Справа № 522/1164/25
Провадження по справі № 1-кс/522/851/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора Суворовської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 , по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000341 від 09.08.2024, за підозрою громадянина України ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 113, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України, громадянина України ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 113, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України та громадянина України ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 113, ч. 2 ст. 113, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 113, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом Управління СБ України в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000341 від 09.08.2024, за підозрою громадянина України ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 113, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України, громадянина України ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 113, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України та громадянина України ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 113, ч. 2 ст. 113, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 113, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Одеською обласною прокуратурою.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення причетний громадин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в умовах воєнного стану створив та очолив організовану групу до складу якої залучив ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою вчинення диверсій шляхом підпалу релейних шаф які відповідають за автоблокування сигналів про рух поїзду, що мала місце 08.08.2024 та 24.08.2024 на залізничному перегоні «Кулевча-Сарата», на 127 км пікету № 1, 134 км, пікет № 10 та 151 км, пікет № 10.

Крім того, згідно відповіді на доручення ГВ ЗНД Управління СБ України в Одеській області від 29.01.2025 встановлено, що підозрювані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 для вчинення вищевказаних підпалів релейних шаф використовували транспортний засіб автомобіль марки ВАЗ 21051, д.н.з. НОМЕР_1 .

Так, 30.01.2025 слідчим слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області, на підставі ч. 1 ст. 233 КПК України, проведено огляд транспортного засобу автомобілю марки ВАЗ 2101, VIN код НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , за результатами проведення якого вилучено вищевказаний транспортний засіб, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить на праві приватної власності громадянину ОСОБА_7 , але використовується громадянином України ОСОБА_8 .

Відповідно до ст. 167 КПК України майно у вигляді речей та документів, щодо яких є Вищевказані речі містять інформацію, яка потребує дослідження в ході проведення досудового розслідування, у тому числі експертного, можливо використовувались причетними особами в ході вчинення кримінального правопорушення.

Зазначені предмети та речі мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а також можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів, та органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб.

А тому, прокурор звернувся до суду з клопотаннями про накладення арешту на зазначене майно.

Позиція учасників судового розгляду.

Прокурор в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просив розглянути клопотання за його відсутності та про підтримання вимог клопотання.

Власник майна ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просив розглянути клопотання за його відсутності, щодо накладення арешту не заперечував.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Мотиви суду.

Вилучені предмети, відповідно до ст. 98 ч. 1 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно до ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження. Слідчий, чи прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладене арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів клопотання слідчого встановлено, що в провадженні УСБУ в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000341 від 09.08.2024, за підозрою громадянина України ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 113, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України, громадянина України ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 113, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України та громадянина України ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 113, ч. 2 ст. 113, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 113, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України.

30.01.2025 слідчим слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області, на підставі ч. 1 ст. 233 КПК України, проведено огляд транспортного засобу автомобілю марки ВАЗ 2101, VIN код НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , за результатами проведення якого вилучено вищевказаний транспортний засіб, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить на праві приватної власності громадянину ОСОБА_7 , але використовується громадянином України ОСОБА_8 .

З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що є достатньо підстав вважати, що вилучений 30.01.2025 року під час проведення огляду автомобіль марки ВАЗ 2101, VIN код НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 може містити відомості про обставини вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 113, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України, тому має значення речових доказів у кримінальному провадженні. Зважаючи на те, що у кримінальному провадженні проводяться першочергові слідчі дії, вважаю за необхідне на даному етапі досудового розслідування необхідно накласти арешт на вказане в клопотанні майно з метою дослідження вказаних речових доказів.

Метою накладення арешту є збереження вказаного майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, застосування певного обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

Враховуючи наведені обставини, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, відповідно до сталої судової практики, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На підставі викладеного, оскільки існує необхідність в забезпеченні збереження майна, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення ряду слідчих дій, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, а саме є підстави для накладення арешту на автомобіль марки ВАЗ 2101, VIN код НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 .

Слідчий суддя вважає за необхідне застосувати заборону користування, відчуження та розпорядження майном, зважаючи на встановлені ризики можливого приховування, знищення майна, яке визнано речовим доказом в рамках вказаного кримінального провадження.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про можливість задоволення клопотання прокурора ОСОБА_3 щодо накладення арешту на майно.

Керуючись ст. ст. 167-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора Суворовської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт (із забороною відчужувати, розпоряджатися та користуватися) на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000341 від 09.08.2024, а саме на транспортний засіб автомобіль марки ВАЗ 2101, VIN код НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , який 30.01.2025 вилучено в ході проведення огляду.

Виконання ухвали покласти на процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора Суворовської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 , слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ в Одеській області ОСОБА_9 , або інших слідчих з групи у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_10