Справа № 344/1784/25
Провадження № 1-кс/344/1006/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого 2 відділення слідчого відділу УСБУ в Івано-Франківській області лейтенанта юстиції ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002221 від 19.08.2024, -

В С Т А Н О В И Л А:

30.01.2025 слідчий ОСОБА_3 , за погодженням прокурора ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого посилається на те, що на початку серпня 2024 року ОСОБА_5 , перебуваючи в м. Івано-Франківську, переглядаючи закриті форуми в застосунку «Telegram», виявила оголошення користувача месенджеру «Telegram» з нік-неймом « ОСОБА_6 » з пропозицією отримання грошової винагороди за певну роботу. Зацікавившись даним оголошенням, ОСОБА_5 в застосунку «Telegram» написала користувачу месенджеру «Telegram» з нік-неймом « ОСОБА_6 » який вид роботи необхідно виконати.

Користувач месенджеру «Telegram» з нік-неймом « ОСОБА_6 » письмово повідомив про те, що за певні суми необхідно вчиняли підпали майна критичної інфраструктури та військовослужбовців Збройних Сил України, особливо автомобілів.

ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер пропозицій користувача месенджеру «Telegram» з нік-неймом « ОСОБА_6 », з корисливих мотивів надала згоду вчиняти диверсії з метою ослаблення держави та підпали автомобілів військовослужбовців Збройних Сил України за грошову винагороду.

28 серпня 2024 року ОСОБА_7 після засудження за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України звільнився з місць позбавлення волі.

30 серпня 2024 року ОСОБА_7 біля будинку у АДРЕСА_1 зустрівся із своєю знайомою ОСОБА_5 , яка на виконання завдання невстановленого організатора вчинення злочину користувача месенджеру «Telegram» з нік-неймом « ОСОБА_6 » шляхом умовляння та підкупу підбурила його вчинити з метою ослаблення держави підпал об`єкта, який має важливе народногосподарське та оборонне значення, а саме залізничної шафи у м. Івано-Франківську регіональної філії «Львівська залізниця «АТ «Укрзалізниця», за матеріальну винагороду в розмірі 200 доларів США. У ході розмови з ОСОБА_7 ОСОБА_5 , підбурюючи його до вчинення злочину, викликаючи бажання та рішучість у виконавця вчинити злочин, формуючи у співучасника бажання вчинити деверсію, надала йому посилання ІНФОРМАЦІЯ_1 на акаунт у месенджері «Telegram» під назвою « ОСОБА_6 ».

ОСОБА_5 як підбурювач шляхом умовляння, підкупу та іншим чином схилила ОСОБА_7 для вчинення диверсії в якості виконавця.

У цей час у громадянина України ОСОБА_7 під дією підбурення з боку ОСОБА_5 виник і сформувався злочинний умисел на вчинення, за попередньою змовою групою осіб, кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, спрямованого на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення в умовах воєнного стану.

Того ж дня, з метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на ослаблення держави, ОСОБА_5 під час спілкування за допомогою месенджеру «Telegram» з невстановленим організатором - користувачем з нік-неймом « ОСОБА_6 », підбурюючи ОСОБА_7 до вчинення диверсії, надала останньому інформацію щодо геолокації залізничної шафи регіональної філії «Львівська залізниця «АТ «Укрзалізниця», розташованої поблизу залізничного переїзду по вул. Надрічній у м. Івано-Франківську, а також повідомила про необхідні методи конспірації та спосіб вчинення злочину.

За таких обставин ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, передбачаючи розвиток причинного зв`язку між своїми діями і діями виконавця, бажаючи вчинення ним злочину, шляхом умовляння, переконуючи ОСОБА_7 про необхідність вчинення конкретного злочину, та шляхом підкупу, обіцяючи матеріальну винагороду у разі його вчинення, вчинила підбурення до вчинення диверсії.

На виконання досягнутих домовленостей з підбурювачем, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, під час готування до злочину, 31.08.2024 ОСОБА_7 о 20:35 год у ТЦ «Епіцентр-К», який розташований за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Івасюка, 2, на касі № 23, придбав за готівку легкозаймисту речовину «Розчинник 647», об`ємом 0,5 л. Надалі, слідуючи розробленому злочинному плану, відомому усім співучасникам, ОСОБА_7 близько 23:00 год тієї ж доби, відвідав місце майбутнього вчинення злочину та заховав у кущах неподалік придбану рідину для підпалу залізничної шафи обігріву стрілочних переводів, яка розташована на 138 км ПК 3 станції «Івано-Франківськ» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця».

