Справа № 308/5176/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000095 від 02.04.2025 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ярок Ужгородського району Закарпатської області, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з вищою освітою, працюючої вчителем початкових класів Яроцької початкової школи філії Великолазівського ліцею Баранинської сільської ради, заміжньої, на утриманні якої одна неповнолітня та одна малолітня дитини, раніше не судимої, у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в липні 2024 року, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , маючи умисел на підроблення офіційного документа, а саме особистої медичної книжки форми №1-ОМК, з метою отримання подальшого допуску до роботи в.о. завідуючого, вчителя Яроцької початкової школи-філії Великолазівського ліцею Баранинської сільської ради Закарпатської області, не бажаючи проходити обов`язковий медичний огляд у медичній установі, який визначений Порядком проведення обов`язкових профілактичних медичних оглядів та видачі особистих медичних книжок, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2001 року №559 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №955) та інструкцією щодо заповнення форми первинної облікової документації №1-OМK «Особиста медична книжка», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України №150 від 21 лютого 2013 року, діючи всупереч положень ст. 21 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06 квітня 2000 року (зі змінами внесеними Законом України №3302-1X від 09.08.2023), реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на підробку офіційного документа, який видається установою, що має право видавати такі документи, надає права та звільняє від обов`язків, використовуючи комп`ютер з програмним забезпеченням та струменевий кольоровий принтер, роздрукувала бланк особистої медичної книжки форми №1-ОМК серії 1 ААМ №644945 з штампом та печатками ТОВ «ГУД-ДОК», після чого за допомогою кулькової ручки виконала у вказаному бланку особистої медичної книжки №1-ОМК рукописний текст, де зазначила своє прізвище ім`я та по-батькові, а також відомості про проходження нею обов`язкового медичного огляду 21 липня 2024 року в ТОВ «ГУД-ДОК», тоді як насправді медичний огляд вона не проходила та вказані відомості, штампи та печатки цим медичним закладом до її особистої медичної книжки не вносились, чим у такий спосіб виготовила завідомо підроблений документ з метою подальшого його використання.

Отже, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 1 ст.358 КК України, а саме: підроблення іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право посвідчувати такі документи і яке надає права, з метою використання його підроблювачем.

Окрім того, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та наслідки, які можуть настати після їх вчинення, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час у вересні 2024 року, перебуваючи в службовому кабінеті директора Великолазівського ліцею Баранинської сільської ради, Закарпатської області під час проходження перевірки дотримання вимог проходження періодичного профілактичного медичного огляду працівниками окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення і може призвести до поширення інфекційних хвороб, з метою використання завідомо підробленого офіційного документу та уникнення обов`язку профілактичного медичного огляду і відсторонення від роботи, передбаченого вимогам ст. 21 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000, шляхом обману, який виразився у замовчуванні відомостей, які мають бути нею повідомлені, пред`явила директору Великолазівського ліцею Баранинської сільської ради Закарпатської області завідомо підроблений офіційний документ: особисту медичну книжку форми №1- ОМК, серії1 ААМ №644945, видану на її ім`я, із внесеними до неї неправдивими відомостями про проходження нею 21 липня 2024 року профілактичного медичного огляду у ТОВ «ГУД-ДОК», які начебто внесені ТОВ «ГУД-ДОК», тоді як насправді медичний огляд 21 липня 2024 року у ТОВ «ГУД-ДОК» вона не проходила та вказані відомості, штампи та печатки цим медичним закладом до її особистої книжки не вносились, чим у такий спосіб використала завідомо підроблений документ. Медичний центр ТОВ «ГУД-ДОК» свою діяльність довготривалий час не здійснює.

Отже, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 4 ст.358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документа.

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

11.04.2025 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України, у якому міститься клопотання прокурора про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додані:

- письмова заява ОСОБА_4 , складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;

- матеріали кримінального провадження.

Як видно з наданих матеріалів, на час надходження обвинувального акту до суду щодо ОСОБА_4 не застосовано затримання після виявлення вчиненого кримінального проступку.

Ураховуючи зазначене, суд вважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

Діючи відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 17, ст. 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України, суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не оспорюються учасниками судового провадження.

Установлені органом досудового розслідування і викладені судом обставини не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачена ОСОБА_4 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідна з розглядом обвинувального акту за її відсутності.

Окрім того, обвинувачена ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

Отже, саме з підстав викладеного суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 не встановлено.

Суд уважає, що підстави застосування положень статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання відсутні.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

З урахуванням викладених обставин по справі, тяжкості вчинених кримінальних проступків, покарання, яке передбачено за вчинені кримінальні проступки, відсутності завданої матеріальної шкоди, особистості обвинуваченої, яка має місце проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває; одружена, виховує двох дітей, має вищу освіту, являється вчителем початкових класів Яроцької початкової школи філії Великолазівського ліцею Баранинської сільської ради, позитивно характеризується за місцем проживання та місцем роботи, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливо без ізоляції від суспільства шляхом призначення ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн.; за ч. 4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень (проступків) шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 призначити у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченої, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченої та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.

Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено.

В рамках кримінального провадження щодо ОСОБА_4 не застосовувався запобіжний захід.

Процесуальні витрати по справі, відсутні. Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368-371, 374, 381, 382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1 ст.358КК України та ч.4 ст. 358 КК України, та призначити їй покарання, а саме:

- ч.1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 ( сімнадцять тисяч) грн.;

- за ч. 4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 ( вісімсот п`ятдесят) грн.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень (проступків), шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, призначити у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 ( сімнадцять тисяч) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили - не обирати.

Речовий доказ по справі, а саме: підроблену особисту медичну книжку форми № 1-ОМК, видану на ім?я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із внесеними до неї неправдивими відомостями про проходження нею профілактичного медичного огляду у ТОВ «ГУД-ДОК» - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_6