Справа № 309/4700/23
Провадження № 1-кп/309/291/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2025 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження, яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000347 від 27 серпня 2022 року відносно :

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , освіта середня, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 240 КК України ,

За участю сторін кримінального провадження:

Прокурора ОСОБА_4

Обвинуваченого ОСОБА_3

Адвоката ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення

Судом визнано доведеним, що 26 серпня 2022 року приблизно о 10 годині 00 хв., ОСОБА_3 , умисно, усвідомлюючи протиправність вчинюваних ним дій, достовірно знаючи про відсутність у нього передбачених законодавством України дозвільних документів на видобування корисних копалин загальнодержавного значення та повноважень на проведення таких робіт, діючи всупереч вимогам ст.13 Конституції України, ст.ст. 19, 56 Кодексу України «Про надра», ст.ст.3,40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 №59 «Про затвердження Положення про порядок надання гірничих відводів», за допомогою екскаватора колісного марки «CATEPILLAR M315» д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 зареєстрований за ОСОБА_6 здійснив незаконне видобування піщано-гравійної суміші об`ємом 3,04 метрів кубічних з місця забору поблизу вулиці Джерельної в с. Забрідь, Хустського району, яку завантажив на вантажний автомобіль марки «КАМАЗ» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_7 , якого попросив перевезти вищевказану суміш.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

В судовому засіданні ОСОБА_3 після роз`яснення йому обвинувачення, свою вину у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 240 КК України не визнав у повному обсязі. Суду ствердив, що він має у користуванні екскаватор «CATEPILLAR M315» д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований за його дружиною ОСОБА_6 і на якому він на прохання приватних осіб та органів місцевого самоврядування, релігійних громад виконує роботи з благоустрою, рівняє вулиці, копає на селищному кладовищі могили для поховання померлих односельчан. Влітку 2022 року за декілька днів до події, йому неодноразово телефонував його знайомий ОСОБА_7 та пропонував піти з ним завозити на прохання керівництва Драгівської ОТГ, ями на вулицях с. Забрідь. Він декілька разів відмовився, через велику відстань до с. Забрідь та незначну кількість роботи, однак ОСОБА_7 його запевнив, що потрібно допомогти, оскільки люди просять та скинув йому кошти на дизельне паливо. Ранком він приїхав в с. Забрідь, ОСОБА_8 в телефонному режимі коригував куди йому їхати, а коли приїхав на місце, то ОСОБА_9 показав, звідки за погодженням з керівництвом села, потрібно навантажувати каміння на підсипку. Він, звертав увагу на те, що вказаний матеріал не підходить на підсипку, оскільки дуже глинистий, однак ОСОБА_7 запевнив його, що саме звідси йому наказували вантажити автомобіль. Він почав навантажувати автомобіль КАМАЗ ОСОБА_7 та завантаживши декілька ковшів, на місце прийшли невідомі особи, як йому стало відомо пізніше ОСОБА_10 та почали вимагати пред`явити дозвільні документи на відвантаження. При цьому, ОСОБА_7 стверджував, що це все погоджено і зараз приїде представник ОТГ та надасть відповідні документи. Через деякий час на місце приїхав заступник голови ОТГ ОСОБА_11 та показував присутнім якісь документи, телефонували голові Драгівської ОТГ, який також підтвердив правомірність робіт, спрямованих на підсипку вулиць с. Забрідь. В подальшому він надав працівникам поліції пояснення, а через рік його викликав слідчий, який повідомив йому про притягнення до кримінальної відповідальності. Вказує, що не видобував піщано-гравійну суміш, натомість виконував умови домовленості між ним та ОСОБА_7 , а також керівництвом Драгівської ОТГ, з ініціативи якого навантажував КАМАЗ під керуванням ОСОБА_7 для подальшого підвезення вулиць.

В судовому засіданні будучи допитаним у відповідності до вимог положень ст. 352-353 КПК України та попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та відмову від давання показів, свідок ОСОБА_10 суду ствердив, що він є депутатом Хустської районної ради. 26.08.2022 р. до нього звернулися мешканці с. Забрідь та повідомили , що в урочищі «Буркут» йде видобування каменю. Приїхавши на місце він помітив екскаватор та два автомобілі. В одному з автомобілів був ОСОБА_8 , якого він впізнає. Він спитав , що він тут робить , однак ОСОБА_8 йому нічого не відповів і продовжував займатись своїми справами. Оскільки погрузка щебню продовжувалась він викликав працівників поліції. Коли приїхали працівники поліції він надав свої пояснення та підписав протокол . Жодних дозвільних документів ані ОСОБА_8 , ані ОСОБА_3 , який перебував у екскаваторі та навантажував камінь працівникам поліції не надали. Через деякий час приїхав заступник сільського голови с. Драгово ОСОБА_11 , який повідомив, що цей видобуток здійснюється за його проханням для засипки вулиць в с. Забрідь.

В судовому засіданні будучи допитаною у відповідності до вимог положень ст. 352-353 КПК України та попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та відмову від давання показів , свідок ОСОБА_11 суду ствердив, що він на той час перебував на посаді заступника сільського голови Драгівської ОТГ. Того дня прибув на місце по телефонному дзвінку ОСОБА_12 , який цікавився чи відомо йому про видобування. Коли приїхав, там знаходилась техніка, а саме вантажний автомобіль та екскаватор. Також свідок ствердив, що особисто звертався до ОСОБА_13 та просив його в завезенні доріг місцевого значення, а саме завантажити кілька автомобілів, саме з колишнього кар`єру, оскільки там була суміш придатна для підсипання доріг. ОСОБА_11 ствердив, що дозвільних документів не видавалось, так-як у них була мета ліквідувати ямковість, максимум три автомобілі. Оскільки був кінець літа, то вирішили не чекати тендерної процедури, не шукати підрядника для того щоб усунути ями. Згідно домовленостей з ОСОБА_14 , свідок за транспортування, повинен був розрахуватися власними коштами. Звернув увагу суду, на те, що то не було видобування з якоюсь корисливою метою, а було переміщення з одного місця, де не приносило користь, в інше місце, де була потреба. Це було рішення прийняте не ним особисто, а жителями села, які були повідомлені про це. Підтвердив, що як би не його ініціатива, то вказана подія не відбулася б.

В судовому засіданні будучи допитаним у відповідності до вимог положень ст. 352-353 КПК України та попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та відмову від давання показів , свідок ОСОБА_7 суду ствердив, що йому зателефонував ОСОБА_11 з сільської ради с. Драгово та запропонував завозити вулиці, запевнивши, що розрахується. Оскільки у нього є автомобілі КАМАЗ щоб перевозити, то він приїхав на місце, куди сказав йому під`їхати ОСОБА_11 і той будучи на місці показав звідки навантажувати. Також ОСОБА_11 повідомив, що коли приїде трактор і навантажить, то необхідно йому телефонувати і він скаже, які вулиці потрібно завозити. Далі приїхав ОСОБА_15 , та не встиг повністю завантажити його автомобіль, як приїхала поліція і забрала КАМАЗ на штрафмайданчик. ОСОБА_11 з ним не розрахувався. Додатково пояснив, що ОСОБА_16 знає тривалий час, однак не домовлявся з ним про завезення вулиць, і жодних коштів, йому не перераховував. Ствердив, що можливо кошти перераховувала ОСОБА_17 дружина за виконані ним роботи.

Не зважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_3 його вина у вчиненні даного кримінального правопорушення повністю доводиться письмовими доказами, які досліджені в судовому засіданні зокрема:

Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 26.08.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_10 будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України вказує , що 26.08.2022 року, близько 10.00 год. гр. на ім`я ОСОБА_9 з с. Колодне незаконно добуває камінь в с. Забрідь, урочище «Буркут» за допомогою навантажувача КАТ.

Протоколом огляду місця події від 26.08.2022 р. відповідно до якого на земельній ділянці в с. Забрідь неподалік вилиці Джерельна виявлено три транспортні засоби. В кузові автомобіля КАМАЗ д.н.з. НОМЕР_3 виявлено гравійну суміш. Позаду цього автомобіля наявний інший автомобіль КАМАЗ кузов якого порожній. На відстані приблизно 15 м. від автомобілів знаходиться екскаватор марки «САТ 315» поруч з яким знаходиться яма розміром 7,5 на 6,5 м.

Висновком експертизи № 3768-Е від 22.11.2022 року відповідно до якого надані на дослідження сипкі суміші, що були вилучені із котловану та упаковано і надано в спеціальному полімерному пакеті НПУ SUD 4011125 та із вантажної частини автомобіля марки КАМАЗ д.н.з. НОМЕР_3 та упаковано і надано в спеціальному полімерному пакеті НПУ PSP 7132132 є сипкими гірськими породами , що відносяться до піщано-щебеневої та відповідно піщано-грунтово-щебеневої сумішей.

Висновком експертизи № 3769-Е від 5 грудня 2022 р. відповідно до якого сипкі суміші, що були вилучені із котловану та із вантажної частини автомобіля марки КАМАЗ д.н.з. НОМЕР_3 є піщано-гравійною сумішшю, і згідно чинного законодавства України належить до корисних копалин загальнодержавного значення.

Дослідженням поданих документів та матеріалів справи встановлено, що забір піщано-гравійної суміші із котловану та із вантажної частини автомобіля марки КАМАЗ д.н.з. НОМЕР_3 проводився без дозвільних документів, що є порушенням законодавства України про охорону надр.

Висновком експерта № СЕ-19/107-23/7033-ЕК від 28.07.2023 р. відповідно до якого з урахуванням висновку експерта за результатами проведеної грунтознавчої експертизи № 3768-Е від 22.11.2022 року та висновку експерта за результатами проведеної судової інженерно-екологічної експертизи №3769-Е від 05.12.2022 р. документально підтверджується розрахунок збитків внаслідок самовільного користування надрами ( видобутку піщано-гравійної суміші) в с. Забрідь Хустського району Закарпатської області загальним об`ємом 3,04 м. куб. проведений працівниками Державної екологічної інспекції у Закарпатській області станом на 26 серпня 2022 р. в розмірі 3319,68 грн.

Відносно покликання сторони захисту на те, що висновок за результатами проведення ґрунтознавчої експертизи №3768-Е від 22.11.2022 року, яким встановлено, що надані на дослідження сипкі суміші є сипкими гірськими породами, які відносяться, відповідно, до піщано-щебеневої та піщано-грунтово-щебеневої сумішей є недостовірним доказом, оскільки дослідження здійснювались експертом з використанням електронних ваг BDM6 «AXIS» клас П d=0,2 г, які станом на момент проведення експертизи 22.11.2022 року, не були атестовані (свідоцтво №33/4125 «Укрметртестстандарт» чинне до 19.11.2022 року).

З даними твердженнями суд погодитись не може, оскільки 22 листопада 2022 р. є датою складення висновку експерта. З дослідженого в судовому засіданні самого висновку експерта вбачається, що у Львівський НДІСЕ від СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшла постанова про призначення експертизи та вилучені під час огляд місця події сипучі суміші ще 24 жовтня 2022 року У самому висновку експерта відсутні відомості про дату зважування вилучених сипучих сумішей. Отже, ставити під сумнів даний висновок експерта, а також інші висновки експерта , які були зроблені за наслідками проведеної експертизи № 3768-Е від 22.11.2022 р. суд не може.

Також слід зазначити, що стороною захисту суду не подано жодного документу, який би підтверджував правомірність забору піщано-гравійної сумі 26 серпня 2022 року обвинуваченим ОСОБА_3 в с. Забрідь поблизу вул. Джерельна Хустського району Закарпатської області.

З правової позиції, яка відображена у постанові Верховного Суду в справі №754/17019/17 вбачається, що при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами 2 та 4 ст. 17 КПК України, що передбачають: «ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Він означає, що в достовірності факту (винуватості особи) не повинно залишитися розумних сумнівів. Це не означає, що у його достовірності взагалі немає сумнівів, але означає, що всі альтернативні можливості пояснення наданих доказів є надмірно малоймовірними.

Підґрунтям стандарту «поза розумним сумнівом» є фундаментальна цінність суспільства - гірше осудити невинного, ніж дозволити винному уникнути покарання; відповідно суспільство, яке цінує добре ім`я і свободу кожного, не повинно засуджувати людину, коли є розумні сумніви в її винуватості.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Відповідно, досліджені докази суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, та у їх відношенні безпосередньо порушень вимог ст. ст. 87, 99 наведеного Кодексу судом не встановлено та сторонами не доведено. Як наслідок, на переконання суду, яке ним сформоване у порядку ст. 94 КПК України, наявні в матеріалах кримінального провадження докази є логічними, послідовними, узгоджуються між собою, а тому немає об`єктивних підстав їм недовіряти.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які, відповідно до ст. ст. 22, 26 КПК України, були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, враховуючи, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження, створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Аналізуючи наведені вище та безпосередньо досліджені судом докази щодо обставин вчинених протиправних дій обвинуваченим, суд не вбачає підстав піддавати їх сумніву, оскільки вони узгоджуються між собою як окремо, так і в сукупності, доводять винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованому йому злочині.

При цьому, з урахуванням, висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, відображеного у постанові Верховного Суду від 22.03.2018 у справі № 521/11693/16-к, судом установлено, що обставини, визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та які містяться у матеріалах цього провадження.

Позиція ОСОБА_3 щодо не визнання ним своєї вини у вчиненні даного злочину, на думку суду є цілеспрямованою та направленою, та розцінюється судом як спосіб захисту власних інтересів та спробу уникнути кримінальної відповідальності, оскільки дана позиція повністю спростовується сукупністю зібраних по справі доказів.

Таким чином, досліджені та оцінені в судовому засіданні докази дозволяють дійти висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України, тобто у незаконному видобуванням корисних копалин загальнодержавного значення.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

При кваліфікації дій обвинуваченого Суд ураховує, що Верховний Суд у постанові від 05.04.2018 в справі № 658/1658/16-к зазначає, що кваліфікація злочину - кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому КК, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.2 ст. 240 КК України, а саме незаконне видобуванням корисних копалин загальнодержавного значення.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, Суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.

Мотиви призначення відповідного покарання.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно зі ст.12 КК України відноситься до не тяжких злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченому не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Речові докази у кримінальному провадженні слід вирішити у порядку передбаченому ст. 100 КПК України/

У кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати, які слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Арешт, який накладений на екскаватор марки « CATERPILLAR M 315» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 відповідно до ухвали слідчого судді від 30 серпня 2022 після вступу вироку в законну силу слід скасувати.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні, під час досудового розслідування та у суді не обирався та , враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України не убачає підстав для його визначення на цей час.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376,615 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.2 ст.240 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначає в один рік , не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ст.. 165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку, а саме 14 квітня 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 на користь ГУК у Закарпатській області /Ужгородська тг/24060300 Казначейство України р/р UA 0007493 1912 грн (одну тисячу дев`ятсот дванадцять гривень ) за проведену економічну експертизу № №СЕ-19/107-23/7033-ЕК від 28.07.2023 р.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 на користь Львівського Науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України 6606 грн 95 коп. (шість тисяч шістсот шість гривень дев`яносто п`ять копійок ) за проведену ґрунтознавчу експертизу № 3768-Е від 22.11.2022 р.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 на користь Львівського Науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України 8494 грн. 65 коп. (вісім тисяч чотириста дев`яносто чотири гривень шістдесят п`ять копійок ) за проведену судової інженерно-екологічної експертизи № 3769-Е від 05.12.2022 р.

Речові докази по справі: спеціальні пакети WAR 1529946, WAR 1529969, WAR 1529968, у яких знаходиться піщаногравійна сумі, які приєднано до матеріалів справи відповідно до постанови слідчого від 12 травня 2023 р., і які знаходиться у кімнаті речових доказів Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області знищити.

Речові докази по справі: спеціальні пакети PSP 7132132 та SUD11011125 у яких знаходиться піщаногравійна сумі, які приєднано до матеріалів справи відповідно до постанови слідчого від 1 вересня 2022 р., і які знаходиться у кімнаті речових доказів Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області знищити.

Арешт, який накладений на екскаватор марки « CATERPILLAR M 315» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 відповідно до ухвали слідчого судді від 30 серпня 2022 після вступу вироку в законну силу скасувати.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1