Справа № 712/9139/22
Провадження № 1кп/712/233/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого: судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

представників потерпілих - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілих - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

захисника - ОСОБА_11

обвинуваченого ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження №0000979 від 29.05.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровськ, Дніпропетровської області, ФОП, з вищою освітою, не одруженого, не має на утриманні неповнолітніх дітей, депутатом, учасником бойових дій, учасником АТО, учасником ліквідації наслідків на ЧАЕС не являється, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_12 , 29 травня 2022 року, близько 13 години 00 хвилин, керуючи автомобілем марки MAZDA 6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись в місті Черкаси по проїзній частині вулиці Канівська, зі сторони вулиці Соснівська в напрямку до вулиці Дахнівська Січ, на нерегульованому перехресті з вулицею Лісова, поблизу будинку № 1 по вулиці Лісова, проявив неуважність та порушив вимоги:

- п. 2.3.б) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 10.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Під час руху він, грубо порушуючи вказані правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, рухаючись на автомобілі MAZDA 6, реєстраційний номер НОМЕР_1 в місті Черкаси по проїзній частині вулиці Канівська, зі сторони вулиці Соснівська в напрямку до вулиці Дахнівська Січ, на нерегульованому перехресті з вулицею Лісова, поблизу будинку № 1 по вулиці Лісова, перед початком зміни напрямку руху праворуч не впевнився, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, змінив напрямок свого руху праворуч та допустив зіткнення з автомобілем TOYOTA HIGHLANDER, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по проїзній частині вулиці Канівська в зустрічному напрямку, зі сторони вулиці Дахнівська Січ в напрямку до вулиці Соснівська та перетинав нерегульоване перехрестя з проїзною частиною вулиці Лісова.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій потерпілий ОСОБА_10 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/490 від 09.08.2022, отримав тілесні ушкодження: закритий перелом правої стегнової кістки в середній третині зі зміщенням уламків, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля MAZDA 6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , - потерпілий ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/370 від 04.07.2022, отримала тілесні ушкодження: перелом лівої виличної кістки та лівого виличного відростку зі зміщенням, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; травма голови зі струсом головного мозку, крововиливом повік лівого ока, раною повік лівого ока, крововиливом в білкову оболонку лівого ока до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; крововиливи лівої нижньої кінцівки до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля MAZDA 6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , - потерпілий ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/369 від 04.07.2022, отримала тілесні ушкодження: травма поперекового відділу хребта з переломом першого поперекового хребця без ушкодження спинного мозку, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Спричинення потерпілим ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 середньої тяжкості тілесних ушкоджень знаходиться в причинному зв`язку, відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/124-22/8807-ІТ від 02.09.2022 та судової автотехнічної експертизи № СТ/045Е-22 від 12.09.2022, з порушенням водієм автомобіля MAZDA 6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_12 п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

Обвинувачений ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що він правил дорожнього руху не порушував і суворо їх дотримувався. Про те, що він суворо виконував правила дорожнього руху, їхав без перевищення швидкості та в межах руху своєї полоси надали свідчення, зокрема свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які пояснили, що з моменту початку руху і до моменту ДТП він керував транспортним засобом, не здійснював різких маневрів та поворотів, їхав без перевищення швидкості зі швидкістю швидкості 30-40 км/год. Перед поворотом на перехресті він увімкнув лівий поворот та прибрав ногу з педалі газу рухаючись зі швидкістю 35-45 км/год накатом прямо. Ближче до середини проїжджої частини розмітки на дорозі на той момент не було, але поруч їхали авто і він орієнтувався, що рухається в межах своєї полоси руху.

На перехресті він рухався у своїй смузі та хотів здійснити поворот ліворуч, у нього був увімкнений поворот ліворуч, однак він поворот не здійснив.

В момент перебування його автомобіля на перехресті по зустрічні смузі на швидкості рухався автомобіль ТOYOTA темного кольору, який фактично спричинив ДТП.

