ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
Справа № 991/2686/25
Провадження № 1?кс/991/2677/25
У Х В А Л А

01 квітня 2025 рокумісто Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_9

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_10.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу голови Громадської організації «НОН?СТОП УКРАЇНА» ОСОБА_1 на бездіяльність уповноваженої особи Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення,

в с т а н о в и в:

28.03.2025 до Вищого антикорупційного суду у порядку, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, надійшла скарга голови Громадської організації «НОН?СТОП УКРАЇНА» (далі ? ГО «НОН?СТОП УКРАЇНА») ОСОБА_1 на бездіяльність уповноваженої особи Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі ? САП), яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ? ЄРДР) відомостей про кримінальні правопорушення після отримання його заяви № 10/02/2025?8 від 10.02.2025.

На підставі протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 28.03.2025 вказану скаргу передано для розгляду слідчому судді ОСОБА_9

Обґрунтування скарги

Зі змісту скарги слідує, що 18.03.2025 голова ГО «НОН?СТОП УКРАЇНА» ОСОБА_1 звернувся до САП із заявою № 18/03/2025?1-1 про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 199, ч. 3 ст. 2014, ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України., що, на його думку, вчинені Головою Комітету Верховної Ради України з питань фінансів, податкової та митної політики, народним депутатом ОСОБА_2 , колишнім заступником начальника Департаменту захисту економіки Національної поліції ОСОБА_3 , народним депутатом ОСОБА_4 , за попередньою змовою з посадовими особами Державної податкової служби, Державної митної служби та представниками правоохоронних органів України

Втім, усупереч вимог ч. 1 ст. 214 КПК України, відображені в заяві ОСОБА_1 відомості не були внесені до ЄРДР, його не було повідомлено про початок досудового розслідування та не надано витягу з реєстру.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 у скаргах прохав слідчого суддю постановити ухвали відповідно до ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України, якою зобов`язати уповноважених осіб САП виконати вимоги ч. 1 ст. 214 КПК України.

Позиції учасників справи

Заявник ОСОБА_1 та представник САП, будучи належно повідомлені про дату, час та місце розгляду скарг, у судове засідання не прибули.

Водночас, заявник у своїй скарзі прохав здійснити її розгляд у його відсутність.

Про причини неприбуття представника САП слідчого суддю повідомлено не було.

За наведених обставин та у відповідності до ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у відсутність осіб, які не прибули у судове засідання.

Мотиви суду

Перевіривши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку про те, що у задоволенні скарги голови ГО «НОН?СТОП УКРАЇНА» ОСОБА_1 слід відмовити з огляду на таке.

Підстави та порядок оскарження до слідчого судді рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування визначені § 1 Глави 26 КПК України (ст. 303?308).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявник може оскаржити бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Частиною 1 ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь?якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

У цьому контексті слідчий суддя зауважує, що кримінальним правопорушенням є передбачене Кримінальним кодексом України суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 11 КК України).

Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально?протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням (ч. 1 ст. 1 КК України).

Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовують до осіб, що їх вчинили (ч. 2 ст. 1 КК України).

У силу ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Аналіз у взаємозв`язку наведених норм матеріального (ст. 1, 2, 11 КК України) та процесуального (ст. 214 КПК України) законів свідчить про те, що критерієм для внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування мають бути конкретні фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення.

Тобто підставою початку досудового розслідування є не будь?які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких вноситься до ЄРДР.

Зазначене цілком узгоджується із висновками Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, наведеними у постановах від 30.09.2021 (справа № 556/450/18), від 20.04.2023 (справа № 373/18/23).

Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь?якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР. Указане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 30.01.2019 (справа № 818/1526/18) та від 24.04.2019 (справа № 818/15/18) зауважила, що у межах процедури за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як уже згадувалося, 28.03.2025 голова ГО «НОН?СТОП УКРАЇНА» ОСОБА_1 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи САП, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення після отримання його заяви № 18/03/2025?1?1 від 18.03.2025.

