Справа № 569/5100/20
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому

21 січня 2025 року м. Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

в ході розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінального провадження № 0000734 від 05.02.2020 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України

в с т а н о в и в:

В проваджені судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження № 0000734 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання в якому покликається на те, що наявні ризики, які виправдовують тримання ОСОБА_4 під вартою і уникнути їх шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо, а тому просить застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечили щодо клопотання. Просили суд відмовити у його задоволенні та обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме домашній арешт, який він може відбувати за місцем свого проживання у м. Рівне, оскільки він має міцні соціальні зв`язки. Крім того, наміру переховуватися від суду не має та зобов`язується в подальшому з`являтися за судовими викликами.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали обвинувального акта, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувальною акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги позицію прокурора, суд вважає доцільним застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до положень ст.ст. 183, 197 КПК України із урахуванням зазначених у клопотанні ризиків і підстав обрання такого запобіжного заходу, які на теперішній час фактично не змінились і не відпали.

Суд погоджується із думкою прокурора в тій частині, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 будучи раніше судимим 03.01.2020 Рівненським міським судом за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання із встановленням іспитового строку в 1 рік, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став, та під час дії іспитового строку обвинувачується в умисному, корисливому злочині проти власності. Також ОСОБА_4 систематично не з`являється до суду для розгляду кримінального провадження, що унеможливлює проведення судового розгляду та прийняття кінцевого рішення у справі з дотриманням розумних строків. Тому 04.09.2023, 29.09.2023, 01.02.2024, 26.03.2024, 23.12.2024 були винесені ухвали про привід обвинуваченого ОСОБА_4 . Крім того, відносно ОСОБА_4 на даний час у Рівненському міському суді перебуває інший обвинувальний акт, у кримінальному провадженні за ч. 4 ст. 185 КК України. Перебуваючи на волі може продовжувати займатися злочинною діяльністю, усвідомлюючи яке покарання йому загрожує уникнути суду. Міцних соціальних зв`язків та постійного місця роботи немає. Також злочин в якому обвинувачується ОСОБА_4 , відносяться до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, що дає підстави вважати, що він є суспільно небезпечним, та його перебування на волі в умовах запровадженого воєнного стану, може призвести до вчинення ним ряду інших кримінальних правопорушень.

Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання піж вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи матеріальне становище обвинуваченого, тяжкість кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується, вважаю за необхідне визначити розмір застави - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: за викликом прибувати до суду; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає без дозволу прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і вїзд в Україну.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 177, 178, 183, 197, 199, 331, 369, 372 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, якому вручено обвинувальний акт у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжний захід - у вигляді тримання під вартою, негайно в залі суду, на строк шістдесят днів тобто, з 21 січня 2025 року до 22 березня 2025 року включно.

Одночасно визначити розмір застави - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) грн. 00 коп. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок № UA0010559, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, МФО 820172, .

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки: за викликом прибувати до суду; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає без дозволу прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і вїзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 22 березня 2025 року включно.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».

У разі внесенні застави та з моменту звільнення обвинуваченого з під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , прокурору, та направити для відома та виконання начальнику ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1