Справа № 346/6603/23
Провадження № 11-кп/4808/192/25
Категорія ч. 4 ст. 185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000908 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 та заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2025 року, згідно з яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, неодруженого, на утриманні нікого не має, раніше неодноразово судимого, останній раз 09 жовтня 2020 року вироком Василівського районного суду Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 2 868 (дві тисячі вісімсот шістдесят вісім) гривень процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Вирішено питання речових доказів,

за участю прокурора ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Суд першої інстанції встановив, що обвинувачений вчинив таємне викрадення майна (крадіжку), яке вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Обвинувачений, будучи неодноразово засудженим за вчинення майнових злочинів, востаннє за вищевказаним вироком суду від 09 жовтня 2020 року та відносно якого 28 квітня 2023 року скеровано до Солонянського районного суду Дніпровської області кримінальне провадження № 0000076 за ч. 3 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України, після звільнення з місць позбавлення волі, на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив та під час непогашеної судимості вчинив нове кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, 19 вересня 2023 року близько 13:15 год. обвинувачений, перебуваючи біля кафе «Chiken Hut», яке розташоване за адресою: м. Коломия, вул. Чорновола, 23, Івано-Франківської області, з метою особистої наживи, вирішив вчинити крадіжку барсетки з грошовими коштами та особистими речами потерпілого ОСОБА_11 , яку останній залишив, повісивши на вхідних дверях вказаного кафе.

В подальшому обвинувачений, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, введеного з 05:30 год. 24 лютого 2022 року відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовженого з 05:30 год. 18 серпня 2023 року строком на 90 діб відповідно до Указу Президента України № 451/2023, таємно викрав бувшу в користуванні барсетку чорного кольору із логотипом сірого кольору у вигляді баскетболіста вартістю 347 грн., у якій знаходились грошові кошти в сумі 200 грн.; бувший у користуванні мобільний телефон марки «XIAOMI RED MI 9» моделі «М2003J15SG»; бувший у користуванні полімерний чохол «накладка на корпус» коричневого кольору для мобільного телефону; силіконовий чохол до мобільного телефону марки «XIAOMI RED MI 9»; бувший у користуванні зарядний пристрій марки ««XIAOMI» моделі «МDY-09-EW» з кабелем USB Type-C марки «Grand», загальною вартістю 2417 грн.; бувші у користуванні безпровідні навушники марки «ВС-MASTER» вартістю 296 грн.; ключ запалювання до автомобіля марки «Ford» з брелоком до сигналізації; посвідчення водія серії « НОМЕР_1 » на ім`я ОСОБА_11 , які належали ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після цього, обвинувачений місце вчинення кримінального правопорушення покинув, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду в загальному розмірі 3260 грн.

Адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий, яким виправдати обвинуваченого.

Вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, а саме при розгляді кримінального провадження невірно кваліфіковано дії обвинуваченого.

Зазначає, що обвинувачений вину не визнав, оскільки злочину, за його словами не вчиняв, бо не мав умислу на заволодіння чужим майном.

Наголошує, що на момент заволодіння майном обвинувачений був впевнений, що дане майно належить одному з його знайомих і умислу на незаконне заволодіння цим майном не мав, а отже крадіжку не вчиняв.

Обвинувачений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить вирок суду першої інстанції скасувати та відправити його на захист країни.

Зазначає, що суд першої інстанції не дослідив всебічно докази, які є в матеріалах справи.

Вказує, що суд в порушення закону не допитав потерпілого, не дослідив відео, а лише взяв за основу слова свідка.

Прокурор в апеляційній скарзі просить вирок суду першої інстанції скасувати з підстав істотного порушення кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Прокурор до початку апеляційного розгляду подав клопотання, згідно якого відмовився від апеляційної скарги.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 403 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, прокурор до початку апеляційного розгляду відмовився від апеляційної скарги, заперечення учасників проти закриття провадження у зв`язку з його відмовою від апеляційної скарги відсутні.

За таких обставин, апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_9 підлягає закриттю.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор під час судового розгляду просив апеляційні скарги обвинуваченого та захисника залишити без задоволення;

- обвинувачений ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_7 підтримали вимоги своїх апеляційних скарг, з мотивів, викладених у них.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги належить залишити без задоволення, вирок місцевого суду без змін, з наступних підстав.

