ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4692/25
провадження № 1-кс/753/714/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власників майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000883, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

до Дарницького районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000883, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор вказує, що слідчим СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві розслідується кримінальне провадження 0000883, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08 березня 2025 року приблизно о 15:15 год., водій ОСОБА_7 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen caddy» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині пр-ту ОСОБА_8 в крайній правій смузі руху (навпроти буд. № 2 вул. Мишуги), не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з задньою частиною транспортного засобу «Ford fiesta» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 . В подальшому в некерованому стані транспортний засіб «Volkswagen caddy» д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зіткнення з транспортним засобом «Dodge Challenger» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_10 . Внаслідок даної ДТП пасажир автомобіля «Dodge» ОСОБА_11 , отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому ПЕМ правої гомілки зі зміщенням.(ЄО №19516, №19529, №19538 від 08.03.2025)

Встановлено, що транспортний засіб «Volkswagen caddy» д.н.з. НОМЕР_1 (VIN- НОМЕР_4 ) належить ОСОБА_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а транспортний засіб «Dodge Challenger» д.н.з. НОМЕР_3 (VIN- НОМЕР_5 ) належить ОСОБА_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

У кримінальному провадженні ТЗ «Volkswagen caddy» д.н.з. НОМЕР_1 та ТЗ «Dodge Challenger» д.н.з. НОМЕР_3 визнано речовими доказами, оскільки вони зберегли на собі сліди вчинення даного злочину.

Як зазначає у клопотанні прокурор, у ході проведення досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на транспортний засіб «Volkswagen caddy» д.н.з. НОМЕР_1 та транспортний засіб «Dodge Challenger» д.н.з. НОМЕР_3 , з метою збереження цих транспортних засобів - як речових доказів, а також збереження як доказів слідів, що виникли на них в результаті даної ДТП, тобто з метою запобігання можливості приховування, ремонту, пошкодження, псування, знищення, відчуження даних транспортних засобів, у зв`язку з чим і подане вказане клопотання.

У судове засідання, призначене на 14 березня 2025 року з`явилися прокурор, власники майна та адвокат власника майна ОСОБА_5 .

Прокурор клопотання підтримав, з урахуванням обставин, викладених у ньому, просив задовольнити.

Власники майна та адвокат ОСОБА_6 не заперечували проти задоволення клопотання, вказали, що автомобілі ніхто не ремонтував на цей час.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, якими прокурор обґрунтовує його задоволення, оцінивши всі обставини у сукупності, заслухавши позиції учасників справи, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання прокурора про арешт майна підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що автомобіль «Volkswagen caddy» д.н.з. НОМЕР_1 (VIN- НОМЕР_4 ) належить ОСОБА_5 ; автомобіль «Dodge Challenger» д.н.з. НОМЕР_3 (VIN- НОМЕР_5 ) належить ОСОБА_4 , про що свідчать матеріали клопотання.

Відомостей щодо перебування автомобілів у розшуку, або доказів які вказують на те, що на момент ДТП певні водії протиправно користувались вказаними транспортними засобами, матеріали клопотання не містять.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (ст. 84 КПК України).

Відповідно до частини першої статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (ст. 132 КПК України).

Зокрема пункт 7 частини другої статті 131 КПК України передбачений такий вид заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до частини першої статті 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно статей 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та поясненнями представників власників майна, на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України.

За правилами частини третьої статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно частини другої статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Дослідивши доводи клопотання прокурора та матеріали судового провадження, слідчий суддя вважає, що встановлені у даному кримінальному провадженні фактичні обставини кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України, за яким здійснюється досудове розслідування, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого висновку, що майно, а саме, автомобілі «Volkswagen caddy» д.н.з. НОМЕР_1 та «Dodge Challenger» д.н.з. НОМЕР_3 , відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки вони зберегли на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення.

З огляду на положення частин другої-третьої статті 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільців майна та прокурором доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, слідчим суддею не встановлено.

Арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що мало місце вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України, автомобілі, на які прокурор просить накласти арешт, відповідають критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 КПК України, зважаючи на правову підставу для арешту майна, слідчий суддя вважає, що незастосування запобіжного заходу у виді арешту майна створить ризики переховування, знищення або спотворення інформації, яка має значення для досудового розслідування, і з огляду на завдання кримінального провадження вважає, що у даному випадку втручання у володіння майном, виходячи з визначених КПК України засад кримінального провадження, є виправданим та пропорційним, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:

клопотання прокурора - задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «Volkswagen caddy» д.н.з. НОМЕР_1 (VIN- НОМЕР_4 ), який належить ОСОБА_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним транспортним засобом.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «Dodge Challenger» д.н.з. НОМЕР_3 (VIN- НОМЕР_5 ), який належить ОСОБА_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ., шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним транспортним засобом.

Ухвала про накладення арешту виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до статті 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1