Справа № 216/4973/24
провадження 1-кп/216/347/25
УХВАЛА

іменем України

03 лютого 2025 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001346 від 20.06.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 Кримінального кодексу України, -

в с т а н о в и в:

У Центрально-Міському районному суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

1.Питання, що вирішується.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001346 від 20.06.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 Кримінального кодексу України.

2.Зміст поданого клопотання та його обґрунтування.

На обґрунтування клопотання обвинувачений зазначає наступне.

2.1.Прокурором не затверджено у встановленому законом порядку кожен примірник обвинувального акту, так як на обвинувальному акті, отриманому стороною захисту, відсутній відтиск печатки, на відміну від примірника якій є у матеріалах судової справи. На думку захисту, саме підписання й затвердження обвинувального акту прокурором та скріплення його підпису печаткою надає цьому документу статус офіційного і свідчить про належний нагляд за досудовим розслідуванням та повинен бути ідентичним у всіх учасників справи;

2.2.У обвинувальному акті зазначено, що відповідно до ст.66 КК України, обставин, що пом`якшували би покарання обвинуваченого - «не виявлено», тоді як вчинено злочин особою похилого віку - підозрюваному станом на вчинення злочину було майже 60 років, та він є учасником ліквідації наслідків трагедії на ЧАЄС, що у відповідності до ст.66 КК України може відноситься до обставин, що пом`якшували би покарання.

2.3.Не виконано вимоги п. 4 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки в обвинувальному акті відсутні прізвища, ім`я, по батькові та займані посади всіх слідчих та прокурорів у даному кримінальному провадженні, а саме: у абзаці «Група слідчих, які здійснювали розслідування» вказано - «Слідчий СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 », хоча ймовірно повинно бути «Слідчий СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 ».

2.4.У тексті декілька разів було вказано «Російської Федерації», хоча зважаючи на героїчну боротьбу Українського народу за Незалежність Української Держави, взявши до уваги звернення в соціальних мережах Віцепрем`єр-міністра - Міністра з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України ОСОБА_8 про написання назви країни-агресора з малої букви, Національна комісія зі стандартів державної мови на засіданні від 15.09.2023 (протокол № 83) обговорила це питання і з урахуванням офіційних листів від Інституту української мови НАН України (вх. № 1396/23 від 14.09.2023), Інституту мовознавства імені О. О. Потебні НАН України (вх № 1404/23 від 15.09.2023) повідомляє, що написання назв «російська федерація», «росія», «москва», «московія», «московське царство», «російська імперія»», «державна дума рф» тощо з малої букви можна не кваліфікувати як відхилення від норм української мови в текстах неофіційного характеру. Тому на думку захисту требу в тексті писати саме: «російської федерації»

Зважаючи на те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001346 від 20.06.2024 року не відповідає загальним засадам кримінального провадження та вимогам, зазначеним у ст. 291, 9 КПК України, захисник обвинуваченого вважає, що клопотання підлягає задоволенню, а обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 з наведених вище підстав підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

3. Позиції сторін кримінального провадження.

3.1. У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_6 клопотання підтримали, просили задовольнити у повному обсязі, посилаючись на наведені вище обставини.

3.2. Прокурор у підготовчому судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, вважаючи його безпідставним та таким, що не ґрунтується на вимогах закону.

4. Релевантне законодавство.

4.1. Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи,суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду.

Відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Статтею 3 КПК України встановлено, що обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Частиною 1 ст. 291 КПК України визначено, що обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема, якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

Положеннями частини другої цієї статті Кодексу унормовано, що обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу;

9) дату та місце його складення та затвердження.

До обвинувального акта додається:

1) реєстр матеріалів досудового розслідування;

2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;

3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу);

4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного;

5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації (ч. 4 ст. 291 КПК України).

Отже, положеннями статті 291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акта у кримінальному провадженні, який повинен містити певні відомості, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються до обвинувального акта органом досудового розслідування. Відтак, перелік вимог щодо обвинувального акта є вичерпно визначеним та будь-яких інших вимог, яким повинен відповідати обвинувальний акт, не передбачено.

5. Мотиви і оцінка суду.

5.1. Перевіривши обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_4 на предмет його відповідності критеріям, визначеним статтею 291 КПК України, проаналізувавши доводи, викладені сторонами кримінального провадження, суд не вбачає правових підстав для задоволення заявленого клопотання та повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків, з огляду на наступне.

