Справа № 154/4698/24 Провадження №11-сс/802/198/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря

судового засідання- ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

слідчого - ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження (ЄРДР №0000979) за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Володимирської окружної прокуратури ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 17 березня 2025 року стосовно підозрюваного ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 17 березня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_11 про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 на строк досудового розслідування до 14.04.2025.

Водночас підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінено раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною з 22 години по 07 годину залишати місце свого проживання у АДРЕСА_1 , на строк досудового розслідування до 14.04.2025 включно, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Під час розгляду клопотання в суді першої інстанції слідчим суддею прийнято рішення про доцільність зміни раніше обраного ОСОБА_8 запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки ризики, вказані в клопотанні слідчого, є лише припущенням сторони обвинувачення, а запобігти таким ризикам дасть можливість і більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді прокурором подано апеляційну скаргу в якій він вважає оскаржене судове рішення незаконним та необґрунтованим. Вважає, що слідчим суддею безпідставно застосовано стосовно ОСОБА_8 надто м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки при розгляді клопотання у суді було надано достатньо даних, які свідчать про можливість переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідків.

Просить оскаржену ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк досудового розслідування до 14.04.2025.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, міркування прокурора та слідчого, які апеляційну скаргу підтримали у повному обсязі, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційних вимог прокурора, апеляційний суд доходить висновку, що вона до задоволення не підлягає з огляду на таке.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання таким спробам як: переховування від органів досудового розслідування або суду; знищення, сховання або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінальне правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно положень ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні поданому до суду в порядку ст. 199 цього ж Кодексу, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд для прийняття законного та обґрунтованого рішення має також враховувати наявність чи зміну обставин, передбачених ст. 178 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу. Окрім іншого, суд повинен врахувати і тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На думку колегії суддів слідчий суддя належним чином оцінив всі обставини, передбачені діючим законодавством, та дійшов обґрунтованого висновку про недостатність підстав для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 та змінив раніше обраний запобіжний захід на домашній арешт.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За положеннями ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176 178 КПК України, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.03 №4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватись лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатись ухилятись від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Апеляційний суд вивчивши матеріали клопотання погоджується з висновком слідчого судді про те, що стороною обвинувачення не доведено необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, слідчим суддею правильно констатовано в судовому рішенні, що окрім самого факту заперечення зміни запобіжного заходу на більш м`який прокурор та слідчий в судовому засіданні суду першої інстанції не довели реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи підозрюваного, не надали фактичних даних, котрі із певною вірогідністю давали б підстави стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Слідчим суддею враховано те, що з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання вказаним вище ризикам, повністю достатньо застосування такого запобіжного заходу, як домашній арешт і, з цим на даному етапі досудового розслідування повністю погоджується апеляційний суд.

При цьому, твердження прокурора про необхідність продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 для запобігання ризикам, вказаним у п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, належним чином не мотивовані.

Колегії суддів під час судового розгляду надано відомості щодо фактів порушення ОСОБА_8 домашнього арешту, однак вказана інформація стосується тих дат, коли підозрюваний перебував під вартою в ДУ «Луцький слідчий ізолятор» на підставі ухвали Волинського апеляційного суду від 20 січня 2025 року, якою стосовно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (з 20.01.2025 20.03.2025).

З огляду на наведене під час апеляційного розгляду прокурором та слідчим не наведено належних обґрунтувань для обрання виняткового запобіжного заходу на даний час.

Відсутні й відомості, що з`явилися нові ризики, які б виправдовували тримання під вартою ОСОБА_8 , а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування за умови перебування підозрюваного під домашнім арештом.

Таким чиномдоводи прокурора, які викладені в апеляційній скарзі, на думку колегії суддів, не є достатньо обґрунтованими для висновку, що більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе дієво запобігти вказаним у клопотанні ризикам.

Отже, взявши до уваги особу підозрюваного ОСОБА_8 , який не судимий, має постійне місце проживання, проживає разом із батьком, який є особою з інвалідністю, позитивну характеристику за місцем проживання, а також відсутність негативних характеризуючих від правоохороних органів та даних про його притягнення до адміністративної відповідальностіслідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про доцільність та можливість застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою. Зокрема домашній арешт буде достатньою мірою для забезпечення виконання ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновків, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржена ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, тому підлягає залишенню без змін

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Володимирської окружної прокуратури ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 17 березня 2025 року стосовно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді