Житомирський апеляційний суд
Справа №283/2008/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/740/24
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 04 грудня 2024, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову начальника СВ ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області від 22.10.2024 про закриття кримінального провадження № 0000309 від 14.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.299 КК України,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 22.10.2024 року №0000309. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою. Вказує, що слідчім суддею порушені вимоги КПК України, досудове розслідування проведено неповно, не всі свідки допитані та не призначено судову експертизу для встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000309 від 04.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.299 КК України та постановою начальника СВ ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 від 22.10.2024 вказане кримінальне провадження закрите на підставі п.2 ч. 1 ст.284 КПК у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

28 листопада 2024 року на адресу Малинського районного суду Житомирської області надійшла скарга в порядку ст. 303 КПК України від заявника ОСОБА_7 на зазначену постанову.

Вказану постанову заявник вважає необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, виходячи з того, що слідчою не було допитано інших свідків, зокрема малолітніх осіб та слідча не провела огляд місця вчинення злочину і не призначила експертизу, яка є обов`язковою в даному випадку.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_7 слідчий суддя виходив з того, що оскаржувана постанова відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, а рішення про закриття кримінального провадження є обґрунтованим та законним.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду, не з`явився, просив проводити апеляційний розгляд у його відсутності.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4-1, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Під час розгляду скарги на рішення органу досудового розслідування про закриття кримінального провадження слідчий суддя враховує положення ч.2 ст.9 КПК України, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчій суддя при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів провадження, відділенням поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000309 від 04.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.299 КК України.

В межах досудового розслідування проведено певні слідчі процесуальні дії, а саме : допитано ОСОБА_9 та ряд свідків, в тому числі і лікаря епізоотолога, який зазначив, що тварина кульгала на ліву задню лапу та у неї була підвищена температура. Проте, слідчій дійшов висновку про відсутність складу злочину, передбаченого ч.1 ст.299 КПК України, а тому постановою від 22.10.2024 кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України (а.к.п. 4-8).

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_7 , слідчий суддя зазначив, що не було встановлено будь-яких ознак, які могли б свідчити про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 , а саме жорстокого знущання над твариною, яке могло б завдати істотного болю, страждання або б мало характер мучення, що вказує на відсутність ознак об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого 299 КК України.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов передчасного висновку про вмотивованість постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчими, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим були зібрані певні докази у даному кримінальному провадженні.

Проте, зі змісту мотивувальної частини постанови від 22.10.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000309 у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України, вбачається, що слідчий не вказав конкретних фактичних обставин, які були встановлені органом досудового розслідування, не провів усіх необхідних слідчих дій, а лише формально послався на докази покази свідків, процитувавши їх, без наведення відповідного аналізу кожному доказу та у їх взаємозв`язку.

Так зі змісту мотивувальної частини постанови встановлено, що допитаний у якості свідка ОСОБА_7 , який проживає у багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 , 19.08.2024 близько 22 год. перебував за місцем проживання та почув стукіт у двері своєї квартири. Відчинивши двері побачив групу дітей у кількості 4-5 осіб, які просили його вийти до сусіднього будинку АДРЕСА_2 , де невідомий чоловік бив безпритульну собаку на прізвисько « ОСОБА_10 ».

Проте, вказані діти не були встановлені та допитані у якості свідків органом досудового розслідування та зазначеним обставинам не надано належної оцінки, про що обґрунтовано зазначено апелянтом.

Крім того з мотивувальної частини постанови вбачається, що був допитаний у якості свідка провідний лікар епізоотолог Малинського відділу Житомирської обласної лікарні ветеринарної медицини ОСОБА_11 , який 20.08.2024 проводив огляд безпритульної собаки «Бєлка», яку до ветлікарні привезла волонтер ОСОБА_12 . При огляді у собаки була підвищена температура, набута стара травма передньої лапи, шкіряний покрив без видимих ознак травмування, тварина кульгала на ліву задню лапу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права. Слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень.

Отже, хоча слідчим при допиті лікаря ветеринара, який здійснював огляд безпритульної собаки «Бєлка» було встановлено, що у останньої виявлено тілесні ушкодження, проте на виконання вимог ст. 242 КПК України для встановлення тяжкості та характеру таких тілесних ушкоджень, слідчим не було призначено судову ветеринарну експертизу.

Відповідно до ст. 223 КПК України слідчий зобов`язаний вживати дії спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Крім того, слідчий суддя не звернув увагу на те, що слідчими не встановлено та не допитано працівників позавідомчої охорони, які перші прибули до місця події та встановили особу ОСОБА_13 та при цьому отримали від останнього перші пояснення, щодо мотивів побиття тварини та наміру її вбити, про що також обґрунтовано зазначено апелянтом.

Також, як зазначає скаржник в порушення вимог ст. 237 КПК України слідством проігноровано, не вилучено, не досліджено та не долучено до матеріалів справи записи з камер відеоспостереження, які начебто знаходяться на стіні сусіднього будинку, які охоплюють поле зору частини прибудинкової території, де могли бути зафіксовані дії ОСОБА_13 та поведінка собаки при перевірці обставин кримінального провадження, з чим погоджується колегія суддів.

Наведене свідчить про те, що орган досудового розслідування, не провів усі необхідні слідчі дії, не надав належної оцінки зібраним доказам та слідчим було передчасно прийнято постанову про закриття даного кримінального провадження.

За таких обставин, зазначену постанову слідчого не можна визнати законною та обґрунтованою.

Вказані обставини залишилися поза увагою слідчого судді, що призвело до постановлення ухвали, яка не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому не може залишатися без зміни.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про скасування ухвали слідчого судді, з постановленням нової ухвали про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 04 грудня 2024, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову начальника СВ ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області від 22.10.2024 про закриття кримінального провадження № 0000309 від 14.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.299 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_7 на постанову начальника СВ ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області від 22.10.2024 про закриття кримінального провадження № 0000309 від 14.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.299 КК України,- задовольнити.

Постанову начальника СВ ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 від 22.10.2024 про закриття кримінального провадження № 0000309 від 14.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.299 КК України, - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :