ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/5225/24

Провадження № 1-в/210/695/24

18 грудня 2024 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Скотар Р.Є., за участі секретаря судових засідань Новосилецького В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про приведення вироку у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX, -

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про приведення вироку у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX.

В обґрунтування клопотання зазначено, що Законом №3886-ІХ вчинення крадіжки в сумі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян віднесено до адміністративних правопорушень та відповідно декриміналізовано.

Прокурор Петров В.І. проти задоволення подання не заперечував, про що надав до суду відповідну заяву.

Представник ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд подання за його відсутності, подання підтримав, просив задовольнити.

Засуджений ОСОБА_1 в судовому засіданні присутній не був, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, подання підтримав, просив задовольнити.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Оскільки судове засідання було проведено за відсутності осіб кримінального провадження, фіксація процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 4 ст.107 КПК України.

Дослідивши матеріали подання, суд доходить наступного висновку.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Правила п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України закріплюють вимогу, що під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09.08.2024 року набув чинності Закон України № 3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі: ЗУ № 3886-IX), яким внесені зміни до КУпАП ст. 51 Дрібне викрадення чужого майна.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до п.п.169.1.1 п. 169.1 ст. 169 ПК України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Таким чином два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2018 року становило 1700,00 грн, на 01.01.2019 року становило 1921,00 грн, на 01.01.2020 року становило 2102,00 грн.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Положеннями ч. 2 ст. 74 КК України унормовано кримінально-правовий наслідок зворотної дії закону, що скасовує кримінальну протиправність діяння. Якщо злочин декриміналізовано після набуття законної сили вироком суду, яким особа засуджена за такий злочин із призначенням їй покарання, вона має бути негайно звільнена від призначеного судом покарання. Це, зокрема, означає, що, якщо особа відбуває призначене їй покарання - вона звільняється від його невідбутої частини.

Судом встановлено, що вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02.03.2020 року, ОСОБА_1 засуджено за ч.3 ст.186 КК України, що є кримінально-караним діянням і не підлягає декриміналізації, до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки.

Вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16.12.2021 року, визнано винним ОСОБА_1 у вчинені кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 1 року позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у вигулі 3 років позбавлення волі.

Відповідно до вироку Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16.12.2021 року, на час вчинення діяння 04.03.2018 року вартість викраденого майна складає 1054,34 грн, 20.04.2019 року вартість викраденого майна складає 1520,00 грн, 21.04.2019 року вартість викраденого майна складає 1610,00 грн, що не перевищувало 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожним епізодом, отже ОСОБА_1 засуджений за кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України підлягає звільненню від призначеного судом покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19.10.2022 року, визнано винним ОСОБА_1 у вчинені кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 02.03.2020 року та призначено покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначеним покаранням поглинуте покарання, призначене вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16.12.2021 року та остаточно призначено ОСОБА_1 покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Вироком Дніпровського апеляційного суду від 16.01.2023 року вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 19.10.2022 року скасовано. Ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_1 призначено покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарання за даним вироком та за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16.12.2021 року призначено ОСОБА_1 покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за даним вироком частково приєднано покарання за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 02.03.2020 року та остаточно призначено ОСОБА_1 покарання у вигляді 5 років 7 місяців позбавлення волі. В іншій частині вирок залишено без змін.

Відповідно до вироку Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19.10.2022 року з урахуванням вироку Дніпровського апеляційного суду від 16.01.2023 року, на час вчинення діяння 19.06.2020 рокувартість викраденого майна складає 6281,40 грн, що перевищувало 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тому відсутні підстави для звільнення ОСОБА_1 від призначеного йому судом покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 09.08.2023 року визнано винним ОСОБА_1 у вчинені кримінального правопорушення за ч 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покаранням за вироком Дніпровського апеляційного суду від 16.01.2023 року, остаточно призначено ОСОБА_1 покарання у вигляді 5 років 7 місяців позбавлення волі.

Відповідно до вироку П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 09.08.2023 року, на час вчинення злочину 09.11.2020 рокувартість викраденого майна складає 1450,00 грн, що не перевищувало 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, отже ОСОБА_1 засуджений за кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України підлягає звільненню від призначеного судом покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до вироку Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19.10.2022 року, ОСОБА_1 вчинив злочин 19.06.2020 року в період іспитового строку, тобто після постановлення вироку Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02.03.2020 року.

Враховуючи вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 звільнений від покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України, призначеного вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16.12.2021 року, тому ОСОБА_1 слід вважати засудженим вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19.10.2022 року з урахуванням вироку Дніпровського апеляційного суду від 16.01.2023 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі, застосувати ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 02.03.2020 року та остаточно призначити покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Враховуючи викладене, клопотання засудженого ОСОБА_1 про приведення вироку у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IXє таким, що підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст.74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України № 3886-ІХ, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про приведення вироку у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX- задовольнити частково.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від призначеного покарання у вигляді 3 років позбавлення волі за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16.12.2021 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від призначеного покарання у вигляді 2 років позбавлення волі за вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 09.08.2023 року за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Вважати засудженим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19.10.2022 року з урахуванням вироку Дніпровського апеляційного суду від 16.01.2023 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 02.03.2020 року та остаточно призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а засудженим, який відбуває покарання в місцях позбавлення волі - в той же строк з моменту отримання її копії.

Суддя: Р. Є. Скотар