Справа № 750/3498/25
Провадження № 1-кс/750/1176/25
У Х В А Л А

18 березня 2025 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Чернігова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові матеріали справи за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 28.02.2025 про закриття кримінального провадження № 0000750 від 31.05.2024,

в с т а н о в и в:

14.03.2025 ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеною скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 28.02.2025.

В обґрунтування скарги посилається на те, що прийняте слідчим рішення є незаконним, оскільки досудове розслідування проведено без повного та всебічного та неупередженого його розслідування. Зокрема, службові особи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які виготовляли акт знищення вилученого майна № 575 від 22.01.2016, внесли неправдиві відомості про кількість знищених дисків, а також відомості про те, що таке знищення відбулося на підставі ухвал, вироків чи постанов слідчих, хоча у кримінальному провадженні не було жодного процесуального рішення, яке б давало право органу досудового розслідування знищити вказані диски.

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити з наведених у ній підстав.

Слідчий в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги, зазначивши, що досудове розслідування проведено у повному обсязі, в ході якого не здобуто доказів на підтвердження наявності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, в діях співробітників поліції.

Заслухавши пояснення особи яка подала скаргу, доводи слідчого, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

28.02.2025 слідчим П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 за результатами проведеного досудового розслідування була винесена постанова про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні співробітників поліції складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

З постанови слідчого вбачається, що досудове розслідування кримінального провадження № 0000750 від 31.05.2024 здійснювалось за заявою ОСОБА_3 від 25.03.2024 щодо можливого вчинення кримінального правопорушення службовими особами Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області, пов`язаного із знищенням оптичних дисків, які належать заявнику, відомості про яке внесені до ЄРДР на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.04.2024.

З матеріалів закритого кримінального провадження вбачається, що факт внесення до акту знищення речових доказів № 575 від 22.01.2016 завідомо неправдивих відомостей як таких, що не відповідають дійсності, не підтверджено, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, із суб`єктивної сторони характеризується лише прямим умислом, особа має усвідомлювати неправдивий характер тих відомостей, що вносяться нею до офіційних документів, або усвідомлює, що документ, який вона видає, повністю чи частково не відповідає дійсності.

В ході досудового розслідування допитані в якості свідків члени комісії, які складали та підписували акт знищення речових доказів № 575 від 22.01.2016, їх покази перевірені іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, якими не підтверджено факт умисної підробки документу.

Факт знищення речових доказів підтверджений беззаперечно як самим актом про їх знищення, так і визнається стороною обвинувачення. Слідчий також визнає, що знищення речових доказів відбулося з порушенням, однак вважає, що це порушення не містить складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, за неможливістю встановлення умислу осіб, що складали такий акт. Крім того наголосив, що за незаконне знищення речових доказів ОСОБА_3 отримав матеріальну сатисфакцію.

Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 21.03.2018 задоволено скаргу ОСОБА_3 та визнано незаконними дії т.в.о. старшого слідчого СВ Козелецького РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_8 , які полягали у неповерненні власнику ОСОБА_3 тимчасово вилученого майна.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 03.12.2019 частково задоволено позов ОСОБА_3 до ГУНП в Чернігівській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями службових осіб органу державної влади, що здійснює оперативно-розшукову діяльність і досудове розслідування, у зв`язку із вилученням та знищенням оптичних дисків.

Доводи ОСОБА_3 щодо наявності у діях працівників поліції складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, зводяться до того, що акт про знищення речових доказів містить посилання на ухвали, вироки судів та постанови слідчих, на підставі яких було знищено речові докази, однак такі процесуальні документи у кримінальному провадженні відсутні, відтак, не постановлялись, що і свідчить, на його думку, про підробку офіційного документу.

З дослідженого акту № 575 від 22.01.2016 вбачається, що скаржник помилково вважає, що до акту внесені неправдиві відомості про те, що знищення оптичних дисків відбулося на підставі ухвал, вироків чи постанов слідчих, оскільки такі відомості в акті відсутні.

Так, в акті № 575 від 22.01.2016 зазначено, що комісія провела «…звірку обліку і знищення речових доказів, які зберігаються в кімнаті збереження речових доказів Козелецького РВ УМВС на підставі ухвал і вироків судів, постанов слідчих про закриття кримінального провадження».

У цьому акті відсутнє посилання на конкретні ухвали, вироки судів та постанови слідчих, а лише зазначено, що такі процесуальні документи є підставою для перебування речових доказів у кімнаті зберігання речових доказів, а безпосередньою підставою для їх знищення в акті вказано наступні нормативно-правові акти: Інструкція про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду; Порядок обліку та зберігання речових доказів та Кримінальний процесуальний кодекс України.

У ході досудового розслідування не було здобуто доказів, що свідчили б про умисні дії співробітників поліції, спрямовані на підробку службового документу.

Враховуючи, що ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 21.03.2018 визнано незаконними дії т.в.о. старшого слідчого СВ Козелецького РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_8 , які полягали у неповерненні власнику ОСОБА_3 тимчасово вилученого майна, а постановою Чернігівського апеляційного суду від 03.12.2019 частково задоволено позов ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями службових осіб органу державної влади, що здійснює оперативно-розшукову діяльність і досудове розслідування, у зв`язку із вилученням та знищенням оптичних дисків, а також з огляду на відсутність належних, допустимих та беззаперечних доказів вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість постанови слідчого про закриття кримінального провадження, оскільки досудове розслідування було здійснене на основі принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними своїх доказів і у доведенні їх переконливості, безпосередності дослідження показань, речей і документів, а також диспозитивності.

Подана до суду скарга та пояснення скаржника не свідчать про наявність неповноти в ході розслідування кримінального провадження, всі можливі обставини по даному кримінальному провадженню досліджені в повному обсязі, а прийняте рішення відповідає вимогам норм кримінального судочинства, що підтверджує й оскаржувана постанова слідчого.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. У справі в ході досудового розслідування зібрані усі можливі та допустимі докази, а тому постанова слідчого містить належне та достатнє обґрунтування підстав для закриття кримінального провадження за відсутністю в діянні співробітників поліції складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в даному випадку не встановлено порушення загальних положень досудового розслідування, оскаржувана постанова винесена на підставі зібраних матеріалів, підстави для задоволення скарги ОСОБА_3 та скасування постанови слідчого відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 28.02.2025 про закриття кримінального провадження № 0000750 від 31.05.2024.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1