У подальшому, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та невстановленим користувачем з нік-неймом « ОСОБА_6 », ОСОБА_7 01.09.2024 прибув в район залізничного переїзду на вул. Надрічній у м. Івано-Франківську та наблизився до залізничної шафи обігріву стрілочних переводів зі сторони вул. Сагайдачного. Після цього, в період часу з 13:30 год до 13:40 год здійснив її підпал, з метою ослаблення держави, використовуючи заздалегідь придбаний ним «Розчинник 647», шляхом поливу корпусу шафи та внесення стороннього джерела вогню. Момент підпалу та горіння вказаного об`єкту залізничної інфраструктури, який має важливе народногосподарське та оборонне значення, ОСОБА_7 зафіксував за допомогою відео на власний мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 7A».

При цьому ОСОБА_7 знав та усвідомлював, що він вчиняє диверсію в період воєнного стану за попередньою змовою групою осіб з метою ослаблення держави за грошову винагороду.

Після підпалу ОСОБА_7 попрямував вулицями П. Сагайдачного, Урожайною, Новий Світ та дістався вулиці Богдана Хмельницького у м. Івано-Франківську, де у дворі будинку АДРЕСА_2 , після розмови з невстановленим організатором злочину за допомогою месенджеру «Telegram», надіслав йому відео-звіт вчиненого злочину. Надалі, слідуючи вказівкам вказаної невстановленої особи з нік-неймом « ОСОБА_6 », ОСОБА_7 видалив відео підпалу у відкритому діалозі месенджеру «Telegram» та попрямував до місця проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , з метою отримання грошової винагороди.

Того ж дня, ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_5 за вищевказаною адресою та отримав від останньої свою частку коштів в сумі 2800 гривень готівкою за підпал залізничної шафи.

Таким чином, ОСОБА_7 у період воєнного стану, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та невстановленою особою, з метою ослаблення держави, вчинили підпал залізничної шафи обігріву стрілочних переводів, яка розташована на 138 км ПК 3 станції «Івано-Франківськ» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця», балансовою вартістю 29854,8 грн. яка, в комплексі зі стрілочними переводами вказаної станції, має важливе народногосподарське та оборонне значення.

При цьому ОСОБА_7 своїми активними діями виконав у повному обсязі об`єктивну сторону диверсії.

Далі, ОСОБА_5 як підбурювач шляхом умовляння, підкупу та іншим чином схилила ОСОБА_7 для вчинення підпалів автомобілів військовослужбовців Збройних Сил України в якості виконавця.

У цей час у громадянина України ОСОБА_7 під дією підбурення з боку ОСОБА_5 виник і сформувався злочинний умисел на вчинення, за попередньою змовою групою осіб, кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, спрямованого на підпал автомобілів військовослужбовців Збройних Сил України.

При цьому, громадянин України ОСОБА_7 прийняв пропозицію ОСОБА_5 на знищення транспортних засобів шляхом підпалу за матеріальну винагороду.

У ході розмови з ОСОБА_7 ОСОБА_5 надала йому посилання ІНФОРМАЦІЯ_1 на акаунт у месенджері «Telegram» під назвою « ОСОБА_6 ». У подальшому ОСОБА_5 детально проінструктувала його, зокрема дала завдання знайти автомобіль сіро-зеленого кольору, підпалити його з використанням легкозаймистої речовини, зняти відеозапис підпалу та дотримуватися вимог конспірації, а саме: прикривати обличчя, використовувати рукавиці, уникати відеокамер спостереження.

За таких обставин ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, передбачаючи розвиток причинного зв`язку між своїми діями і діями виконавця, бажаючи вчинення ним злочину, шляхом умовляння, переконуючи ОСОБА_7 про необхідність вчинення конкретного злочину, та шляхом підкупу, обіцяючи матеріальну винагороду у разі його вчинення, вчинила підбурення до вчинення перешкоджання законній діяльності Збройним Силам України.

02 вересня 2024 року ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з організатором злочину невстановленою особою, яка використовує нік-нейм « ОСОБА_6 », та підбурювачем ОСОБА_5 , з корисливою метою, використовуючи для пошуку об`єкта злочину самокати «ECOS», у невстановлений досудовим розслідуванням час, підшукали відповідно до отриманих інструкцій автомобіль марки «Renault trafic», зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був припаркований біля будинку за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Львівська, 2 та за зовнішніми ознаками належав військовослужбовцям Збройних Сил України та інших військових формувань.

Після цього, 04.09.2024, близько 01:00 год, ОСОБА_7 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, рухаючись в м. Івано-Франківську по вулиці Національної Гвардії в напрямку вулиці Львівська, прибув за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Львівська, 2, діючи з корисливою метою, підійшов до транспортного засобу марки «Renault trafic», захисного зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , облив вітрове скло даного автомобіля легкозаймистою речовиною, яку попередньо придбав за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та умисно підпалив його. Внаслідок пожежі, вогнем було знищено моторний відсік, кузов та салон даного автомобіля.

