СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1016/24
ун. № 759/5082/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні відомості, про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000497 від 04.02.2024 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 (в режимі ВКЗ),

ВСТАНОВИВ:

На розгляді суду перебуває вказане кримінальне провадження.

Прокурором подано клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 60 днів,з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави у межах 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 грн.00 коп., яке вмотивовано тим, що ризики, передбачені п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик того, що обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, наразі продовжують існувати та не зменшились, застосування більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого, з огляду на відомості про його особу не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Захисник, думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_3 , просив у задоволенні клопотання прокурора відмовити, оскільки останнім не доведено наявність ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК, а також доцільність застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою суду від 04.11.2024 року строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до обвинуваченого, продовжено до 02 січня 2025 року включно, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави у межах 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 грн.00 коп.

Завершити судовий розгляд до закінчення строку дії запобіжного заходу неможливо, кримінальне провадження перебуває на стадії дослідження доказів.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення у повній мірі доведена висока ступінь ймовірності можливих спроб обвинуваченого вчинити дії, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, виходячи з наступного.

Так, надаючи оцінку наявності ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людину, згідно якої ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Враховуюче зазначені чинники суд вважає, що існує висока ймовірність того, що обвинувачений ОСОБА_3 , усвідомлюючи невідворотність реального покарання за інкримінований злочин (позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років), з метою ухилення від кримінальної відповідальності може вчинити дії для втечі та переховування від суду. Окрім того, до обставини, яка збільшує ризик втечі, безумовно належить військова агресія рф проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях.

Суд вважає, що на даний час існує ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, з огляду на те, що ОСОБА_3 не працевлаштований, офіційного джерела доходу не має, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення з корисливих мотивів, раніше судимий.

З огляду на фактичні обставини інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_3 кримінального правопорушення та відомості про особу обвинуваченого, його процесуальну поведінку (не виконував покладені на нього обов`язки при застосуванні під час досудового розслідування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, ухилявся від суду, у зв`язку з чим був оголошений у розшук), суд вважає,що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти встановленим ризикам.

Враховуючи вищезазначене, суд доходить до обґрунтованого переконання, що загальносуспільний інтерес переважає інтереси обвинуваченого на особисту свободу, а тому в даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як захід процесуального примусу, є виправданим, а відтак, клопотання прокурора в цій частині підлягає задоволенню.

В той же час, враховуючи строк перебування обвинуваченого під вартою, його вік, майновий та сімейний стан, суд вважає за доцільне визначити розмір застави як альтернативний запобіжний захід у межах 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 грн., в якості альтернативного запобіжного заходу, яку вважає співмірною з наявними в кримінальному провадженні ризиками та покладає на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 177, 182,183, 194, 331 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор» на 60 днів, тобто до 14 лютого 2025 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_3 розмір застави у межах 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченимм, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Святошинського районного суду м.Києва, після внесення якої ОСОБА_3 підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 у разі внесення застави строком на два місяці з моменту внесення застави наступні обов`язки: прибувати до суду за викликом; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/ або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії цієї ухвали.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Строк дії ухвали визначити до 14 лютого 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1