За змістом ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку суду апеляційної інстанції, при ухваленні вироку суд першої інстанції в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Під час розгляду провадження судом першої інстанції забезпечено дотримання принципу змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, передбаченого ст. 22 КПК України.

Перевіривши доводи апеляційних скарг сторони захисту, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції в повній мірі дослідив обставини, з`ясування яких має істотне значення для цього кримінального провадження, а висновки суду першої інстанції, викладені у судовому рішенні, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

На думку суду апеляційної інстанції, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ґрунтується на об`єктивно з`ясованих обставинах, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України з точки зору належності, достовірності, допустимості та достатності.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції належним чином дослідив та правильно дав оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_8 , який свою вину не визнав;

- даним протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 19 вересня 2023 року, згідно з яким потерпілий ОСОБА_11 вказав, що 19 вересня 2023 року біля 13:15 год. невідома особа таємно викрала його сумку - барсетку чорного кольору, яку він залишив на задніх дверях кафе «« ІНФОРМАЦІЯ_3 », що в АДРЕСА_2 , із наступними речами: мобільний телефон «Redmi-9» синього кольору; посвідчення водія, видане на його ім`я, безпровідні навушники «Redmi», зарядний пристрій до телефону, ключі від автомобілів (2 штуки) із пультами та 200 грн. (том 1, а.п. 132);

- протоколу огляду місця події від 19 вересня 2023 року та фототаблицями до нього, відповідно до якого огляд проведено на території ділянки в м. Коломия, по вул. Валова, Івано-Франківської області, неподалік будинку № 15А, де під час огляду дерев`яного туалету виявлено матерчату барсетку чорного кольору з логотипом сірого кольору у вигляді баскетболіста, із вмістом в ній: зарядного пристрою марки «Xiaomi», силіконового чохла до телефону марки «Xiaomi Redmi Note 9», навушників марки «Xiaomi» моделі «ВС-Т01», ключ запалювання до автомобіля марки «Ford» з брелоком до сигналізації, ключ запалювання до автомобіля марки «Mazda» з брелоком до сигналізації, посвідчення водія серії « НОМЕР_1 » на ім`я ОСОБА_11 , які виявлено та вилучено, та які зі слів ОСОБА_11 , який був присутній при огляді, належать йому (том 1, а.п. 133-139);

- змісту протоколу огляду місця події від 19 вересня 2023 року та фототаблицями до нього, згідно з яким огляд проведено на території між будинками №23 по вул. Чорновола та АДРЕСА_3 , де знаходилася особа чоловічої статі, яка представилася як ОСОБА_12 та біля нього на землі виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Redmi Note 9» в корпусі синього кольору, захисне скло на екрані якого має деякі пошкодження у вигляді тріщин з відповідним написами на ньому; імеі 1: НОМЕР_2 , імеі 2: НОМЕР_3 ,серійний номер НОМЕР_4 (том 1, а.п. 140-145);

- відомостям, що містяться в протоколі огляду предмета від 20 вересня 2023 року та фото таблицями до нього згідно з яким проведено огляд наданого потерпілим відеоматеріалу з камер відео нагляду, які розміщені над вхідними дверима кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що в АДРЕСА_2 , відповідно до якого на початку відеозапису на вхідних дверях знаходиться чоловіча барсетка чорного кольору, повз вхідні двері з приміщення виходить чоловік, одітий у спортивний одяг, слідом за ним чоловік, візуально схожий на потерпілого ОСОБА_11 , який підходить до своєї барсетки та витягає із неї сигарети, закриває її на блискавку та проходить повз двері до вентиляційних двигунів, які знаходяться у правій стороні приміщення за колбами голубого кольору. О 13:20:08 год. зі сходової клітки, яка розташована з лівої сторони екрану, спускається невідомий чоловік, одітий у чорну спортивну куртку, сірого кольору шорти, кросівки та кепку, слідом за ним проходить чоловік, одітий у куртку в поєднанні зеленого та сірого кольорів, сірого кольору штани та коричневого кольору кросівки, з пакетом в руці, який візуально схожий на ОСОБА_8 , які йдуть в іншу сторону. О 13:20:29 год. чоловік, одітий у чорну спортивну куртку, сірого кольору шорти, кросівки та кепку, проходить на сходу клітку. Інший чоловік, візуально схожий на ОСОБА_8 , проходить повз вхідні двері, де висить барсетка, та заходить за вхідні двері. О 13:21:05 год. він знімає з дверей барсетку, надіває собі на ліве плече та тікає по сходовій клітці (том 1, а.п. 146-152);

