ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/1174/25 Провадження № 1-кп/636/939/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Чугуївського міського суду Харківської області без проведення судового розгляду, за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене 18.01.2025 року до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000002 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ош Киргизстану, українця, громадянина України, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей або осіб похилого віку не маючого, який не має психічних чи фізичних вад, тимчасово непрацевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1.Обставини, які встановлені судом

ОСОБА_3 , наприкінці вересня 2024 року, більш точної дати не встановлено, близько 15.00 год, рухаючись по селищу Старий Салтів Чугуївського району Харківської області, виявив дикоростучі рослини - коноплі, що є наркотичним засобом - канабіс, обіг якого обмежений.

ОСОБА_3 маючи умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежений - канабіс, без мети збуту, діючи умисно, з мотивів реалізації особистих потреб, з метою особистого вживання, зірвав зазначені рослини, тим самим незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежений - канабіс та помістив до власних речей.

У подальшому придбаний наркотичний засіб відніс до покинутого будинку АДРЕСА_2 , поблизу місця свого фактичного проживання, тим самим, визначив зазначене місце - місцем зберігання наркотичного засобу, де здійснив дії, в результаті яких наркотичний засіб став придатним для подальшого вживання, а саме: висушив придбаний наркотичний засіб та подрібнив, таким чином виготовив наркотичний засіб, обіг якого обмежений - канабіс. Далі, ОСОБА_3 помістив висушений наркотичний засіб до пластикової банки білого кольору із закруткою та продовжував зберігати його в приміщенні покинутого будинку за вищевказаною адресою, іноді приходячи та вживаючи його шляхом куріння.

Злочинна діяльність ОСОБА_3 припинена співробітниками поліції, 17.01.2025, які в період часу з 14.53 год по 15.05 год, під час огляду місця події, що проводився на відкритій ділянці місцевості поблизу будинку № 11 по вул. Перемоги в селищі Старий Салтів Чугуївського району Харківської області, з правої кишені куртки, в яку він був вдягнений ОСОБА_3 , дістав пластикову банку білого кольору із закруткою. Всередині пластикової банки перебувала речовина рослинного походження, зеленого кольору, в сухому стані.

Відповідно до висновку експерта суміш речовин рослинного походження, масою 13,9240 г, містить у своєму складі канабіс, що віднесено до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Маса канабісу після виділення домішок і в перерахунку на суху речовину, становить 10,8999 г.

Отже, ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, всупереч ст. 14 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» №863 від 08.07.1999 (зі змінами), а також ст. 2 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» №62/95-ВР від 15.02.1995 (зі змінами), без мети збуту, незаконно придбав, виготовив та зберігав з метою особистого вживання, наркотичний засіб - канабіс, обіг якого обмежений, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.05.2024 № 653 «Про внесення змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 р. № 770, внесені зміни та канабіс виключений з таблиці № 1 списку № 1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено» та віднесений до таблиці № 2 списку № 1 наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено».

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

2.Позиція обвинуваченого

Обвинувачений ОСОБА_3 , у своїй заяві вину у скоєні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, визнав повністю та погодився на розгляд обвинувального акту за його відсутності у спрощеному порядку, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Прокурор надав суду клопотання про розгляд обвинувального акту за його відсутності у спрощеному порядку, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

3. Докази, які досліджені судом

Суд враховує, що ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у зв`язку із чим приходить до висновку, що дане провадження може бути розглянуто у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, згідно з положеннями ст. 381, ст. 382 КПК України.

4.Висновок суду про винуватість обвинуваченого

Виходячи із зазначених обставин, суд визнає ОСОБА_3 , винуватим у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту.

5.Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд

Загальні положення

Під час вчинення кримінального правопорушення, за даним кримінальним провадженням, обвинувачений був осудним у розумінні ст. 19 КК України.

При призначенні покарання, згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також вимоги ч.2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Зазначене узгоджується із положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен (…) при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

При цьому, суд враховує позицію ЄСПЛ, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання

Обставинами, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, оскільки він критично оцінив вчинений ним злочин, своєю поведінкою під час досудового розслідування та судового провадження прагнув зменшити негативні наслідки своєї протиправної поведінки, що проявилось в осуді вчиненого.

Обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання, не встановлено.

Призначення покарання

Призначаючи покарання суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України за ступенем тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, останній віднесено до категорії кримінального проступку.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати до обвинуваченого, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним злочину, його соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я, стать та вік, не перебування на обліку у лікарів нарколога і психіатра, рівень культури та освіти, соціально-психологічні риси, позитивну характеристику з місця мешкання.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, даних про особу обвинуваченого, який: не одружений, офіційно не працевлаштований, утриманців не має, має місце реєстрації і проживання, в силу ст.89 КК України не судимий, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів є покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 роки.

Згідно ст. 75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років , враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Виходячи з усіх обставин справи, наслідків вчиненого злочину (тяжких наслідків не настало), враховуючи особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції його від суспільства, а тому вважає, що його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Призначаючи обвинуваченому зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для його виправлення і перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення цілей покарання, передбачених ч. 2 ст. 50 КК України.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).

Суд переконаний, що за викладених вище обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, призначене судом покарання буде цілком справедливим та пропорційним, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

При цьому підстав для застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

6.Вирішення питання про долю речових доказів

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку, передбаченому статтею 100 КПК України.

8.Інші рішення, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Запобіжний захід обвинуваченому не застосовувався. Клопотань про його застосування не надходило, а тому враховуючи вимоги ст. ст. 131, 132, 177, 178 КПК України і призначене судом покарання, суд не вбачає підстав для його застосування.

Під час досудового розслідування розмір витрат на залучення експертів за проведення судової експертизи дослідження матеріалів речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.6 «дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», № СЕ-19/121-25/1626-НЗПРАП від 24.01.2025 становить 2387,70 грн. (виконана за рахунок Державного бюджету України (код доходів 24060300, р/р 0005, код банку 37999680, МФО 899998, УДКС України в Слобідському районі м. Харкова), які слід стягнути з обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 369-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два)роки.

Відповідно до положень ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави витрати на проведення судової експертизи судової експертизи дослідження матеріалів речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.6 «дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», № СЕ-19/121-25/1626-НЗПРАП від 24.01.2025 у сумі 2387,70 грн. (виконана за рахунок Державного бюджету України (код доходів 24060300, р/р 0005, код банку 37999680, МФО 899998, УДКС України в Слобідському районі м. Харкова).

Запобіжний захід не застосовувався.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази у кримінальному провадженні - полімерний сейф-пакет Експертної служби МВС № 6055230 на якому є пояснюваний напис: «Україна МВС ЕКСПЕРТНА СЛУЖБА Підрозділ Харківський НДЕКЦ МВС, Номер, дата висновку (фабула): № СЕ-19/121-25/1626-НЗПРАП від 24.01.2025 Вилучено: об`єкт дослідження Слідчий: поняті 1. 2. Експерт (спеціаліст): (підпис) ОСОБА_4 та час пакування: 24.01.2025 ЄРДР № 0000002 «18» 01 2025р.», який направлено до кімнати речових доказів ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, після набрання вироком законної сили -знищити.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Відповідно до положень ч. 1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1