Справа № 216/642/25
Провадження № 1-кп/216/499/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному порядку в залі Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023 від 22.01.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Брянськ, російська федерація, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей та інших осіб не маючого, неодруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 24.05.2018 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 309 КК України до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки. На основі ст. 71 КК України по сукупності вироків частково приєднати невідбуте покарання терміном 7 місяців по вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.12.2016 до відбуття 2 роки 7 місяців позбавлення волі.

- 29.05.2019 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 185 КК України до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. На основі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуте покарання по вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.05.2018 до відбуття 3 роки 2 місяці позбавлення волі.

- 08.07.2019 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років. На основі ч. 4 ст. 70 КК України з врахуванням вироку Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу поглинути покарання по вироку від 29.05.2019, до відбуття покарання визначити 5 років позбавлення волі.

- 09.06.2021 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 185 до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. На основі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання вироком Довгинцівського районного суду від 08.07.2019 до відбуття покарання визначити 5 років позбавлення волі.

- 05.12.2023 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75, ст. 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 17.12.2024 року кримінальне провадження №0000434 за ч.1 ст. 126 КК України відносно ОСОБА_3 направлено з обвинувальним актом до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

21.01.2025 о 15 годині 15 хвилин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходився біля магазину «АТБ-Маркет», що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, Центрально-Міський район, вул. Миколаївське шосе, 1А, де зустрів раніше знайомого потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час спілкування між останніми у ОСОБА_3 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, відбувся словесний конфлікт з потерпілим ОСОБА_4 , внаслідок чого у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на завдання побоїв, з метою завдання фізичного болю ОСОБА_4 .

Діючи умисно, ОСОБА_3 , реалізуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_4 , на відстані приблизно витягнутої руки, кулаком правої руки наніс не менше двох ударів потерпілому ОСОБА_4 в область грудної клітини, тим самим завдав потерпілому ОСОБА_4 побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 126 КК України за ознаками: умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Частиною 2 ст. 382 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Від прокурора ОСОБА_5 надійшло клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ст. ст. 381, 382 КПК України, просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 , який був представлений захисником адвокатом ОСОБА_6 надали письмову заяву, в якій обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, згодні із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального правопорушення.

Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

У відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту матеріалами провадження підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 126 КК України за ознаками: умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Згідно з частини 3 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При призначенні покарання обвинуваченому, згідно з вимогами статей 65-67КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особу винного, який вину визнав, у скоєному розкаявся, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше неодноразово судимий, у лікаря - психіатра не перебував та не перебуває (а.с. м.к.п. 32), на обліку у лікаря-нарколога звертався з 12.12.2005 р. по 24.07.2008 р. з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності (а.с. м.к.п. 30).

На підставі ст. 66 КК України як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття.

Обставин, згідно з положеннями статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку про те, що обвинуваченому ОСОБА_3 потрібно призначити покарання у вигляді штрафу. На думку суду, саме це покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Витрати на залучення експерта-відсутні.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 374,381-382,394,424,473,475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та піддати його покаранню у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 510 грн. (п`ятсот десять гривень).

Заходи забезпечення кримінального провадження не обиралися.

Матеріали кримінального провадження № 0000023 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 216/642/25 (1-кп/216/499/25).

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку - після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1