Провадження № 1-кс/344/8602/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000111 від 31.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.109 КК України, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И ЛА :

Слідчий в ОВС слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 майор юстиції ОСОБА_6 за погодженням прокурора у кримінальному провадженні - начальника відділу Івано-Франківської обласної прокуратури - ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою громадянина України ОСОБА_4 до 25.12.2024 без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання зазначено, що органом досудового розслідування встановлено, що у ОСОБА_4 виник злочинний умисел із спеціальною метою насильницької зміни конституційного ладу та захоплення державної влади в Україні на порушення суспільних відносин, що забезпечують внутрішню безпеку України, захист її конституційного ладу та державної влади, шляхом захоплення із застосуванням сили органів державної влади.

Разом з тим, ОСОБА_4 , будучи одним із співзасновників громадської організації «Всеукраїнське батальйонне братство», усвідомлюючи, на підставі досвіду, отриманого ним під час проведення 01.07.2021 безстрокової акції «Звільнення Секретаря РНБО ОСОБА_15 », в ході якої йому не вдалося досягнути кінцевого результату своїми публічними закликами до повалення конституційного ладу, що він самостійно не зможе організувати та здійснити насильницьку зміну конституційного ладу та захоплення державної влади, вирішив для досягнення зазначеної мети вступити в змову з іншими особами, які поділяли та підтримували його погляди.

Так, у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше травня 2024 року, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , маючи спільні інтереси, виявляючи стійку неповагу до чинних органів державної влади, поділяючи радикальні погляди, сформувавши достатній рівень довіри один до одного, вступили у змову про спільне вчинення дій, спрямованих на створення не передбачених Конституцією України органів влади, зокрема «Тимчасового технічного Уряду», до складу якого вони мали увійти, з передачею його членам державної влади, для усунення від виконання обов`язків Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, із залученням підконтрольних громадських організацій та спілок, збройних формувань, тобто вступили в злочинну змову про вчинення дій з метою насильницької зміни конституційного ладу та захоплення державної влади України.

При цьому, досягнута змова ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 передбачала використання підконтрольної ОСОБА_4 громадської спілки «КОЛО СТАРІЙШИН УКРАЇНИ» та залучення нею представників інших громадських організацій, спілок, рухів і об`єднань, без розкриття їм кінцевого злочинного наміру, для створення видимості підтримки громадськістю їхніх ідей зміни існуючого конституційного ладу, а також отримання фінансування, підготовки, розповсюдження звернень, матеріалів з дискредитацією чинної державної влади, шляхом проведення зборів, засідань, конгресів, поширення через всесвітню мережу Інтернет та засоби масової інформації вказаних ідей, підготовки та підписання меморандумів, стратегій, що створювало сприятливі умови для подальшого здійснення зміни силовим шляхом конституційного ладу та захоплення державної влади.

З метою досягнення спільної злочинної мети, ОСОБА_4 мав від імені ГС «КОЛО СТАРІЙШИН УКРАЇНИ» оголосити про проведення на його основі так званого «Конгресу громадянського суспільства України» та запросити до участі у ньому представників громадських організацій, спілок, громадян України, підшукати приміщення для його проведення, забезпечити фінансування, а також безпосередньо прийняти участь у його проведенні в якості організатора та головуючого. В ході проведення так званого «Конгресу громадянського суспільства України» ОСОБА_4 як головуючий мав поставити на «голосування з руки» питання щодо створення незаконного органу вищої державної влади «Тимчасового технічного Уряду», обрання його членів з подальшим висуненням ультиматуму Президенту України та Верховній Раді України щодо складання ними своїх повноважень, а у разі відмови розпочати насильницьке захоплення влади.

Окрім цього, при обговоренні реальності доведення до кінця злочинного наміру, ОСОБА_4 переконав спільників у наявності необхідних особистих зв`язків серед керівників військових підрозділів ЗСУ та приватних охоронних структур для залучення на вирішальному етапі достатньої кількості військових та озброєних охоронців, з окремими з яких ОСОБА_10 та ОСОБА_9 він особисто не знайомив з метою конспірації.