Після зіткнення його доставили до лікарні. Він звертає увагу на те, що на зустрічну смугу руху він не заїжджав, жодного маневру не здійснював. Перед самим зіткненням, та при самому зіткненні автомобілем MAZDA під його керуванням знаходився в своїй смузі руху, а саме там, де він мав рухатися. Про це він зазначав під час проведення слідчого експерименту. Також після зіткнення все зафіксовано протоколом проведення слідчого експерименту, а також іншими документами.

Під час проведення слідчого експерименту з ним він мав стати свідком у справі і жодним чином не був повідомлений про підозру та був позбавлений можливості приймати участь в слідчому експерименті разом з адвокатом. Ним та адвокатом ОСОБА_16 було заявлене клопотання слідчому про призначення додаткової експертизи щодо визначення місця зіткнення автомобілів, оскільки на фото, на якому зафіксовано, що слідчий експеримент проводився, коли вже була присутня дорожня розмітка на дорозі. Проте в експертизі, на яку посилається прокурора, а також в обвинувальному акті зазначено, що місце зіткнення знаходиться на смузі руху потерпілого ОСОБА_17 , що фактично не відповідає дійсності та спростовує висновки обвинувачення. Враховуючи вищевикладене, просить суд постановити виправдувальний вирок щодо нього у зв`язку з його невинуватістю у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Перед зіткненням він рухався зі швидкістю приблизно 35-45 км/год, приблизно за 30-40 метрів увімкнув лівий показчик лівого повороту та збирався повертати наліво, прибрав ногу з педалі газу і рухався накатом прямо. Перед зіткненням він маневру ніякого не виконував, а водій автомобіля ТOYOTA різко викрутив руль в його сторону і в`їхав в нього. Він особисто не виконував маневр направо, він продовжував їхати прямо і збирався повертати наліво. Кінцеве положення його автомобіля він може пояснити тим, що коли автомобіль в`їхав в його автомобіль, то вказаний автомобіль зсунула його автомобіль з місця. Покази свідка ОСОБА_18 про те, що він здійснив різкий маневр вліво, а потім вправо - він не може ніяк пояснити. На тій ділянці руху, де трапилося ДТП він їздить не часто. З ним в автомобілі знаходились ОСОБА_19 та ОСОБА_20 та ОСОБА_21 .

Він може пояснити, що у висновках автотехнічних експертиз зазначено, він надавав покази, які технічно є неспроможними, тому що під час проведення слідчого експерименту з ним, він перебував у статусі свідка і жодним чином не був повідомлений про підозру і йому не надали можливість приймати участь у слідчому експериментів з участю адвоката. У вказаних експертизах та у слідчому експериментів точка зіткнення була на його половині дороги.

З ОСОБА_22 у нього не має ніяких стосунків, вони просто знайомі. Водія тролейбуса він не пам`ятає, ОСОБА_23 він не знає, який надавав покази на досудовому слідстві та в судовому засіданні щодо того, що він здійснював маневр повороту наліво, потім повертав направо і місце зіткнення було на стороні руху автомобіля ТOYOTA він може пояснити, що він не пам`ятає, вказаний свідок надавав покази, що він здійснював різкі маневри вправо, вліво, ще кудись, він рухався прямо. Коли він побачив автомобіль ТOYOTA, він почав гальмувати ще сильніше, щоб повністю зупинитися, але сталося ДТП, був удар. Сам момент удару він не може згадати. Перед ударом він не може точно згадати, які він вживав заходи, щоб уникнути ДТП. Він бачив автомобіль ТOYOTA, що він піднімався і бачив як він безпосередньо перед ударом викрутив кермо в його сторону і сталося зіткнення.

