того, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення базується на показах свідків та малолітніх дітей, тому він може одноосібно або за допомогою інших осіб, незаконно впливати на них, та шляхом погроз або умовлянь із застосуванням фізичного або психологічного впливу примусити останніх до зміни своїх показів. Крім того, свідки (жіночої статі) проживають у тому ж населеному пункті, де мешкає підозрюваний ОСОБА_6 , що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст.23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них, відповідно до ч.4 ст.95 КПК України.

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності та неодноразово вчиняв кримінальні правопорушення, а останній раз 16.05.2022 Біляївським районним судом Одеської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.197-1, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 05.06.024 з Одеської ВК (№4) умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 11 місяців 19 днів для проходження військової служби за контрактом. Знаходячись на свободі ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки зухвалий характер злочину у вчиненні якого підозрюється останній, а також навички останнього поводження з вогнепальною зброєю як військовослужбовця та доступ під час виконання службових обов`язків до вогнепальної зброї та бойових припасів в тому числі до необлікованих, негативну характеристику з місця служби підозрюваного свідчить про підвищену небезпеку останнього, а тому є підстави вважати, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі і злочин проти життя та здоров`я особи.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність продовження дії запобіжного заходу до підозрюваного у вигляді тримання в межах строку досудового розслідування, тобто до 11.04.2025 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України слідчий суддя вважає доведеним, що на цій стадії досудового розслідування з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, негативних наслідків і розмір завданої матеріальної шкоди, що інкримінується підозрюваному, є неможливим застосувати до підозрюваного менш обтяжливого запобіжного заходу, тому що інший запобіжний захід в даному випадку не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Крім того, п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Таким чином, враховуючи, що оскільки злочин, який інкримінується ОСОБА_6 , вчинено із застосуванням насильства, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати підозрюваному розмір застави як альтернативний запобіжний захід.

За таких обставин, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 11.04.2025 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді діє до 11.04.2025 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1