Справа № 598/2027/24
провадження № 1-в/598/1/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2025 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі клопотання засудженої ОСОБА_4 про звільнення від призначеного покарання, засудженої

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Корсаков Сахалінської області Російської федерації, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою технічною освітою, неодруженої, непрацюючої, раніше судимої:

1. вироком Дарницького районного суду міста Києва від 09.11.2012 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ст.75 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

2. вироком Дарницького районного суду міста Києва від 01.08.2013 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, 10.08.2016 року звільненої умовно-достроково на 11 місяців 5 днів,

засудженої вироком Дарницького районного суду міста Києва від 04.05.2023 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць,

встановив:

Засуджена ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про вирішення питання про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-ІХ, відносно неї, у зв`язку з усуненням законом карності діяння, за яке вона засуджена.

Засуджена подала до суду заяву про розгляд клопотання у її відсутності.

Від адміністрації Державної установи «Збаразька виправна колонія (№63)» надійшла заява про розгляд клопотання у відсутності представника установи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше судима:

1. вироком Дарницького районного суду міста Києва від 0.11.2012 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ст.75 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

2. вироком Дарницького районного суду міста Києва від 01.08.2013 року, залишеного без змін ухвалою Київського апеляційного суду від 17.09.2013 року, за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до покарання за цим вироком частково приєднано не відбуте покарання за вироком Дарницького районного суду м.Києва від 09.11.2012 року, і визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

За даною справою ОСОБА_4 засуджена вироком Дарницького районного суду міста Києва від 04.05.2023 року, залишеного без змін ухвалою Київського апеляційного суду від 04.05.2023 року, за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Початок строку відбуття покарання 29.11.2023 року.

Кінець строку покарання 29.12.2027 року.

Засуджена ОСОБА_4 відбуває покарання в Державній установі «Збаразька виправна колонія (№63)» за вироком Дарницького районного суду міста Києва від 04.05.2023 року.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11,13,13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до положення ст.51 КУпАП діяли в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-ІХ, що набрав чинності 09.08.2024 року, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподаткований мінімум доходів громадян, це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України. Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2012 року складав 536,50 грн. (1073 грн. - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2012 року х на 50%), тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 536,50 грн. х 2=1073 грн.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2013 року складав 573,50 грн. (1147 грн. - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2013 року х на 50%), тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 573,50 грн. х 2=1147 грн.

За вироком Дарницького районного суду міста Києва від 09.11.2012 року засуджена ОСОБА_4 вчинила замах на таємне викрадення чужого майна 08.05.2012 року на суму 335,16 грн., що станом на день вчинення правопорушення складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто менше 1073 грн.

За вироком Дарницького районного суду міста Києва від 01.08.2013 року засуджена ОСОБА_4 вчинила замах на таємне викрадення чужого майна 26.03.2013 року на суму 230,97 грн., 29.04.2013 року на суму 216,34 грн., що станом на дні вчинення правопорушень складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто менше 1147 грн.

Таким чином, на засуджену ОСОБА_4 поширюється дія Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" №3886-IX від 18.07.2024 року, що набув чинності 09.08.2024 року, та яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, а тому вона підлягає звільненню від покарання у виді позбавлення волі призначеного вироками: Дарницького районного суду міста Києва від 09.11. 2012 року та Дарницького районного суду міста Києва від 01.08.2013 року, у зв`язку з усуненням законом карності діянь, за які вона була засуджена.

Разом з тим, підлягає виконанню вирок Дарницького районного суду міста Києва від 04.05.2023 року в частині її засудження за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, оскільки вищевказаним Законом № 3886-ІХ від 18.07.2024 року не декриміналізовано діяння у виді відкритого викрадення чужого майна (грабіж).

Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України (в редакції Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024р.) особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Суд вивчивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, приходиться до висновку про наявність законних підстав для задоволення клопотання та звільнення засудженої від покарань за вироками Дарницького районного суду міста Києва від 09.11. 2012 року та Дарницького районного суду міста Києва від 01.08.2013 року, у зв`язку з усуненням законом карності діянь, за які вона була засуджена.

На підставі наведеного та керуючись ст.58 Конституції України, ст.5, ч.2 ст.74 КК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, ст.ст. 369, 372, 537, 539 КПК України, суд,

постановив :

Клопотання засудженої ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити засуджену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від покарання призначеного вироком Дарницького районного суду міста Києва від 09.11.2012 року та вироком Дарницького районного суду міста Києва від 01.08.2013 року, у зв`язку з усуненням законом карності діянь, за які вона була засуджена.

Вважати ОСОБА_4 засудженою за вироком Дарницького районного суду міста Києва від 04.05.2023 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, що підлягає подальшому відбуванню покарання.

В решті вирок залишити без змін.

На дану ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_5