Справа № 729/562/24
1-кп/729/101/24 р.
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29 листопада 2024 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бобровиця кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000010 від 06.01.2024 року відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

за участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ введено воєнний стан на всій території України, дія якого неодноразово продовжувалась, зокрема Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.11.2023 № 734/2023 воєнний стан в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Так, діючи в умовах воєнного стану, 29.11.2023 близько 20:00 години ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , де скориставшись тим, що ніхто не спостерігає за його діями, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, таємно викрав з кишені куртки ОСОБА_5 належний їй мобільний телефон марки MEIZU М5 NOT 32Gb вартістю 1525,00 гривень, та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на вказану суму.

Його дії кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка) , вчинене повторно , в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з тим, що втратив чинність закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, а саме вчинення обвинуваченим крадіжки на суму, яка йому інкримінується, а набув чинності Закон України « Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Обвинувачений ОСОБА_3 щодо задоволення клопотання не заперечував , надав згоду на закриття кримінального провадження .

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася , надала письмову заяву про розгляд в її відсутність , оскільки учасники не наполягали на її особистій участі , суд ухвалив розгляд проводити в її відсутність.

Розглянувши подане клопотання , заслухавши думку учасників процесу , дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про задоволення клопотання , поданого прокурором та закриття кримінального провадження, виходячи з наступного.

Згідно ст.284 ч.1 п.4-1 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

09.08.2024 р. набув чинності Закон №3886-ІХ від 18.07.2024р. «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким викладено нову редакцію статті 51 КУпАП, якою визначено, що викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З урахуванням зазначеного, викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, виходячи із того розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння.

Відповідно до пункту 5 підрозділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або порушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 ПКУ для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року установлено прожитковий мінімум для працездатної особи у розмірі 2684 грн.

З урахуванням наведеного, сума соціальної пільги у 2023 році становить 2684 грн., тобто для кваліфікації кримінального правопорушення неоподатковуваний мінімум у 2023 році становить 1342 грн., відповідно два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у 2023 році становить 2684 грн.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна , вчиненому в умовах воєнного стану , повторно 29.11.2023 року на суму 1525 грн., яка не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Статтею 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загально визнаних принципах і нормах міжнародного права. Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом.

Згідно ст.4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи наведене, Закон №3886-ІХ від 18.07.2024р. «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», із врахуванням положень ст.58 Конституції України та ст.5 КК України, має зворотну дію в часі, і як наслідок, поширюється на обвинуваченого ОСОБА_3 .

Також судом ураховується усталена практика Європейського суду з прав людини щодо поняття «якість закону» - національне законодавство повинне бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на права осіб. Відповідальність за подолання недоліків законодавства, правових колізій, прогалин, інтерпретаційних сумнівів лежить, в тому числі, і на судових органах, які застосовують та тлумачать закони.

Європейський суд з прав людини вважає, що ст.7 «Ніякого покарання без закону» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого.

Враховуючи наведене, а також згоду обвинуваченого ОСОБА_3 на закриття кримінального провадження на цій підставі, кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, підлягає закриттю на підставі ст.284 ч.1 п.4-1 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Для закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, КПК України передбачає наявність згоди обвинуваченого на це і наявність підстави для такого закриття кримінального провадження.

Крім того, згідно ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Для закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, КПК України передбачає тільки наявність згоди обвинуваченого на це і наявність підстави для такого закриття, а саме втрата чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Тому, враховуючи згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, і наявність передбаченої ст.284 ч.1 п.4-1 КПК України для цього підстави, кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 за ч. 4 ст.185 КК України підлягає закриттю у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

На підставі викладеного, керуючись ст.284 ч.1 п.4-1, 370, 371, 372, 376 ч.2 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Закрити кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000010 від 06.01.2024 року відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України на підставі п.4-1 ч. 1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Судові витрати на залучення експертів у сумі 1135 грн. 92 коп. компенсувати за рахунок держави.

Речовий доказ - мобільний телефон марки MEIZU M5 NOT 32 Gb залишити в розпорядженні потерпілої.

Матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000010 від 06.01.2024 року відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - скерувати до Ніжинської окружної прокуратури для подальшого скерування разом із матеріалами кримінального провадження,які перебувають у володінні прокуратури, на адресу Ніжинського РУП ГУНП у Чернігівській області для вирішення питання, пов`язаного із встановленням наявності чи відсутності підстав для притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за відповідною статтею Кодексу України про адміністративні правопорушення

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд Чернігівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

.Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя :

Повний текст ухвали проголошено 09.12.2024 року о 16 год. 45 хв.