У свою чергу ОСОБА_9 та ОСОБА_10 мали запросити і долучити, у тому числі, не повідомляючи про злочинну мету, до участі у так званому «віче» керівників громадських організацій та їх членів і якомога більше число громадян, чим забезпечити видимість масової суспільної підтримки, а також відомих їм особисто або від ОСОБА_4 представників підрозділів Збройних Сил України та колишніх військових для реалізації задуму силового захоплення влади після відхилення чинними органами влади висунутого ультиматуму скласти повноваження.

При цьому, опираючись на попередній досвід, ОСОБА_4 проінструктував ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не розкривати перед неперевіреними особами дійсну кінцеву мету спільного плану для приховання злочинної діяльності та уникнення можливого переслідування та викриття правоохоронними органами.

Після досягнення спільної згоди щодо плану реалізації злочинного задуму ОСОБА_4 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 приступили до його виконання та вчинили необхідні дії.

За викладених обставин ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вступили у злочинну змову про вчинення насильницької зміни конституційного ладу і захоплення державної влади шляхом створення не передбачених Конституцією органів влади, наділення їх владними повноваженнями та відсторонення силовим шляхом від виконання обов`язків Президента України, Верховної ради України та Кабінету Міністрів України.

28.06.2024 повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 109КК України.

Разом з тим, зазначено, що обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: проведеними негласними слідчими (розшуковими) діями, протоколами обшуків за місцями проживання ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , протоколами оглядів мобільних телефонів та комп`ютерної техніки, протоколами оглядів соціальних мереж, проведеними допитами, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

28.06.2024 підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, строком на 60 днів - до 25 серпня 2024 року включно, а 23 серпня 2024 року продовжено строк вказаного запобіжного заходу до 21 жовтня 2024 року включно без визначення розміру застави.

26.09.2024 постановою першого заступника Генерального прокурора підслідність у кримінальному провадженні № 0000111 від 31.07.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2, 3 ст. 109 КК України, у зв`язку з неефективністю досудового розслідування, відповідно до вимог ч. 5 ст. 36 КПК України, визначено за слідчим відділом ІНФОРМАЦІЯ_4.

18.10.2024 слідчим суддею Івано-Франківського міського суду строк запобіжного заходу обраного ОСОБА_4 продовжено до 15 грудня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні завершується 25 грудня 2024 року.

Разом з тим, стороною обвинувачення зазначено, що на даний час у кримінальному провадженні виконуються слідчі (розшукові) дії та процесуальні заходи, спрямовані на всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчинення ОСОБА_4 та іншими особами зазначеного кримінального правопорушення, виявлення обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також встановлення та притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб, причетних до вчинення злочину.

Для завершення досудового розслідування у даному кримінального провадженні стороні обвинувачення необхідно : провести огляди документів та носіїв інформації вилучених під час проведення 7 тимчасових доступів в операторів мобільного зв`язку та банківських установах; провести огляди електронної поштової скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_2 » доступ до якої отримано під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме зняття інформації з електронних інформаційних систем; провести допити підозрюваного ОСОБА_4 для з`ясування обставин, які мають значення для досудового розслідування, а також за необхідності допитати інших осіб; отримати висновок експерта за результатами проведення судово-лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи; виконати інші слідчі (розшукові) дії у кримінальному провадженні, необхідність у яких виникне під час здійснення досудового розслідування; скласти та вручити підозрюваному повідомлення про змінену або нову підозру, із врахуванням висновків проведених експертиз та інших слідчих (розшукових) дій; виконати вимоги ст. 290 КПК України з підозрюваним та його захисниками, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Такі дії, як зазначено, не могли бути здійснені чи завершені до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою з об`єктивних причин.

Також сторона обвинувачення стверджує, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме за :

п. 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки вищевказана особа усвідомлює про можливість покарання за вчинення злочину. При цьому, ОСОБА_4 , за віком не підлягає призову чи мобілізації є пенсіонером, має паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , а тому може безперешкодно покинути територію України, тим самим переховуватись від органів досудового розслідування та суду за скоєне ним кримінальне правопорушення;

п. 2 - після проведення обшуків, ОСОБА_4 отримав доступ до облікового запису у соціальній мережі «Facebook», за посиланням : ІНФОРМАЦІЯ_3 та видалив ряд публікацій. Крім того, отримавши доступ до електронних засобів комунікації ОСОБА_4 може видалити відомості, дані, електронні документи, які зберігаються на віддалених серверах, таким чином може вживати всіх можливих заходів з метою приховання, спотворення, знищення речей, документів та відомостей, які мають доказове значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