Під час проведення слідчого експерименту з його участю йому сказали, що він є свідком, він сам розставляв машини, він ні з ким не спілкувався, йому на той момент заборонили розмовляти будь з ким, коли він розставив машини, їх сфотографували, заповнили документи і все. Йому на той момент не роз`яснювали, що була вже проведена експертиза по встановленню місця зіткнення автомобілів. Йому зателефонували, сказали, що потрібно зробити експертизу і вони поїхали на місце і все. Під час проведення слідчих дій на місці працівники поліції, слідчий місце зіткнення автомобілів позначався, на слідчому експерименті стояв конус, йому сказали, що конус є місцем зіткнення автомобілів. На момент проведення слідчого експерименту, на дорозі була вже дорожня розмітка та конус стояв на його половині дороги і відносно цього конусу розставлялися машини. Йому не роз`яснювалось, що він має право на адвоката, що він може стати підозрюваним.

Коли проводився слідчий експеримент, він проводився по часу набагато пізніше скоєння ДТП, він тоді не міг точно згадати, як точно знаходилися автомобілі і йому слідчий сказав, приблизно розставити автомобілі, як вони приблизно стояли, він погодився на це. Слідчий показав, що ось є конус - місце зіткнення автомобілів, відносно конуса він розставляв машини. Він сам розставляв автомобілі, він тоді був без адвоката, а якби був адвокат, він не може сказати, як би він розставив автомобілі. За своїм внутрішнім переконанням він розставляв автомобілі.

Протокол проведення слідчих дій він підписував. Йому роз`яснювалися права як свідку під час проведення слідчого експерименту. Слідчий експеримент проводився без адвоката. Він не знав, що у нього є підозра у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні і що йому потрібен адвокат.

Вина обвинуваченого ОСОБА_12 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушенні, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

- показами потерпілого ОСОБА_24 , який в судовому засіданні пояснив, що 29.05.2022 року він рухався на автомобілі по вул. Дахнівська Січ повернув ліворуч на вул. Канівська, там дорога йде на гору, рухався в своїй полосі руху і при підйомі на гору, він побачив, що на нього їхав транспортний засіб, як потім з`ясувалося, це був автомобіль MAZDA сірого кольору. Його швидкість була приблизно 50 км/год Як йому здалося, швидкість автомобіля MAZDA, який рухався йому назустріч була 40-50 км/год, приблизно швидкості у них були однакові. Автомобіль сірого кольору MAZDA рухався прямо по його полосі в напрямку у його фронт автомобіля. Автомобіль MAZDA рухався в його смузі йому на зустріч з ввімкненим показчиком повороту ліворуч. Він, знаючи правила ПДР та усвідомлюючи те, що у нього буде відносно нього поміха справа, водій автомобіля MAZDA зобов`язаний його пропустити. Натомість водій автомобіля MAZDA не зупиняючись здійснив різкий маневр, нібито наміри показав, що їде ліворуч і раптово почав змінювати напрямок руху і намагався повернутися у власну смугу руху, тобто стати у свою смугу на праву сторону. Він нічого не міг більше вдіяти окрім того, що з метою уникнення зіткнення натиснув на гальма і руль викрутив ліворуч, після чого сталося ДТП. У нього спрацювали всі подушки безпеки.

Автомобіль MAZDA їхав йому на зустріч по його смузі руху, розмітки дорожньої не було, але візуально можна було зорієнтуватися, бо там на верху дорога ширше, а внизу де підніматися дорога вужча, тобто автомобіль MAZDA їхав в його смузі руху і з лівим ввімкненим показчиком повороту. Потім водій автомобіля MAZDA робить рух нібито ліворуч, тобто він продовжує рухатися, і як він розуміє, що водій MAZDA його побачив і почав крутити кермо вправо і намагається повернутися на власну смугу руху з увімкненим показчиком повороту. Він побачив автомобіль MAZDA приблизно за 30-35 метрів, більше візуально не було видно, там іде дорога під гору і він раніше не міг його побачити. На слідчому експерименті він приймав участь, задавали питання, всі обміри проводилися в його присутності, він все бачив і відповідно в протоколі стоїть його підписи і всі свої покази, які були дані ним раніше він підтверджує. Жодної допомоги, жодного телефонного дзвінка від обвинуваченого ОСОБА_12 не було.

