Справа №760/8362/25 1-кс/760/4932/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні № 0000015 від 22.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2, 3 ст. 199 Кримінального кодексу України,

встановив:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання прокурора, мотивовано тим, що Детективами Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 від 22.03.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2, 3 ст. 199 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений час та місці ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення шляхом збуту підробленої національної валюти України - гривні, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх суспільну небезпечність, розпочав злочинну діяльність, пов`язану з незаконним обігом підроблених грошових коштів.

У невстановлений час та місце, але не пізніше 25.07.2024, ОСОБА_4 , вступив у попередню змову з невстановленими досудовим розслідуванням особами щодо спільного збуту підробленої національної валюти України - гривні з метою отримання незаконного прибутку.

З цією метою ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб та у невстановлених осіб придбав або іншим чином здобув підроблену національну валюту України - гривню, яку мав намір використовувати для незаконного обігу.

Діючи умисно та з корисливих мотивів, ОСОБА_4 разом із невстановленими досудовим розслідуванням особами, з якими він перебував у попередній змові, вирішили збувати зазначені підроблені грошові кошти з метою особистого збагачення.

Для цього вони розробили план спільних дій, який включав пошук потенційних покупців, організацію передачі підроблених коштів, а також розподіл отриманого прибутку між учасниками групи. Збут підробленої валюти здійснювався шляхом пропонування її за ціною, значно нижчою від номінальної вартості, що дозволяло приваблювати покупців та забезпечувати швидку реалізацію підроблених грошей.

На початку липня 2024 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 25.07.2024, ОСОБА_4 під час особистої зустрічі в м. Немирів Вінницької області запропонував ОСОБА_5 купити у нього підроблені гроші номіналом 500 UAH хорошої якості. ОСОБА_4 повідомив, що ці гроші, ймовірно, ввезені на територію України з-за кордону, та зазначив, що може продати будь-яку потрібну суму. За словами ОСОБА_4 , ціна підроблених грошей становила 300 UAH за одну купюру номіналом 500 UAH, що складало 60% від номінальної вартості. Він також запевнив, що ці підроблені гроші приймаються у терміналах самообслуговування для платежів, зокрема IBOX.

Так, 25.07.2024 приблизно о 18:35 год. ОСОБА_5 , зателефонував ОСОБА_4 з домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , та повідомив, що звільнився та може з ним зустрітись. ОСОБА_4 відповів, що о 19:00 год. виїде до нього з м. Немирів.

Того ж дня, 25.07.204, орієнтовно о 19:35 год. ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_5 , повідомивши про своє місцезнаходження, після чого ОСОБА_5 пояснив, як дістатися до його домоволодіння.

Під час зустрічі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пройшли на задній двір домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . У ході спілкування ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний умисел, дістав підроблені банкноти номіналом 500 гривень та назвав загальну суму 71 500 (сімдесят одна тисяча п`ятсот) гривень. ОСОБА_5 повідомив, що візьме підроблені кошти на суму 70 000 (сімдесят тисяч) гривень. На запитання ОСОБА_5 про суму оплати ОСОБА_4 відповів «60 відсотків», що склало 42 000 (сорок дві тисячі) гривень, та передав ОСОБА_5 згорток газети з підробленими банкнотами номіналом 500 гривень у кількості 140 штук.

Після перерахунку ОСОБА_5 підтвердив номінальну суму підроблених коштів у розмірі 70 000 гривень. ОСОБА_4 передав газету та сказав замотати в неї підроблені грошові кошти, після чого ОСОБА_5 передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 42 000 (сорок дві тисячі) гривень. ОСОБА_4 перерахував отримані кошти та поклав їх до своєї чорної сумки, завершивши таким чином збут підроблених грошей.

У ході зустрічі ОСОБА_4 надав ОСОБА_5 детальні інструкції щодо реалізації підроблених коштів, зокрема: «устарити» купюри шляхом їх часткового зношення (багаторазовим складанням та поміщенням у попіл), поповнювати ними банківські рахунки через термінали самообслуговування, уникати реалізації в м. Вінниця та м. Немирів, а також дотримуватися конспірації.

Зазначені банкноти, номіналом 500 гривень, у кількості 140 штук, виготовлені способом, що не відповідає технології виробництва грошових знаків Національного банку України, є підробленими.

Таким чином, ОСОБА_4 , 26.03.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України, а саме у збуті підробленої національної валюти України у виді банкнот за попередньою змовою групою осіб.

26.03.2025, на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 - за місцем проживання ОСОБА_4 . Під час обшуку вилучено мобільний телефон iphone 14 Pro imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 .

Мобільний телефон та сім-карта, вилучені під час обшуку, мають ознаки речових доказів, оскільки можуть містити відомості про контакти з іншими учасниками злочинної групи; листування та повідомлення, пов`язані з організацією та збутом підробленої валюти; файли, аудіо- та відеозаписи, що мають доказове значення; інші сліди кримінального правопорушення.

27.03.2025 детективом, відповідно до ст. 98 КПК України винесено постанову про визнання мобільного телефону речовим доказом, оскільки він зберіг відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Прокурором подано заяву про розгляд клопотання без участі прокурора, клопотання підтримує та просить його задовольнити. Долучив до клопотання протокол огляду від 08.04.2025.

Володілець майна в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, проте його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України, приходить до наступного висновку.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).

Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Так, слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу, а саме є речовими доказами, згідно постанови від 27.03.2025.

При цьому, слідчим суддею шляхом дослідження матеріалів провадження у порядку ст. 94 КПК України встановлено, що таке майно відповідає критеріям ст. 98 вказаного Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є речовими доказами.

Саме клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.

При цьому, в судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.

Тож, слідчий суддя погоджується з клопотанням прокурора про необхідність накладення арешту на майно на підставі ст. 170 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що майно виявлене та вилучене 26.03.2025, в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 - за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон iphone 14 Pro imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , відповідає критеріям, зазначеним у пункті першому частини другої статті 170 цього Кодексу.

За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню та, вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб та накласти арешт саме на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376, 534 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні № 0000015 від 22.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2, 3 ст. 199 Кримінального кодексу України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , в якій проживає ОСОБА_4 , із забороною відчуження, користування та розпорядження вказаним майном, з метою забезпечення збереження речових доказів, а саме на мобільний телефон марки IPHONE 14 PRO, IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України.

В силу ст. 175 КПК України, негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчих, прокурорів, які входять до відповідних груп слідчих, прокурорів у кримінальному провадженні № 0000010 від 27.05.2024.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: ОСОБА_1