п. 3 - ОСОБА_4 після проведення в нього обшуків, за наявною інформацією, зв`язувався з невстановленими особами, які ймовірно причетні до його протиправної діяльності. Таким чином, підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на осіб, яким відомі обставини вчинення кримінального правопорушення (свідків) та осіб, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

При цьому, ОСОБА_4 перебуваючи під вартою в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)», винайшов можливість контактувати з абонентом з номером телефону НОМЕР_2 (належить ОСОБА_11 , котрий раніше був допитаний у якості свідка у даному кримінальному провадженні), та абонентом з номером телефону НОМЕР_3 (належить представнику ГС «Коло старійшин України» з Івано-Франківської області ОСОБА_12 );

п. 4 - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні злочину проти основ національної безпеки України. В свою чергу, ОСОБА_4 , знаючи інших співучасників, перебуваючи на волі, може розголошувати останнім інформацію про хід досудового розслідування та приховувати докази їхніх злочинних дій;

п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину проти основ національної безпеки України та зможе вчинити інші кримінальні правопорушення проти основ національної безпеки України або продовжити здійснювати вищевказане кримінальне правопорушення.

Зокрема, згідно отриманих відомостей, в період 2021-2022 років, стосовно ОСОБА_4 здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження № 0000226 від 06.07.2021, за фактом вчинення ним публічних закликів до повалення конституційного ладу, тобто вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 109 КК України. За результатами проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000226 від 06.07.2021, Офісом Генерального прокурора скеровано до Печерського районного суду міста Києва для розгляду по суті обвинувального акту стосовно ОСОБА_4 . На даний час судовий розгляд в даному кримінальному провадженні триває.

Також зазначено, що обрання більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному є неможливим.

При цьому, на даний час досудове розслідування кримінального правопорушення продовжується, вищеперераховані обставини не змінилися, а обставин, які б надавали підстави до зміни запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, немає.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання з мотивів, що викладені письмово. Просив задоволити таке.

Підозрюваний просив відмовити у задоволенні клопотання через безпідставність, необґрунтованість підозри. Вказавши, що така є сфабрикованою, а зібрані органом досудового розслідування докази є нікчемними, оскільки здобуті з порушенням підслідності. Лише з 26.09.2024, коли Першим заступником Генерального прокурора проведення досудового розслідування доручено саме уповноваженому органу в Івано-Франківській області, здобуті докази можуть вважатися належними. Ризики, зазначені прокурором, є надуманими і нічим не підтвердженими, базуються виключно на припущеннях. Просив врахувати стан його здоров`я, зокрема те, що він потребує стаціонарного лікування, забезпечення його таким, проведення операцій ( зокрема, видалення бляшок), оскільки за час його перебування в СІЗО, де не має належних умов. Зокрема, те, що після минулого розгляду клопотання, стан його здоров`я значно погіршився. Також просив вжити заходи безпеки, оскільки йому відомо про схожі сфабриковані справи саме в м. Івано-Франківську, а до осіб яких звинувачено у таких, застосовувалось катування. Вважав, також за можливе застосування запобіжного заходу із носінням електронного браслету, а не виняткового найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник просив у клопотанні відмовити вказавши, що жодного належного обґрунтування щодо необхідності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 немає. З початку затримання його підзахисного та перебування під вартою, а саме з кінця червня 2024 року, пройшов тривалий час, відтак ті докази на чому будується підозра вже зібрані, зафіксовані і не можуть бути зміненні. При цьому, слід врахувати вік та стан здоров`я ОСОБА_4 . А також те, що пред`явлена підозра є абсурдною. Жодним чином, ОСОБА_4 не міг вчинити описаній в ній дії, жодними надзвичайними можливостями зазначеного у підозрі впливу ОСОБА_4 не володіє.

Вислухавши думку учасників розгляду клопотаня, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшла наступного висновку.