Обвинувальний акт, складений відносно ОСОБА_4 , відповідає нормам кримінального процесуального законодавства, оскільки містить усі необхідні відомості, визначені частиною першою статті 291 КПК України. Також, органом досудового розслідування до нього додані усі необхідні процесуальні документи згідно переліку, наведеному у частині четвертій цієї статті Кодексу.

5.2. Відхиляючи доводи сторони захисту про відсутність відтиску гербової печатки суд зазначає наступне.

У ч.3 ст. 291 КПК України містяться вимоги щодо посвідчення обвинувального акта виключно шляхом підпису слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. Жодних додаткових вимог щодо посвідчення обвинувального акта у ст. 291 КПК України не зазначено. Правова позиція сторони захисту щодо необхідності посвідчення обвинувального акта гербовою печаткою базується на необхідності додержання вимог щодо реквізитів офіційного документу. Також додатково зазначається посилання на підзаконні нормативно-правові акти, які визначають правила діловодства та документообороту. Такий підхід суперечить ст. 1 КПК України - порядок кримінального провадження на території України визначається лише Конституцією України, міжнародними договорами, цього Кодексу та інших законів України. Таким чином, посилання на будь-які підзаконні нормативно-правові акти або акти організаційно-розпорядчого характеру не ґрунтується на вимогах закону.

5.3. Щодо посилання захисника, на відсутність в обвинувальному акті відомостей про пом`якшуючі обставини, такі, як вік обвинуваченого, та його статус як учасника ліквідації наслідків трагедії на ЧАЄС суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 291 КПК України обвинувальний акт має містити обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання.

У частині 1 статті 66 КК України наведено перелік обставин, що визнаються пом`якшуючими.

У частині 1 статті 67 КК України наведено перелік обставин, що визнаються обтяжуючими.

Крім того, при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, й інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті (частина 2 статті 66 КК України), а відповідно до ч. 2 ст. 67 КК України суд має право залежно від характеру вчиненого злочину, не визнати будь-яку із зазначених у частині першій цієї статті обставин, за винятком обставин, зазначених у пунктах 2, 6, 6-1, 7, 9, 10, 12 такою, що обтяжує покарання, навівши мотиви свого рішення у вироку.

Обставини, про які зазначає захисник, не зазначено у вищевказаній нормі, як такі, що безумовно належать до пом`якшуючих. Лише суд у разі призначення покарання може визнати їх такими.

5.4. Суд відхиляє доводи сторони захисту про порушення при складенні обвинувального акта в частині неправильності написання закінчення ім`я одного зі слідчих, що входить до групи слідчих як підставу для повернення обвинувального акту виходячи з наступного.

Дійсно, на аркуші 1 обвинувального акта у переліку слідчих, що входять до групи слідчих ім`я одного з них зазначено як « ОСОБА_9 » замість « ОСОБА_9 ». На переконання суду, вказане свідчить про допущення стороною обвинувачення описки при зазначенні ім`я слідчого на аркуші 1 обвинувального акта, що не може бути підставою для його повернення прокурору, оскільки не є суттєвим порушенням, яке перешкоджає розгляду обвинувального акту по суті.

5.5. Щодо зазначення в тексті обвинувального акту назви країни агресора з великої букви.

Як вже зазначалось вище, ст. 291 КПК містить вичерпний перелік вимог до обвинувального акту недотримання яких може стати підставою для його повернення прокурору.

Жодних додаткових вимог щодо оформлення обвинувального акта у ст. 291 КПК України не зазначено. Разом з тим посилання на підзаконні нормативно-правові акти, листи, а тим більше звернення в соціальних мережах як на додаткові вимоги до обвинувального акту суперечить ст. 1 КПК України. Окрім того, як вбачається з наведеної захисником цитати з листів від Інституту української мови НАН України (вх. № 1396/23 від 14.09.2023), вони не містять імперативної вимоги щодо написання назви країни агресора з маленької букви, а лише зазначає, що таке написання не слід кваліфікувати як відхилення від норм української мови в текстах неофіційного характеру

5.8. Інші доводи і заперечення сторони захисту означеного вище висновку суду не спростовують.

При цьому, суд ураховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

6. Висновки суду.

З урахуванням наведеного, суд уважає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 відповідає вимогам ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, порушень вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду та являлись підставою для повернення обвинувального акта прокурору, судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 26, 31, 110, 291, 314, 369-372, 376 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено в залі судових засідань у приміщенні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 07 лютого 2025 року о 15-40 год.

Суддя ОСОБА_10