СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/538/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0002236, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.06.2023 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастова Київської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, який не одружений, утриманців не має, є особою з інвалідністю 2 групи, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судимий вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області 07.09.2022 року за ч. 2 ст. 309 КК України на 2 роки позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 у невстановлений слідством час, у невстановленому слідством місці, у невстановленої слідством особи, придбав та почав носити при собі предмет, зовні схожий на холодну зброю (кастет), тим самим порушив Положення про дозвільну систему затвердженого, Постановою Кабінету міністрів України № 576 від 12.10.1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року, таким чином ОСОБА_3 , привласнив предмет схожий на холодну зброю (кастет) та став незаконно носити її при собі, без передбаченого законом дозволу.

Тобто ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне носіння холодної зброї, почав незаконно носити холодну зброю (кастет), при собі в цілях особистого використання.

11.06.2023 року, о 20 годині 25 хвилин, ОСОБА_3 знаходячись за адресою: м.Київ, вул. Якутська, 8/Л був викритий працівниками поліції, яким в подальшому добровільно видав предмет зовні схожий на кастет.

Згідно висновку експерта Київського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/111-22/30107-ХЗ від 13.06.2023 року, наданий на дослідження предмет відноситься до холодної зброї. Наданий предмет є кастетом, відноситься до контактної неклинкової холодної зброї, ударно-дробильної дії.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та суду показав що дійсно, при обставинах, викладених у мотивувальній частині вироку суду, на початку червня 2023 року, перебуваючи біля магазину "Шанс" в м. Фастові знайшов кастет, який поклав у кишеню та почав носити при собі. 11.06.2023 року о 20 год. 25 хв. за адресою: м. Київ, вул. Якутська його було зупинено працівником поліції, він повідомив, що має заборонену зброю - кастет, який в подальшому, в присутності понятих, було виявлено та вилучено.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у незаконному носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу, доведена повністю. Дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 263 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином; обставину, яка пом`якшує його покарання та обставину що обтяжує його покарання, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він має постійне місце реєстрації та проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є особою з інвалідністю 2 групи, не працює, неодружений, утриманців не має, раніше судимий та вчинив злочин в період іспитового строку, тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 263 КК України у межах санкції статті у виді позбавлення волі.

Оскільки ОСОБА_3 , якого було звільнено від відбування покарання з випробуванням, вчинив злочин протягом іспитового строку, відповідно до вимог ст.71 КК України при призначенні покарання за сукупністю вироків до покарання, призначеного за новим вироком, належить частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

За таких обставин суд вважає за необхідне залишити без змін застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, що на теперішній час слугує меті забезпечення виконання призначеного вироком суду покарання.

Процесуальні витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з ОСОБА_3 .

Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 369-371 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області 07.09.2022 року і за сукупністю вироків призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 років 1 місяць позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 28 жовтня 2024 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати за проведення експертизи в розмірі 1434 грн. 00 коп.

Речовий доказ по справі: кастет, який знаходиться на зберіганні у камері схову речових доказів Святошинського УП ГУНП в м. Києві - знищити.

Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Святошинський районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1