17.12.2024
Справа № 331/3318/24
Провадження № 1-кс/331/2533/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Слідча суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , із участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчої СВ Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000040 від 28.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст.191 Кримінального кодексу України,

У С Т А Н О В И Л А :

Слідча СВ Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старша лейтенант поліції ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 звернулась до слідчої судді з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000040 від 28.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст.191 Кримінального кодексу України.

1. Короткий зміст клопотання

У клопотанні органу досудового розслідування вказано, що ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді директора ТОВ «ЗТМК», діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , в умовах воєнного стану, умисно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання своїм службовим становищем, що виразилося в умисному порушенні вимог Контракту та Статуту, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, у період з лютого по квітень 2024 року здійснив розтрату майна ТОВ «ЗТМК», тим самим завдавши збитків підприємству державного сектору економіки на загальну суму 1 030 910,52 грн., яка в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та визнається шкодою в особливо великих розмірах.

У ході досудового розслідування, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_5 має на праві приватної власності квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 13365513).

Також, виходячи з того, що ОСОБА_5 достовірно відомо про те, що він має статус підозрюваної особи, у вчинені особливо тяжкого злочину, займає посаду директора товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат», наразі в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що наявні ризики відчуження, перереєстрації наведеного вище переліку майна ОСОБА_5 з метою унеможливлення застосування до нього заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна та подальшої його конфіскації, шляхом встановлення заборони на користування, розпорядження та відчуження вказаним вище майном, орган досудового розслідування вважає за доцільне, здійснити розгляд цього клопотання без повідомлення про це підозрюваного та сторону захисту, з метою запобігання настанню негативних наслідків для кримінального провадження.

У цей час незастосування заборони або обмеження в користуванні, розпорядженні наведеним вище майном підозрюваного може призвести до: їх перереєстрації на інших фізичних або юридичних осіб, а отже неможливості забезпечити їх спеціальної конфіскації та конфіскації майна як виду покарання, тобто спричинення істотної шкоди інтересам держави.

2. Позиції учасників провадження

Слідча ОСОБА_3 у судове засідання не прибула надавши заяву із проханням розглядати справу у її відсутність.

Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Отже, слідча суддя вважає можливим розглянути вказане клопотання без участі підозрюваного.

3. Встановлені судом обставини

Слідчим відділом Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000040 від 28.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст.191 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлена причетність ОСОБА_5 до скоєння злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, дослідженими у судовому засіданні.

13 грудня 2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

4. Норми права, які підлягають застосуванню

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107).

5. Оцінка та мотиви суду

Санкція ч.5 ст.191 КК України, яка інкримінована ОСОБА_5 передбачає застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, тому накладення арешту на майно підозрюваного є необхідним для забезпечення можливої конфіскації майна останнього.

З матеріалів клопотання убачається, що у власності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві приватної власності перебуває квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 13365513).

З огляду на викладене, слідча суддя приходить до висновку, що клопотання слідчої про накладення арешту на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 підлягає задоволенню у повному обсязі, у зв`язку з доведеністю мети такого арешту, закріпленого пп.3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідча суддя

У Х В А Л И Л А:

Клопотання слідчої СВ Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000040 від 28.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст.191 Кримінального кодексу України задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження та розпорядження на нерухоме майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 13365513), яка на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надіслати для відома підозрюваному ОСОБА_5 та захиснику ОСОБА_7 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідча суддя: ОСОБА_1