З моменту як він побачив іншу машину до моменту зіткнення пройшли долі секунди, точніше він не може сказати, якщо 30 метрів і швидкість руху одного автомобіля в районі 50 км/год, другого автомобіля також 50 км/год, можна математично порахувати, що 0,2 -0,4 секунд пройшло приблизно, майже раптово трапилося зіткнення автомобілів.

Він на своєму автомобілі піднімався на гору, коли вже виїхати на гору, далі вже йде рівний рух, може і не ідеальний рівний рух, може з якимись градусами відхилення.

З метою уникнення зіткнення, він здійснив не поворот вліво, він застосував екстренно на педаль гальма і він викрутив руль, так як руху в ту сторону майже не було, так як швидкість була 40-50 км/год. і автомобіль обладнаний всіма системами, які сприяли тому що він майже відразу зупинився на місці. На його думку, фактично, в його автомобіль в`їхав автомобіль MAZDA. Він особисто приймав участь у слідчих діях на місці ДТП.

На місці відтворення він та поліцейські встановлювали де знаходився автомобіль ОСОБА_12 , де знаходився його автомобіль, як він рухався та рухався інший автомобіль, де було місце зіткнення транспортних засобів було встановлено. На момент проведення слідчого експерименту умови погоди були ідентичні погоді в день, коли трапилася ДТП. На момент проведення слідчого експерименту, наскільки він пам`ятає, вже була нанесена дорожня розмітка;

- показами потерпілої ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні пояснила, що 29.05.2022 року, приблизно в проміжок часу з 12 год. до 15 год., вона разом із ОСОБА_12 на автомобілі MAZDA рухалися до мікрорайону «Соснівка» в сторону с. Мошни. За кермом автомобіля знаходився ОСОБА_12 , вона сиділа в автомобілі на передньому пасажирському сидінні, також в автомобілі знаходилися ОСОБА_8 та ОСОБА_18 . Коли автомобіль наблизився до вул. Лісова, він рухався зі швидкістю до 50 км/год. Вони мали зробити поворот ліворуч, вона чула, як мигав поворот в автомобілі. Вони призупинились на перехресті на поворот на санаторій «Україна» і вона побачила автомобіль який рухався на них. Автомобіль ОСОБА_12 стяв ненабагато правіше від центру дороги. До правого краю, яка була відстань, вона не пам`ятає, чи могла на тій відстані поміститися машина вона не знає. Водій зробив маневр в праву сторону. Далі вона дуже погано пам`ятає, наче було «все у тумані».

Перед зіткненням автомобілів, автомобіль за кермом якого був ОСОБА_12 рухався зі швидкістю приблизно 20 км/год, інший автомобіль рухався приблизно зі швидкістю 50-60 км/год.

Перед зіткненням обидва автомобіля були у русі. ОСОБА_12 , щоб уникнути зіткнення хотів викрутити праворуч, але не встиг.

Маневр, який здійснив ОСОБА_12 був здійснений для уникнення зіткнення з іншим автомобілем.

Після ДТП вона отримала тілесні ушкодження та лікувалася за власні кошти;

- показами потерпілої ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона 29.05.2022 року , в денну годину часу, разом з іншими учасниками їхали на автомобілі «Мазда», за кермом якого знаходився ОСОБА_25 . Вона сиділа на пасажирському сидінні за водієм. Рухались вони по вулиці на виїзд з міста Черкаси, яка то була вулиця вона не знає. Автомобіль під керуванням ОСОБА_26 рухався не швидко. Автомобіля, з яким трапилась дорожньо -транспортна пригода вона не бачила. Після зіткнення автомобілів, вона втратила свідомість, їй допомогли вийти з автомобіля, а згодом приїхали працівники швидкої медичної допомоги.

Чи був в автомобілі «Мазда» навігатор вона не пам`ятає, чи був включений поворот, вона також не пам`ятає. Вона з ОСОБА_27 сиділи на задньому пасажирському сидінні та обговорювали фотокартки. Водій ОСОБА_25 з ними не спілкувався.