- змісту висновку експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/109-23/11947-ТВ від 20 жовтня 2023 року, згідно з яким ринкова вартість станом на 19 вересень 2023 року вживаних речей могла становити в загальному розмірі 2 147 грн., а саме: мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi Note 9» моделі «М2003J15SG» об`ємом пам`яті 3/64 2170 грн., у комплекті із зарядним пристроєм марки «Xiaomi» моделі «МDY-09-EW» (блок), кабелем USB Тype-С марки «Grand» - 210 грн. та полімерним чохлом типу «накладка на корпус» коричневого кольору для мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi Note 9» - 37 грн. (том 1, а.п. 189-199);

- даним висновку експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/109-23/11723-ТВ від 31 жовтня 2023 року, згідно з яким ринкова вартість станом на 19 вересень 2023 року бувших у користуванні речей могла становити в загальному розмірі 643 грн., а саме: чоловічої барсетки чорного кольору з логотипом сірого кольору у вигляді баскетболіста 347 грн.; безпровідних навушників марки «ВС-MASTER» моделі «ВС-Т01» - 296 грн. (том 1, а.п. 179-187).

- показанням свідка ОСОБА_12 який пояснив, що працював з обвинуваченим разом на одній роботі, після закінчення якої склав інструмент та обвинувачений, який був напідпитку (випивший), пішов закривати браму, а повернувся із сумкою, якої раніше свідок у нього не бачив, а згодом направився в сторону туалету, звідки повернувся без неї. Він також показав мобільний телефон марки «Redmi 9», який як зрозумів свідок, належить йому, та запропонував його у нього придбати, на що свідок погодився у зв`язку з відсутністю у нього власного телефону. Вони домовились за ціну 2500 грн., яку останній мав йому віддати в суботу після отримання заробітної плати. Прийшовши додому, свідок побачив, що телефон заблоковано, а також наявність на ньому фото чоловіка, з яким працювали на одній площадці, та зрозумів, що він не належить обвинуваченому, тому вирішив його віддати та з цією метою повернувся на попереднє місце приблизно через 15 хв., де вже перебували потерпілий, який поводив себе агресивно, та працівники поліції, з якими після спілкування з обвинуваченим, вони пішли на вказане останнім місце (до вказаного туалету), де перебували сумка та ключі. Він також розпитував у свідка місце знаходження ломбарду, який його повідомив. Яким чином з`явився телефон у обвинуваченого чи факт його вилучення ним свідок не бачив, будь-якої підозри щодо цього телефону не мав, а оскільки він повідомив, що телефон належить йому, то вирішив його в нього купити після того як його не прийняли в обвинуваченого в ломбарді через те, що він був побитий та сім картку з якого він викинув.

Таким чином на підставі вказаної сукупності доказів суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про вчинення обвинуваченим злочину, за встановлених судом обставин.

Суд розглядав справу в межах обвинувачення, не вийшов за його межі.

У вироку суду відсутні висновки, які б свідчили про суперечливий зміст судового рішення. Суттєвих порушень норм КПК України, які б були підставою для скасування вироку колегія суддів не знайшла.

Щодо мотивів вчинення злочину суд першої інстанції його обґрунтував саме з урахуванням, як письмових доказів так і пояснень свідка ОСОБА_12 .

Підстав для іншої правової кваліфікації дій обвинуваченого колегія суддів не знаходить.

Характер та сукупність дій обвинуваченого, встановлені судом, доводять умисел обвинуваченого саме на крадіжку майна.

Суд першої інстанції обґрунтовано поклав в основу обвинувального вироку саме ці докази, що містяться в матеріалах провадження, на підставі яких ним були встановлені фактичні обставини справи та які знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Послідовне і неухильне додержання на всіх стадіях кримінального судочинства норм кримінального процесуального законодавства України є однією з важливих умов здійснення закріпленого ст. 55 Конституції України права громадян на судовий захист від протиправних посягань.

