Справа № 346/3780/24
Провадження № 1-в/346/333/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області, у складі головуючого-судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання: ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 та представника колонії ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі судових засідань суду, в режимі відеоконференції, клопотання ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; який народився у м.Івано-Франківську, громадянин України; освіта середня; одружений; на утриманні малолітня дитина; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання у виді позбавлення волі,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 , звернувся до суду із клопотанням, яким просив зарахувати йому строку попереднього ув`язнення у строк покарання у виді позбавлення волі.

Позиції учасників провадження.

Аргументи засудженого. Вироком суду, який набрав законної сили, його визнано винним у вчиненні злочину та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, однак йому не зараховано строк перебування ним під вартою по іншому кримінальному провадженню, тобто строк попереднього ув`язнення, у зв`язку із чим слід зарахувати йому у строк відбуття покарання у виді позбавлення волі 5 років, весь строк його попереднього ув`язнення (з дати затримання по дату ухвалення вироку), який ним підраховано з 03.11.2019р. по 29.11.2022р. Але також вказував на те, що хоча він отримав вирок за одним кримінальним провадженням, а знаходився під вартою по іншому кримінальному провадженню, вони є ідентичними.

Позиція захисника. Підтримав клопотання засудженого.

Позиція представника колонії та прокурора. Заперечили щодо вказаного клопотання, просили у задоволенні відмовити, оскільки строк попереднього ув`язнення зараховується у строк покарання у виді позбавлення волі виключно того провадження, в якому до засудженого застосовувалось тримання його під вартою, тобто попереднє ув`язнення.

Оцінка суду.

Відповідно до ч.1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 537 КПК України визначено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до протоколу затримання від 05 грудня 2019 року ОСОБА_5 було затримано саме 05 грудня 2019 року о 13 годині (а.с. 9 особової справи, частина 1), а не 03.12.2019р. на чому він наполягав, і ніяких доказів затримання саме 03.12.2019р. суду не надав.

А до цього він знаходився у розшуку згідно з ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.11.2019р. (а.с.2-8 особової справи, частина 1).

І його затримання відбулось саме у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у виді тримання його під вартою по кримінальному провадженні № 0000684 (а.с. 9 особової справи, частина 1).

Зокрема, ухвалою Пологівського районного суду Запорізької області від 05 грудня 2019 року в кримінальному провадженні № 0000684 було обрано ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на шістдесят днів з 05 грудня 2019 року по 02 лютого 2020 року включно (а.с.2-8 особової справи). Разом з цим ухвалами судів у кримінальному провадженні № 0000684 від 31 січня 2020 року (а.с.16-23 особової справи, частина 1), 04 березня 2020 року (а.с. 25-26 особової справи, частина 1), 30 квітня 2020 року (а.с. 28 особової справи, частина 1), 24 червня 2020 року (а.с. 29 особової справи, частина 1), 30 липня 2020 року (а.с. 30 особової справи, частина 1), 21 вересня 2020 року (а.с. 33-34 особової справи, частина 1) 18 листопада 2020 року (а.с. 35-36 особової справи, частина 1), 28 грудня 2020 року (а.с. 39-41 особової справи, частина 1), 22 лютого 2021 року (а.с. 42-43 особової справи, частина 1), 06 квітня 2021 року (а.с. 44 особової справи, частина 1), 24 травня 2021 року (а.с. 47 особової справи, частина 1), 12 липня 2021 року (а.с. 53-54 особової справи, частина 1), 23 липня 2021 року (а.с. 56-57 особової справи, частина 1), 16 вересня 2021 року (а.с. 58-59 особової справи, частина 1), 02 листопада 2021 року (а.с. 60-61 особової справи, частина 1), 24 грудня 2021 року (а.с. 64-65 особової справи, частина 1), 15 лютого 2022 року (а.с. 66-67 особової справи, частина 1), 14 червня 2022 року (а.с. 70 особової справи, частина 1), 11 серпня 2022 року (а.с. 83-84 особової справи, частина 1), 06 жовтня 2022 року (а.с. 89 особової справи, частина 1), 30 листопада 2022 року (а.с. 93 особової справи, частина 1), 23 січня 2023 року (а.с.115 особової справи, частина 1), було неодноразово продовжено ОСОБА_5 запобіжний захід, останній раз до 23 березня 2023 року.

