Справа № 227/1441/24
В И Р О К

іменем України

16 грудня 2024 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000193, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Юріївка, Покровського р-ну, Донецької області, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, офіційно не працевлаштованої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину за наступних обставин:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який указами Президента України неодноразово продовжувався, в тому числі указом Президента України від 5 лютого 2024 року №49/2024 строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22 квітня 2024 року ОСОБА_5 знаходилася за місцем свого мешкання розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , куди близько 20:00 приїхав її знайомий ОСОБА_7 , де між ними розгорівся словесний конфлікт котрий переріс у штовханину, в результаті чого у ОСОБА_7 із кишені одягненої на ньому кофти випав гаманець. В цей час у ОСОБА_5 раптово виник умисел, спрямований на викрадення чужого майна.

В цей же час, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою наживи, скориставшись тим, що ОСОБА_7 відвернувся, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно, в умовах воєнного стану, викрала гаманець, який матеріальної цінності для потерпілого не становить, у якому знаходились 400 доларів США- чотири купюри по 100 доларів, згідно офіційного курсу НБУ становить 39,7836 грн. - за 1 доллар США, та 2 тисячі гривень - двадцять купюр по 100 гривень, які належать ОСОБА_7 .

Заволодівши викраденим майном і отримавши його у своє повне розпорядження, ОСОБА_5 розпорядилась ним на власний розсуд, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 17 913,44 грн.

За обвинувальним актом зазначені діяння ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

08 травня 2024 року за наявної письмової згоди потерпілого ОСОБА_7 між начальником Добропільського відділу Покровської окружної прокуратури ОСОБА_3 і ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості, яка разом з обвинувальним актом спрямована суду для затвердження.

За змістом угоди про визнання винуватості, вивченням даних про особу ОСОБА_5 було встановлено, що вона уродженка села Юр`ївка, Покровського району, Донецької області, громадянка України, з середньою освітою, неодружена, непрацююча, має на утримані малолітніх дітей, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

З урахуванням викладеного, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з покладанням на неї обов`язків, передбачених статтею 76 КК України. Тривалість іспитового строку та обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, визначаються судом.

Вирішуючи питання щодо можливості затвердження зазначеної угоди суд виходить з того, що зазначена угода про визнання винуватості відповідає вимогам до змісту таких угод, передбаченим ст. 472 КПК України, зокрема угода містить:

- зазначення її сторін;

- формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

- істотні для відповідного кримінального провадження обставини;

- беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення;

- обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце);

- узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення;

- наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України;

- наслідки невиконання угоди.

Судом при опитуванні в підготовчому засіданні обвинуваченої ОСОБА_5 ,яка повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, встановлено, що остання розуміє:

1) що вона має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона обвинувачується, а вона має такі права:

- мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

- мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

- допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України;

3) характер обвинувачення;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Судом в підготовчому засіданні встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що:

1) умови угоди не суперечать вимогам КПК України та/або закону, не допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченою взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Суд враховує приписи ч. 2 ст. 75 КК України, за якими суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Умови угоди про звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням ґрунтуються на приписах ст. 75 КК України та підтверджених матеріалами кримінального провадження фактичних обставинах, які доводять можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за її поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, і таке покарання буде необхідним та достатнім для її виправлення і досягнення інших цілей покарання.

За наведених обставин, з урахуванням думки обвинуваченої, її захисника та прокурора, які підтримують укладення угоди про визнання винуватості та просять її затвердити, слід затвердити укладену між прокурором ОСОБА_3 та ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченій узгоджену міру покарання.

Питання подальшої долі речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 374, 468 - 475 КПК України,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 08 травня 2024 року між начальником Добропільського відділу Покровської окружної прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченою ОСОБА_5 .

ОСОБА_8 визнати винуватою у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нове кримінальне правопорушення та виконає покладені на неї згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: 4 (чотири) купюри номіналом по 100 доларів США та 20 (двадцять) купюр номіналом по 100 гривень, які зберігаються в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за актом приймання-передачі від 08 травня 2024 року, повернути ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , скасувавши арешт, накладений на вказані грошові кошти ухвалою слідчого судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 25 квітня 2024 року (справа № 227/1279/24).

Вирок може бути оскаржений:

1) обвинуваченою, її захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення їй наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена;

шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.

Головуючий:

16.12.2024