№ провадження 1-в/646/415/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2024 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові подання заступника начальника Основ`янського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про приведення у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX вироку стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.02.2017 року за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України до трьох років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

за участю: прокурора ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло вищевказане подання, яке обґрунтовано тим, що з 03.05.2017 року на обліку Основ`янського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області перебуває ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.02.2017 року за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України до трьох років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.02.2017 року ОСОБА_4 засуджений за вчинення крадіжки майна на суму 217,05 грн, яка менше двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення, а тому відповідне діяння не є кримінально караним на теперішній час.

У зв`язку з декриміналізацією вчиненого засудженим діяння орган пробації на підставі ст. 5, ч. 3 ст. 74, п.13 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України звернувся до суду з цим поданням.

Представник Основ`янського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд подання у його відсутність, подання підтримав.

Прокурор вважав подання таким, що підлягає поверненню, у зв`язку з тим, що представником пробації не вказано щодо звільнення засудженого по закінченню іспитового строку, який закінчився 22.02.2029 року.

Засуджений у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином.

За положеннями частини 5 статті 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

З`ясувавши думку прокурора, інших учасників справи, дослідивши подання та письмові матеріали особової справи, судом встановлено наступне.

Як вказав Верховний Суд у постанові від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21, Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Вирішуючи питання, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України. Тобто, внесені Законом № 3886-IX зміни, мають зворотну дію в часі та підлягають застосуванню до засуджених, які вчинили кримінальне правопорушення до набрання чинності вказаним Законом.

Слід зазначити, що розглядаючи зазначене клопотання (подання) органу пробації, суд позбавлений можливості встановити обставини, які мають суттєве значення при вирішенні питання про приведення вироку суду у відповідність до закону.

Як вбачається зі змісту вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.02.2017 за ч.2 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_4 засудженому було призначене покарання у виді 3 ( трьох) років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 (два) роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 76 КК України нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.

Частиною 1 ст. 13 КВК України передбачено, що уповноважений орган з питань пробації у межах своїх повноважень забезпечує, серед іншого, здійснення нагляду за засудженими, звільненими від відбування покарання з випробуванням, звільненими від відбування покарання вагітними жінками і жінками, які мають дітей до трьох років.

Згідно з ч. 3 ст. 10 Закону України «Про пробацію» орган пробації під час наглядової пробації реалізовує пробаційні програми стосовно осіб, засуджених до пробаційного нагляду або звільнених від відбування покарання з випробуванням.

Положенням ч.2 ст. 165 КВК України визначено, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 166 КВК України, у разі систематичного невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, покладених на нього, систематичного вчинення адміністративних правопорушень уповноважений орган з питань пробації надсилає до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Вирішення зазначених питань здійснюється у порядку, визначеному Розділом VIIІ КПК України.

Отже, за результатами нагляду за засудженим орган пробації зобов`язаний прийняти одне з двох рішень: звернутись до суду із поданням про скасування звільнення засудженого від відбування покарання або про звільнення засудженого від призначеного покарання.

Проте, звертаючись 18.09.2024 із поданням про приведення вироку суду відносно ОСОБА_4 у відповідність до закону, орган пробації не надав відомостей про ухвалене судом рішення за наслідками закінчення строку випробування, який сплив 22.02.2019.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що матеріали подання не відповідають вимогам чинного законодавства, що позбавляє суд можливості, дотримуючись загальних засад кримінального провадження, об`єктивно з`ясувати обставини справи і постановити законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення по суті клопотання.

Вирішуючи питання щодо процесуального рішення, яке має бути ухвалено за таких обставин, суд керується таким.

Положеннями Розділу VIIIКПК не передбачено наслідки подання клопотання (подання), яке оформлене з порушенням вимог чинного законодавства України.

Як зазначено в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 02.09.2020 по справі № 0306/7567/12, коли нормами кримінально-процесуального закону відповідну ситуацію прямо не передбачено, є необхідним та можливим застосування аналогії права. Зазначена можливість встановлена ч.6 ст.9КПК України, згідно з якою коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються встановлені ч.1 ст.7КПК України загальні засади кримінального провадження. Однією з таких засад є законність, що включає обов`язок суду, як і інших органів державної влади, неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу та інших актів законодавства.

Згідно п.3 ч.3 ст.314КПК України, суд повертає обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Враховуючи вищезазначене, суд повертає подання як таке, що не відповідає вимогам чинного законодавства України, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості на його підставі об`єктивно з`ясувати обставини справи і постановити законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення по суті у встановлений законодавством строк.

Одночасно суд роз`яснює, що повернення подання не перешкоджає повторному зверненню з поданням до суду.

Керуючись ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання заступника начальника Основ`янського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про приведення у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX вироку стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повернути до Основ`янського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.

Роз`яснити Основ`янському районному відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, що повернення подання не перешкоджає повторному зверненню з поданням до суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення 7-денного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1