Диспозиція ч. 4 ст. 185 КК України передбачає відповідальність за крадіжку, вчинену у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану. Склад цього кримінального правопорушення характеризується з суб`єктивної сторони прямим умислом з корисливим мотивом - спонукання до незаконного збагачення за рахунок чужого майна та корисливою метою - збагатитися самому або незаконно збагатити інших осіб, в долі яких зацікавлений винний.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 185 КК України полягає у таємному викраденні чужого майна.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно дійшов до висновку, що посилання захисника на те, що дії обвинуваченого були направлені не на вчинення крадіжки, а на врятування майна та шляхетність (благородність) його вчинку не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема, відеозаписом, з якого встановлено відсутність обставин та фактів, які б вказували на необхідність рятування майна.

Також вірно суд першої інстанції критично поставився до позиції захисту про те, що свідок обмовляє обвинуваченого, оскільки його показання є послідовними та логічними, узгоджуються з дослідженими матеріалами кримінального провадження та оцінюються судом в сукупності.

Колегія суддів вважає слушним висновок суду першої інстанції про те, що доводи про відшкодування обвинуваченим заподіяної шкоди є безпідставними, оскільки твердження обвинуваченого та захисника про повернення обвинуваченим викраденого, тобто як відшкодування заподіяної шкоди, не ґрунтується на матеріалах провадження, оскільки частина викраденого майна була повернута потерпілому працівниками правоохоронних органів, про що в матеріалах провадження міститься розписка (заява) потерпілого (том 1, а.п. 200). Сутність добровільного відшкодування шкоди полягає у відновленні порушеного майнового становища потерпілого особою, яка вчинила злочин. Воно полягає в усуненні саме винною особою наслідків скоєного правопорушення внаслідок її щирого розкаяння. З огляду на вказане, факт повернення викраденого майна потерпілому працівниками правоохоронних органів, які вилучили це майно під час огляду місця події, не можна вважати добровільним волевиявленням обвинуваченого щодо усунення заподіяної ним шкоди.

Крім того суд правильно врахував тяжкість вчиненого злочину, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий:

- 19 жовтня 2004 року вироком Василівського районного суду Запорізької області за ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ст. 70 КК України остаточне покарання визначено у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

- 29 травня 2008 року вироком Василівського районного суду Запорізької області за ст.395 КК України до покарання у виді арешту на строк 1 місяць;

- 19 листопада 2008 року вироком Василівського районного суду Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік;

- 01 червня 2012 року вироком Оріхівського районного суду Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, на підставі ст. 70 КК України остаточне покарання визначено у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

- 09 жовтня 2020 року вироком Василівського районного суду Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

відбував покарання у виді позбавлення волі, після відбуття якого звільнився з місць позбавлення волі (том 1, а.п. 162-163) та, не зробивши для себе належних висновків, продовжив злочинну діяльність та вчинив інкриміноване йому діяння під час непогашеної судимості; на обліках в наркологічному та психоневрологічному кабінетах КНП «Коломийська центральна районна лікарня» КМР не перебуває (том 1, а.п. 160, 161); ставлення обвинуваченого до вчиненого, зокрема невизнання ним вини.

Суд першої інстанції обґрунтовано поклав в основу обвинувального вироку саме безпосередньо досліджені докази, що містяться в матеріалах провадження, на підставі яких були встановлені фактичні обставини справи та які знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції оцінив зібрані докази в сукупності, дав їм належну правову оцінну та дійшов до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення.

Перевіривши доводи апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції дотримався вимог кримінального та кримінального процесуального закону, а також враховував практику Європейського суду з прав людини, призначене покарання відповідає вимогам ст. 50 та ст. 65 КК України.

Таким чином, колегія суддів вважає оскаржуваний вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, оскільки суд діяв в межах закону та на підставі належності, допустимості та достатності доказів, та дійшов обґрунтовано висновки про наявність в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення ч. 4 ст. 185 КК України.

Враховуючи те, що в апеляційних скаргах не наведено належним чином умотивованих, переконливих доводів на обґрунтування того, що під час судового розгляду кримінального провадження неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність або допущено такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегія суддів, вважає, що в задоволенні апеляційних скарг належить відмовити, а вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2025 року щодо ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 185 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, засудженим з часу отримання ухвали.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5