Слідчим відділом ІНФОРМАЦІЯ_4 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000111 від 31.07.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 109 КК України, за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2,3 ст. 109 КК України та за підозрою ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 2,3 ст. 109 КК України. Процесуальне керівництво здійснюється Івано-Франківською обласною прокуратурою.

28.06.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 109 КК України, а саме у змові про вчинення дій з метою насильницької зміни конституційного ладу та захоплення державної влади.

Згідно з постановою першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_14 від 26.09.2024, доручено здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2, 3 ст. 109 КК України у кримінальному провадженню № 0000111 слідчому відділу ІНФОРМАЦІЯ_4; постанову та матеріали кримінального провадження вирішено направити до Івано-Франківської обласної прокуратури для організації досудового розслідування. Також, з такої вбачається, що постановою прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Івано-Франківської обласної прокуратури від 02.09.2024 підслідність кримінальних правопорушень у вказаному кримінальному провадженні було визначено за слідчим управлінням ІНФОРМАЦІЯ_5. Однак, за зазначених обставин, розслідування вказаним органом виявилось неефективним. Подальше здійснення досудового розслідування доручено органу, що його розпочав - слідчому відділу ІНФОРМАЦІЯ_4.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28.06.2024 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави, який в подальшому продовжено, зокрема до 15.12.2024 включно. Вказані ухвали слідчих суддів залишені без змін судом апеляційної інстанції.

Поряд з цим, ухвалою слідчого судді від 19.08.2024 клопотання прокурора задоволено - продовжено строк досудового розслідування у вище вказаному кримінальному провадженні до шести місяців, тобто до 25.12.2024.

Згідно з положеннями статті 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

У свою чергу, правила, передбачені для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, врегульовані параграфом 1 Глави 18 Розділу ІІ, зокрема, статтями 176-178, 184-198 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частина 1 статті 194 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас слідчому судді під час вирішення вказаного питання не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Слідчий суддя враховує докази щодо висунутої підозри на даному етапі, які надані до клопотання, а саме : протокол огляду та аналізу сторінок мережі Інтернет від 26.06.2024, 24.06.2024, із результатами пошуку за відповідним посиланням; протоколами обшуку від 24.06.2024 по вул. Б. Роговців, 27 та 29, м. Березань Київської області; протокол огляду речей та документів від 22.11.2024 - телефону марки «Samsung», який було вилучено у ОСОБА_9 24.06.2024; протокол огляду речей та документів від 18.11.2024 - вміст носія «geoodram», на який здійснено вивантаження інформації з вказаного вище телефону; протокол огляду речей та документів від 05.12.2024 накопичувача марки Kingston 256 Gb; протокол огляду речей та документів від 03.07.2024 - моноблоку білого кольору марки Artline Business M62, із фіксацією та відображенням зазначених відомостей.

У пункті 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб запобіжний захід по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Так, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 109 КК України.

Разом з тим, в контексті зазначено, слід вказати, що доводи сторони захисту про те, що з часу досудового розслідування, чи продовження запобіжного заходу не змінився хід досудового розслідування, чи не проведено нових слідчих дій не узгоджуються із долученими матеріалами до клопотання, оскільки серед таких є датовані саме листопадом - груднем 2024 року.

Також слідчим суддею береться до уваги, що прокурором доведено необхідність проведення слідчих дій у межах зазначеного строку досудового розслідування, а саме : проведення оглядів документів та носіїв інформації вилучених під час проведення 7 тимчасових доступів в операторів мобільного зв`язку та банківських установах; проведення оглядів електронної поштової скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_2 », доступ до якої отримано під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії, (зняття інформації з електронних інформаційних систем); проведення допитів підозрюваного ОСОБА_4 ; отримання висновку експерта за результатами проведення судово-лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи ( наявні запити, нагадування експерту про необхідність проведення та повідомлення експерта, що отримане слідчим відділом 03.12.2024, про те, що така експертиза знаходиться в черзі на виконанні).

Водночас при вирішенні питання про доцільність продовження строку тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя повинен переконатися, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та відсутність обставин, які є підставою для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до ст. 199 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою. При розгляді клопотання про продовження тримання під вартою мають враховуватися у відповідності до ч. 3 ст. 199 КПК України й наявність обставин, що перешкоджають завершенню досудового розслідування.