Далі, діючи за попередньою змовою групою осіб, згідно інструкції ОСОБА_5 , ОСОБА_7 відзняв відеозапис процесу горіння автомобіля на мобільний телефон, після чого зник з місця вчинення злочину, рухаючись тим же маршрутом у зворотному напрямку.

Відеозапис підпалу автомобіля марки «Renault trafic», захисного зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 переслав невстановленому досудовим розслідуванням організатору користувачу месенджеру «Telegram» з нік-неймом « ОСОБА_6 », який ним було переглянуто.

Ранком цього ж дня, з метою контролю виконання ОСОБА_7 спільного злочинного задуму, ОСОБА_5 прибула до відомого їй місця розташування автомобіля марки «Renault trafic», зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 та особисто переконалася, що транспортний засіб було знищено шляхом підпалу.

За таких обставин, умисел ОСОБА_7 та ОСОБА_5 був спрямований на підпал автомобіля саме військовослужбовця Збройних Сил України з метою перешкоджання законній діяльності ЗСУ в особливий період. Очевидні розпізнавальні знаки вказували на приналежність транспортного засобу військовому підрозділу ЗСУ.

При цьому ОСОБА_5 вчинила підбурення до вчинення підпалу автомобіля, а ОСОБА_7 своїми активними діями виконав у повному обсязі об`єктивну сторону цього злочину.

Внаслідок знищення шляхом підпалу автомобіля марки «Renault trafic», захисного зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , військовослужбовцю Збройних Сил України працівнику ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 спричинено матеріальну шкоду на суму 51845 грн.

У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Івано-Франківськ, проживає за адресою: АДРЕСА_4 , громадянин України.

22.09.2024 ОСОБА_7 в порядку п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

22.11.2024 ОСОБА_7 в порядку п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлено про нову підозру та зміну підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113, ч. 2 ст. 194 КК України.

30.01.2025 ОСОБА_7 в порядку п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлено про нову підозру та зміну підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 113, ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 194 КК України.

Таким чином, враховуючи, що санкція ч. 2 ст. 113 КК України передбачає такий додатковий вид покарання, як конфіскація майна, у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, є необхідність у накладенні арешту на нерухоме майно підозрюваної.

З метою забезпечення збереження майна просив розглядати дане клопотання без виклику особи (представників), у володінні якої знаходиться майно.

Слідчий у судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просив розгляд клопотання проводити без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі, просить задоволити.

На підставі ч.2 ст. 172 КПК України виклик власника майна не здійснювався, з метою забезпечення арешту майна.

Таким чином, відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому засіданні, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, дослідивши матеріали додані до клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Згідно з ч.1 ст. 167 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Слідчим відділом Управління СБ України в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002221 від 19.08.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 113, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 114-1, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 309 КК України, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 113, ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 194 КК України, за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України.

30.01.2025 ОСОБА_7 повідомлено про нову підозру та зміну підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 113, ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 194 КК України.

Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 29.01.2025, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, квартира за адресою: АДРЕСА_4 перебуває у власності у ОСОБА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 113 КК України, відносяться до категорії особливо тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання за його вчинення позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

При цьому, при вирішенні питання про арешт зазначеного у клопотанні майна, слідчий суддя враховує обставини, з якими закон пов`язує застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Санкція ч. 2 ст. 113 КК України, передбачає, між іншого покарання у вигляді конфіскації майна.

Згідно з ч. 1 ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються. У такий спосіб особа, яка вчинила злочин, обмежується у праві власності на певне майно, що вона набула на законних підставах до ухвалення вироку. Це покарання передбачає вилучення як усього майна, так і його частини.

Стороною обвинувачення поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно належить на праві приватної власності підозрюваному, може бути конфісковано у випадку призначення судом відповідного покарання.

Відтак, враховуючи вищенаведене, а також з метою забезпечення збереження речового доказу та конфіскації майна як виду покарання за ч. 2 ст. 113КК України, оскільки, незастосування накладення арешту може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст.170 КПК України, зокрема, таких як його зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження - клопотання слід задоволити.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб слідчим суддею під час розгляду клопотання не встановлено.

При цьому належить врахувати, що арешт майна в цілому має тимчасовий характер до його скасування або ж в межах строку досудового розслідування, який спрямований на ефективне забезпечення його проведення у розумний строк, а межі досудового розслідування у часі чітко визначені ст. 219 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 98, 167, 168, 170-173, 175, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, право власності на яку зареєстрована за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення (ухвали).

Слідчий суддя

Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1