Справа №211/7913/24
Провадження № 1-кп/211/733/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 р.

Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в спрощеному порядку без проведення судового розгляду, за відсутністю учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000395 від 29.10.2024 відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, такого, що має середню-спеціальну освіту, військовослужбовця, який має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий в силу ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем військової служби мобілізований до військової частини НОМЕР_1 за мобілізацією та обіймаючи посаду понтонера понтонного відділення понтонного взводу понтонно-мостової роти понтонно-мостового батальйону, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи протиправний умисел спрямований на нанесення легких тілесних ушкоджень, 28.10.2024, приблизно о 20 годні 40 хвилин, перебував біля буд. №78 по вул. Дніпровське шосе м. Кривий Ріг, а саме неподалік магазину «Абрікоз», де спілкувався з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час бесіди між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виник словесний конфлікт з мотивів виниклої особистої неприязні, в результаті чого ОСОБА_2 почав агресивно себе поводити, внаслідок чого у нього виник раптовий протиправний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень.

Надалі ОСОБА_2 , перебуваючи за вищевказаною адресою, діючи умисно, з мотивів раптово виниклої особистої неприязні до ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння ОСОБА_3 тілесних ушкоджень і бажаючи їх настання, підійшов з лівого боку до ОСОБА_3 , та, знаходячись від нього на відстані витягнутої руки, наніс один удар лівою рукою стиснутою в кулак в область носуостаннього. Надалі, продовжуючи свій протиправний умисел ОСОБА_2 , знаходячись з правої сторони від ОСОБА_3 , коли останній був пригнутий, наніс йому правою ногою один удар в район правого ока. Від даних ударів ОСОБА_3 впав на землю і, коли останній знаходився на землі, ОСОБА_2 , стоячи поряд з ним продовжував реалізовувати свій протиправний умисел, а саме: наніс удари ногами у кількості не менше 10, в область носу та правого ока ОСОБА_3 .

Внаслідок умисних суспільно-небезпечних дій ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_3 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді синця обличчя з набряком м`яких тканин, крововилива в склеру правого ока, забійних ран обличчя, саден правої кисті та обох нижніх кінцівок, багатоуламкового перелому кісток носу, уламкового перелому нижньої та медіальної стінок правої орбіти. Відповідно до висновку експерта №2232 від 10.12.2024 садна правої кисті та нижніх кінцівок за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, а синець обличчя з набряком м`яких тканин, крововилив в склеру правого ока, забійні рани обличчя, перелом кісток носу, переломи правої орбіти відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад шість діб, але не більше як три тижні (21 день).

Факт та характер спричинення тілесних ушкоджень підтверджено висновком судово-медичної експертизи №2232 від 10.12.2024.

Таким чином, дії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досудовим розслідуванням кваліфіковано за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, які полягають у нанесенні умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності.

У обвинувальному акті прокурором зазначено, що з урахуванням того, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акту за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України він просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні. До обвинувального акту з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні прокурором залучено документи, передбачені п. 1-3 ч. 3 ст. 302 КПК України.

З заяви ОСОБА_2 , складеної в присутності його захисника - адвоката ОСОБА_4 , вбачається, що він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, згодний з розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному провадженні, а також йому роз`яснено та зрозуміло, що у такому разі він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в спрощеному провадженні, передбаченому статтями 381 - 382 КПК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дослідивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, дійшов висновку по те, що ОСОБА_2 , за встановлених органом досудового розслідування обставин, наведених вище, які не оспорюються учасниками судового провадження, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності.

При вирішенні питання відносно призначення покарання, суд керується статтями 50, 65 КК України в частині законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання та досягнення мети його призначення.

При призначенні покарання суд виходить з вимог закону щодо достатності покарання для виправлення особи, запобігання скоєнню ним нових кримінальних правопорушень, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України вчинене ОСОБА_2 кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 125 КК України віднесено до кримінальних проступків.

Дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_2 , суд установив, що він раніше не судимий в силу ст. 89 КК України (а.п. 50-52), за місцем проживання характеризується нейтрально, скарг та зауважень від мешканців не надходило (а.п. 54), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.п. 48,49), за місцем проходження служби характеризується позитивно (а.п. 43).

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому на підставі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання на підставі ст. 67 КК України не встановлено.

Підстав для застосування ст. 69 КК України не встановлено.

З огляду на наведене, ураховуючи всі зазначені вище обставини в їх сукупності, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку, що для досягнення мети покарання, виправлення обвинуваченого ОСОБА_2 і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень останньому необхідно призначити покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді штрафу.

Процесуальні витрати, у тому числі пов`язані з залученням експертів, відсутні.

Речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.ст. 368-371, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та піддати покаранню у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Матеріали кримінального провадження №0000395 від 29.10.2024 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №211/7913/24, провадження №1-кп/211/733/24.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених частиною першою статті 394 КПК України.

Відповідно до частини першої статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1