Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/2546/2024 Справа № 641/8668/24
УХВАЛА
До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання, в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на нерухоме майно а саме: на 1/3 частки власності квартири за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 30233141, яке перебуває у власності підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження, використання.
Перевіривши доводи клопотання, дослідивши додані до клопотання матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено , в тому числі, підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
Разом з цим, клопотання містить посилання на загальні положення КПК України про накладення арешту. Так, сторона обвинувачення посилається на застосування спеціальної конфіскації. Разом з цим, клопотання містить посилання на норми КПК України, які регламентують конфіскацію майна як вид покарання, а також посилання на положення КПК України щодо накладення арешту на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної та юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за завдану шкоду, за наявності обгрунтованого розміру цивільного позову.
Таким чином, стороні обвинувачення слід уточнити у своєму клопотанні мету, відповідно до положень ст. 170 КК України та надати відповідне обгрунтування необхідності арешту майна.
Відповідно до ч. 3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Отже, клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків протягом сімдесяти двох годин.
Керуючись ст. 170 173, 372 КПК України,
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя- ОСОБА_1