Зі змісту згаданої заяви ОСОБА_1 слідує, що він повідомив САП про те, що Голова Комітету Верховної Ради України з питань фінансів, податкової та митної політики, народним депутатом ОСОБА_2 , колишній заступник начальника Департаменту захисту економіки Національної поліції ОСОБА_3 , народний депутатом ОСОБА_4 , український бізнесмен - ОСОБА_5 , залучивши ряд підконтрольних фізичних осіб, в тому числі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , перебуваючи у злочинній змові з посадовими особами та працівниками Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби (далі - ГУ ДПС) у Рівненській області, Державної митної служби України, Державної прикордонної служби України, їх територіальних органів, використовуючи ряд підконтрольних юридичних осіб, в тому числі ТОВ «Українське Тютюнове Виробництво» (), їх керівництво, створили організовану злочинну групу, яка під прикриттям законної діяльності ТОВ «Українське Тютюнове Виробництво» з виробництва тютюнових вробив, реалізує протиправну схему незаконного виробництва необлікованих тютюнових виробів, як власних марок так і відомих світових брендів, які в подальшому незаконно реалізуються на території України, з використанням підроблених марок акцизного податку, а також постачаються контрабандним шляхом до країни Європейського Союзу.

ТОВ «Українське Тютюнове Виробництво», підконтрольне вказаним учасниками організованої злочинної групи, незаконно здійснює контрабанду, підроблення акцизних марок, виробництво, закупівлю, продаж тютюнових виробів, в тому числі за готівку, у нелегальних торгових точках, через що у вказаної юридичної особи незаконно формується податковий кредит, який в подальшому використовується та продається іншим юридичним особам з метою ухилення від сплати податків, легалізації грошових коштів.

Посадові особи та працівники Державної податкової служби України, ГУ ДПС у Рівненській області, Державної митної служби України, Державної прикордонної служби України, їх територіальних органів, зловживаючи службовим становищем, приховують та сприяють незаконній діяльності вказаних учасників організованої злочинної групи, систематично отримуючи, від останніх, неправомірну вигоду. Крім того, посадові особи та працівники правоохоронних органів, зокрема Бюро економічної безпеки України (далі - БЕБ), Територіальне управління БЕБ у Полтавській області, Офісу Генерального прокурора, Полтавської обласної прокуратури, зловживаючи службовим становищем, систематично отримуючи неправомірну вигоду від учасників організованої злочинної групи, умисно покривають злочинні схеми, проявляють злочинну бездіяльність, зокрема належним чином не розслідують кримінальні провадження, не проводять необхідні слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії, намагаються безпідставно закрити кримінальні провадження, та фактично допомагають учасникам організованої злочинної групи уникнути відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення.

За наведених обставин ОСОБА_1 прохав САП внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 199, ч. 3 ст. 2014, ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України.

Дослідивши зміст заяви ОСОБА_1 від 18.03.2025 слідчий суддя констатує, що в ній, як і в скарзі від 28.03.2025, не наведено конкретних відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень.

Заявник не наводить об`єктивних даних, які б підтверджували зазначені ним відомості, а лише висуває загальне припущення про можливе вчинення протиправних (злочинних) дій, надаючи суб`єктивну оцінку правомірності тих чи інших дій, виходячи з власного аналізу та бачення (трактування) норм закону України про кримінальну відповідальність.

Указане позбавляє орган досудового розслідування можливості провести перевірку конкретних фактів на предмет наявності / відсутності в діяннях особи складу злочину (злочинів). У той же час здійснення на стадії внесення до ЄРДР відомостей попередньої перевірки викладеної в заяві інформації покликано не допустити перевантаження правоохоронної системи безпідставними та абстрактними повідомленнями про кримінальні правопорушення.

Ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне ж відкриття кримінального провадження є недопустимим, позаяк призводить до можливого порушення прав конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційовано, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Згідно з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Артіко проти Італії» від 13.05.1980, не гарантується захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про те, що обставини, які викладені у заяві ОСОБА_1 від 18.03.2025, не є такими, що зумовлюють початок досудового розслідування у розумінні ч. 1 ст. 214 КПК України, не потребують перевірки засобами кримінального процесу.

Тому, слідчий суддя не вбачає бездіяльності з боку уповноваженої особи САП, яка б полягала у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення після отримання заяви голови ГО «НОН?СТОП УКРАЇНА» від 18.03.2025 № 18/03/2025?1-1.

Отже, скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 307 КПК України,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги голови ГО «НОН?СТОП УКРАЇНА» ОСОБА_1 від 28.03.2025 на бездіяльність уповноваженої особи Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей після отримання заяви про кримінальні правопорушення, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_9