Однак, вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2022 року, який набрав законної сили 30 грудня 2022 року, по іншому кримінальному провадженню, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185, частини 2 статті 262 КК України, та призначено покарання на підставі ст. 70 КК України у виді 5 років позбавлення волі (а.с. 100-102,111 особової справи, частина 1). І з вироку суду вбачається, що під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження (по цьому іншому кримінальному провадженню) за яким його було засуджено вироком від 29 листопада 2022 року за частиною 3 статті 185, частини 2 статті 262 КК України, останній у даному провадженні не затримувався та запобіжний захід щодо нього не обирався. При цьому суд врахував і зазначив у вироку, що ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, але по кримінальному провадженню № 0000684, яке перебуває на розгляді Гуляйпільского районного суду Запорізької області (після зміни підсудності в Заводському районному суді м. Запоріжжя) та відносно нього саме у вказаному кримінальному провадженні був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою. І що підстав для зарахування всього строку тримання ОСОБА_5 під вартою по кримінальному провадженню №0000684 у строк відбуття покарання за цим вироком, не має.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 04.04.2024 року у справі № 523/11745/22, «не будь-який час перебування особи у слідчому ізоляторі чи іншому місці попереднього ув`язнення може бути зараховано відповідно до частини 5 статті 72 КК. Такий строк тримання може бути зараховано лише в межах того самого кримінального провадження, у якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення».

Тому суд погоджується із висновком Хортицького районного суду м. Запоріжжя, який вказано у вироку від 29 листопада 2022 року про те, що немає підстав для зарахування ОСОБА_5 у строк призначеного йому покарання у виді позбавлення волі 5 років (вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2022 року, який набрав законної сили 30 грудня 2022 року) всього чи частини строку перебування ОСОБА_5 під вартою, як запобіжного заходу, тобто строку попереднього його ув`язнення, яке було застосовано до нього у іншому кримінальному провадженні, ніж по тому, в якому йому вироком призначено покарання у виді позбавлення волі 5 років, і яке він відбуває.

Суд дуже уважно поставився до аргументів засудженого та його захисника про те, що кримінальне провадження №0000684, в якому до засудженого було обрано запобіжний захід у виді його тримання під вартою, не закінчено, але і не здійснюється вже кілька років, і що у цьому вини засудженого не має і він не повинен через це бути позбавленим волі більше ніж потрібно. І суд підтримує такі аргументи, але відзначає, що засуджений відбуває покарання у виді позбавлення волі 5 років за вироком по іншому кримінальному провадженню, а факт того, що засуджений вже фактично відбув призначений йому вироком суду строк покарання, або що він відбуває покарання у виді позбавлення волі не законно, не доведено.

Що стосується аргументів засудженого та його захисника про те, що жодна людина не може бути двічі притягнута до кримінальної відповідальності чи покарана за одне й те саме кримінальне правопорушення, то тут суд виходить з наступного.

Стаття 61 Конституції України дійсно передбачає, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. І згідно з ч.3 ст.2 КК України, ніхто не може бути притягнений до кримінальної відповідальності за те саме кримінальне правопорушення більше одного разу.

Разом з цим, ч.6 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили.

Отже, якщо засуджений і його захисник вважають, що кримінальне провадження№0000684, в якому до засудженого було обрано запобіжний захід у виді його тримання під вартою, є таким самим обвинуваченням, як і те, по якому ухвалено вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2022 року (який набрав законної сили 30 грудня 2022 року) за яким ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі 5 років і за яким він як раз і відбуває покарання, то вони мають право у тому іншому кримінальному провадженню №0000684, але не у цьому, поставити перед судом питання щодо його закриття з такої підстави.

Однак у будь-якому випадку, тобто не залежно від наслідків і часу його розгляду або не розгляду, попереднє ув`язнення яке було застосовано до ОСОБА_5 у виді його тримання під вартою у тому кримінальному провадженні №0000684, не може зараховуватись у строк відбуття його покарання у виді позбавлення волі 5 років, який він відбуває по цьому кримінальному провадженню.

У зв`язку із чим у задоволенні клопотання ОСОБА_5 слід відмовити повністю.

Тож керуючись статтями 1-33,84-99,321,342-372,392-395,532-539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення по кримінальному провадженню №000684 у строк покарання у виді позбавлення волі строком 5 років, призначеного йому по іншому кримінальному провадженню вироком Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 29.11.2022 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Повний текст ухвали виготовлено 25.12.2024 року та оголошено о 17 год. 05 хв.

Головуючий суддя : ОСОБА_1