КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю в режимі відеоконференції заявника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 серпня 2024 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 про визнання рішення Генерального прокурора протиправним та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 серпня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 про визнання рішення Генерального прокурора протиправним та зобов`язання вчинити дії.

Не погоджуючись з таким рішення слідчого судді, ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій серед іншого просить визнати дії (бездіяльність), рішення Генерального прокурора (уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора) протиправними та як порушення ст.19 Конституції України за фактом невиконання ч.ч. 1, 2 ст.55 (надати пам`ятку з правами та обов`язками потерпілого), ст.214 (надати витяг з ЄРДР) КПК України, при отриманні заяви/повідомлення про кримінальні правопорушення №1 від 13.02.2024; зобов`язати Генерального прокурора (уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора) привести свої дії у відповідність з ст.19 Конституції України у вигляді виконання ч.ч. 1,2 ст. 55 (надати пам`ятку з правами та обов`язками потерпілого), ст.214 (надати витяг з ЄРДР) КПК України при отриманні заяви/повідомлення про кримінальні правопорушення №1 від. 13.02.2024; або виконати вимоги ст.ст. 3, 19, 55, 129-1 Конституції України, а саме скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва та повернути справу до Печерського районного суду м. Києва для розгляду з врахуванням висновків апеляційного суду (скасувати ухвалу і призначити новий розгляд в суді першої інстанції).

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_6 , вказує, що скаргу до суду подано на підставі ст.ст. 8, 55, 129-1 Конституції України, але слідчий суддя відмовився виконати наведені положення (норми) Конституції України та розглянув звернення до суду по судовий захист порушених прав у кримінальних правовідносинах виключно на підставі застосування КПК України з відмовою виконання положень кодексу, які зобов`язують суддю виконувати Конституцію України та її норми як норми прямої дії у кримінальних правовідносинах.

Скаржник зазначає, що слідчим суддею в ухвалі не наведено досліджень порушення конституційних прав та відсутнє судове рішення за фактами порушень конституційних прав у кримінальних правовідносинах, у тому числі згідно відповідних положень КПК України.

ОСОБА_6 звертає увагу, що слідчий суддя незаконно позбавив громадянина держави Україна статусу «потерпілий» та відповідних прав за допомогою надання йому статусу «заявник», чим порушив право позивача на законний розгляд справи. Слідчим суддею незаконно надані права дослідження відомостей скарги та прийняття по ним процесуальних рішень до виконання ч.1 ст.214 КПК України та у порушення ч.ч. 2, 3 ст.214 КПК України. Слідчим суддею незаконно пов`язано дію ч.1 ст.36, ч.5 ст.40 КПК України з дією ч.ч. 1, 2 ст.55 КПК України - згідно ч.ч. 1, 2 ст.55 КПК України статус «потерпілий» надається ще до виконання ч.1 ст.214 КПК України, а ч.1 ст.36, ч.5 ст.40 КПК України починають свою дію лише після виконання ч.1 ст.214 КПК України, а не раніше. Апелянт зазначає, що слідчим суддею не наведено доказів у спростування наведеного у скарзі, що слідчий суддя може прийняти рішення про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язати припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію без встановлення незаконності таких бездіяльності, дії, рішення (тобто, невідповідними вимогам ст.19 Конституції України). Поряд з цим, вказує, що слідчий суддя відмовив громадянину держави Україна у вчиненні захисту прав за допомогою порушення його наведеного конституційного права, залишивши йому лише право згідно КПК України, яке є лише підпорядкованою складовою конституційного права, що свідчить про обмеження слідчим суддею конституційного права позивача. Слідчий суддя зробив з двох фактів порушення прав позивача один - тобто, за допомогою маніпуляції зробив з листа від 01.03.2024 №31/5-18801ВИХ-24 та листа від 05.08.2024 №31/5/2-44599-20 один факт порушення прав позивача, хоча це є два доволі різні факти порушення прав позивача, які не можуть належати до однієї справи через навіть неспівпадіння дій відповідача у цих справах за часом та неможливість існування листа від 05.08.2024 №31/5/2-44599-20 без ухвали від 13.05.2024.

Заслухавши доповідь судді, пояснення заявника, перевіривши матеріали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до вимог пункту 3 частини другої статті 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 частини третьої статті 395 КПК України якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що рішення, що оскаржується прийняте слідчим суддею 30 серпня 2024 року без виклику сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, повний текст ухвали від 30.08.2024 року було надіслано ОСОБА_6 в електронному вигляді 03.09.2024 року.

Таким чином, копію оскаржуваної ухвали слідчого судді від 30.08.2024 року ОСОБА_6 отримав 03 вересня 2024 року, тому строк апеляційного оскарження у даному випадку обчислюється у відповідності до вимог абзацу 2 частини третьої статті 395 КПК України з дня отримання копії судового рішення, тобто з 03 вересня 2024 року.

Враховуючи, що апелянт звернувся до суду після отримання копії ухвали слідчого судді в п`ятиденний строк з урахуванням вихідних, колегія суддів вважає строк на апеляційне оскарження не є пропущеним.

Статтею 303 КПК України визначено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Зокрема, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, що полягають у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, а також рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, вказаний перелік є вичерпним.

Таким чином, законодавцем визначена наявність зв`язку між обов`язком слідчого, дізнавача чи прокурора вчинити визначені КПК України дії та строком, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.

У порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо нездійснення певної процесуальної дії, за наявності трьох обов`язкових ознак: слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Зі змісту скарги ОСОБА_6 від 21.08.2024 року до слідчого судді вбачається, що останній просить визнати дії (бездіяльність), рішення Генерального прокурора (уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора) протиправними та, як порушення ст.19 Конституції України за фактом невиконання ч.ч. 1, 2 ст.55 (надати пам`ятку з правами та обов`язками потерпілого), ст.214 (надати витяг з ЄРДР) КПК України, при отриманні заяви/повідомлення про кримінальні правопорушення №1 від 13.02.2024; зобов`язати Генерального прокурора (уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора) привести свої дії у відповідність з ст.19 Конституції України у вигляді виконання ч.ч. 1, 2 ст.55 (надати пам`ятку з правами та обов`язками потерпілого), ст.214 (надати витяг з ЄРДР) КПК України при отриманні заяви/повідомлення про кримінальні правопорушення № 1 від 13.02.2024.

Відтак вимоги скарги ОСОБА_6 не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено КПК України, що регламентовано положеннями Глави 26 цього Кодексу, у зв`язку із чим суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що слідчий суддя обґрунтовано відмовив у відкритті провадження за скаргою, керуючись ч.4 ст.304 КПК України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 серпня 2024 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 про визнання рішення Генерального прокурора протиправним та зобов`язання вчинити дії - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4