Так, слідчий суддя вважає, що є доведеними ризики, зазначені стороною обвинувачення, і такі не зменшились, а також продовжують існувати. А саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки усвідомлює про можливість покарання за інкримінований злочин. ОСОБА_4 , за віком не підлягає призову чи мобілізації є пенсіонером, має паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , а тому може безперешкодно покинути територію України, тим самим переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Те, що підозрюваний після проведення обшуків отримав доступ до облікового запису у соціальній мережі «Facebook», за посиланням : ІНФОРМАЦІЯ_3 та видалив ряд публікацій. Крім того, отримавши доступ до електронних засобів комунікації ОСОБА_4 може видалити відомості, дані, електронні документи, які зберігаються на віддалених серверах, які мають доказове значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; а за наявною інформацією сторони обвинувачення, зв`язувався з невстановленими особами, які ймовірно причетні до його протиправної діяльності. Відтак, продовжує існувати ризик впливу на осіб, яким відомі обставини вчинення кримінального правопорушення (свідків) та осіб. Адже як зазначено стороною обвинувачення та долучено до матеріалів клопотання інформація щодо історії збережених дзвінків за останні 30 днів з 04.11.2024 по 28.11.2024, проте, що ОСОБА_4 перебуваючи під вартою в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» контактував з абонентом за номером телефону НОМЕР_2 (належить ОСОБА_11 , котрий раніше був допитаний у якості свідка у даному кримінальному провадженні), та абонентом з номером телефону НОМЕР_3 (належить представнику ГС «Коло старійшин України» з Івано-Франківської області ОСОБА_12 );

Не виключається існування ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину проти основ національної безпеки України, відтак ОСОБА_4 , знаючи інших співучасників, перебуваючи на волі, може розголошувати останнім інформацію про хід досудового розслідування та приховувати докази інкримінованих злочинних дій.

Слідчий суддя зазначає, що кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснення у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За таких обставин, доводи сторони захисту про недоведеність існування зазначених ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій.

Також слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного, в контексті продовження існування ризиків, як і щодо можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу з урахуванням положень ст. 178 КПК України .

Щодо вирішення продовження строку дії запобіжного заходу крім наведеного, слідчий суддя оцінює в сукупності існування інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: те, що підозрюваному станом на день розгляду клопотання виповнилось 70 років; він має незадовільний стан здоров`я; також враховується майновий стан підозрюваного ( є працюючим пенсіонером); його особа, є журналістом, правозахисником, членом наглядової ради); є волонтером, добровольцем з березня 2022 року ( зі слів); його міцні соціальні зв`язки; те, що одружений, має постійне місце проживання, має дітей; те, що підозрюваний раніше не судимий, однак зазнається кримінальному переслідуванню у кримінальному провадженні № 0000226 від 06.07.2021 за ч.2 ст. 109 КК України; (встановлено також в межах вирішення питання про продовження запобіжного заходу за ухвалою слідчого судді від 18.10.2024).

Так, факт наявності у підозрюваного захворювань, також встановлено ухвалою слідчого судді від 18.10.2024, за якою вирішено питання про продовження строку дії запобіжного заходу, та зазначено, що за наданим протоколом дуплексного сканування екстра краніальних відділів брахіоцефальних судин від 06.12.2023, де в рекомендаціях зазначено про консультацію невролога, кардіолога; записи невролога від 18.01.2024 за діагнозом ГХ ІІ ступеню, ст 3, ризик високий, рекомендовано контроль АТ. При цьому, підозрюваним зазначено, з моменту продовження запобіжного заходу стан його здоров`я погіршився; обстеження пройшов 05.12.2024, зокрема у лікаря офтальмолога.

Щодо необхідності проведення належного лікування, чи допуск обраного лікаря, то таке безумовно повинно бути забезпечено ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)».

При цьому, саме на час розгляду клопотання відсутні дані, які би унеможливлювали обстеження та лікування підозрюваного ОСОБА_4 в умовах ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань» чи за необхідності направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку, та його подальше утримання під вартою.

Питання надання медичної допомоги в місцях попереднього ув`язнення регулюються, зокрема, Законом України «Про попереднє ув`язнення» та Порядком взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, що затверджений спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України №239/5/104 від 10.02.2012.

Відповідно до вимог ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», медичне обстеження, а також лікувально - профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 49 Конституції України передбачено, що кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. У державних і комунальних закладах охорони здоров`я медична допомога надається безоплатно; існуюча мережа таких закладів не може бути скорочена. Держава сприяє розвиткові лікувальних закладів усіх форм власності.

Наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 10.02.2012 за № 239/5/104 затверджено Порядок взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту (далі Порядок).

Згідно Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту відшкодування витрат, пов`язаних із залученням обраного лікаря-фахівця, здійснюється за рахунок особи, узятої під варту, якій надавалась медична допомога, або її родичів. У разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Керівництво СІЗО забезпечує перевезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку та направляє довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, органу або особі, в провадженні яких знаходиться кримінальна справа цієї особи. Керівництво СІЗО організовує та забезпечує цілодобову охорону особи, узятої під варту, під час лікування у закладах охорони здоров`я відповідно до вимог нормативно-правових актів Міністерства юстиції, Міністерства охорони здоров`я.

Одночасно слідчий суддя не може залишати поза увагою те що, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до І розділу КК України належить до злочинів проти основ національної безпеки України, у той час, коли відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено воєнний стан на всій території України, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність даних правопорушень.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Слід зазначити, що зазначена норма КПК України доповнена 14.04.2022 Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо удосконалення відповідальності за колабораційну діяльність та особливостей застосування запобіжних заходів за вчинення злочинів проти основ національної та громадської безпеки» № 2198-IX, метою якого є захист національних інтересів України, захист української державності від злочинів проти національної і громадської безпеки, та недопущення ухилення винними особами від відбуття кримінального покарання за вчинення злочинів вказаної категорії, а також злочинів проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, запобігання безпідставним та немотивованим рішенням суду щодо обрання стосовно цієї категорії осіб запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою. Крім того, Рішенням Конституційного Суду України від 19.06.2024 № 7-р (ІІ)/2024, ч. 6 ст. 176 КПК України визнано такою, що відповідає Конституції України (є конституційною).

При цьому, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, що неодноразово підкреслено Європейський суд з прав людини.

Характеризуючи дані підозрюваного ОСОБА_4 не переважають над можливими ризиками неправомірної поведінки. Похилий вік, незадовільний стан здоров`я не є безумовними підставами для відмови у продовженні застосованого запобіжного заходу, застосування більш м`якого запобіжного заходу за встановлених обставин та не свідчать про належне виконання своїх процесуальних прав та обов`язків в разі обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Що стосується, усної заяви підозрюваного про застосування до нього заходів безпеки в контексті того, що до інших осіб у схожих категоріях справ ( за словами підозрюваного - сфабрикованих у м. Івано-Франківську), застосовувалась фізична сила, не може слугувати підставою для застосування таких заходів до підозрюваного ОСОБА_4 . Для застосування відповідних заходів повинні існувати конкретні наведені підстави відносно особи підозрюваного ОСОБА_4 .

На підставі наведеного, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 тяжкого кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України під час дії воєнного стану; досудове розслідування щодо якого не завершене, проводяться необхідні слідчі, процесуальні дії; наявні обґрунтовані ризики і відповідний ступінь втручання є співмірним із завданнями даного кримінального провадження та переважає над презумпцією невинуватості на даному етапі. В тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці ЄСПЛ і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в рішеннях ЄСПЛ у справах «Летельє проти Франції», «Лабіта проти Італії».Відтак слідчий суддя дійшла висновку про задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 на 9 днів, тобто до 24 грудня 2024 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Згідно із нормою п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України. Відтак, враховуючи наведені обставини, які в своїй сукупності перебувають у тісному взаємозв`язку, та знову ж таки з урахуванням особи підозрюваного, ризиків та характеру обставин інкримінованого кримінального правопорушення під час дії воєнного стану, слідчий суддя не знаходить підстав для визначення альтернативного запобіжного заходу - визначення розміру застави.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 372 частиною другою статті 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання задоволити.

Продовжити дію запобіжного заходу - тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 24 грудня 2024 року включно, без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Державній установі «Івано-Франківській установі виконання покарань (№ 12)».

Про прийняте рішення повідомити родичів.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого відділу ОВС слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя

Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1