Автомобіль рухався не швидко, спокійно;

- показами свідка ОСОБА_18 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона разом ще з трьома особами їхали на автомобілі, марки якого вона не пам`ятає. Була, вона, ОСОБА_28 , ОСОБА_25 та ще одна дівчина. Вона сиділа в автомобілі позаду на пасажирському сидінні з правої сторони. За кермом автомобіля знаходився ОСОБА_29 . Вони їхали святкувати день народження за місто, куди саме їхали вона не пам`ятає. Коли вони під`їзжали до розгалужжя вулиць, щоб повертати на санаторій «Україна» чи далі рухатися прямо, перед ДТП, чи був включений поворот вліво в автомобілі вона не бачила. В автомобілі працював навігатор, але вони щось наплутали, так як вони думали, що треба повертати вліво, а треба було їхати прямо, це обговорювали ОСОБА_30 та ОСОБА_28 , яка сиділа попереду, біля водія. Вони їхали не швидко перед ДТП, перед поворотом ліворуч автомобіль можливо призупинявся, але це не точно. Де був розташований автомобіль перед зіткненням вона не пам`ятає, вона на дорогу не дивилася. ОСОБА_30 , як керманич автомобіля хотів повертати ліворуч перед зіткненням, але вона не впевнена, що він повернув. Вони вирішили їхати прямо і попереду був автомобіль, який повернув ліворуч, а вони їхали прямо і хотіли об`їхати машину праворуч, після чого відбулося зіткнення автомобілів. Щоб уникнути зіткнення, водій їхнього автомобіля змінив напрямок руху праворуч, щоб об`їхати даний автомобіль. Зіткнення автомобілів відбулося передніми частинами. Офіційно вона лікування не проходила, але вона теж була травмована.

Перед зіткненням, вони рухалися на автомобілі приблизно 10-15 хвилин. В автомобіль ОСОБА_31 всі вони сіли біля будинку Віки Потоцької по вул. Громова в м. Черкаси в районі «Водоканалу». ОСОБА_30 їхав спокійно, правила дорожнього руху не порушував, крутих маневрів не здійснював. Перед ДТП вони планували поворот наліво, чи ОСОБА_32 здійснював дії на зміну траєкторії руху автомобіля вона не знає, але різких маневрів повороту наліво вона не відчувала. Перед їхнім автомобілем вона бачила іншу машину, яка хотіла повертати наліво. ОСОБА_25 зменшив швидкість руху, тому що він обговорював напрямок руху з ОСОБА_27 , вона йому підказувала, як рухатися. За навігатором слідкували ОСОБА_30 та ОСОБА_28 . За дорогою та дорожньою обстановкою слідкував ОСОБА_32 , а на навігатор він поглядував. В основному маршрут був відомий водію ОСОБА_25 , але у нього виникало питання щодо повороту.

Вона чула розмову про план повороту на автомобілі, вона відчула поворот, коли об`їзжали машину;

- показами свідка ОСОБА_23 , який в судовому засіданні пояснив, що він деталей події, яка відбулася 29.05.2022 року не пам`ятає, він надавав покази відразу працівникам поліції, які підтримує. Він виїзжав тролейбусом з санаторію «Україна» в сторону вул. Дахнівська в сторону центра міста Черкаси. Автомобіль «Тойота» рухався в сторону міста Черкаси, автомобіль «Мазда» їхала на виїзд з міста Черкаси. Автомобіль «Мазда» знаходилася ближче до зустрічної смуги, на той момент не було роздільних смуг, але автомобіль дуже близько був до зустрічної смуги, може він хотів підти на обгін, чи хотів повернути в сторону санаторію «Україна» йому не відомо, але сталося так, що водій автомобіля «Тайота», який виїхав на верх, побачив автомобіль «Мазда», не зрозумівши що водій автомобіля «Мазда» хоче зробити, щоб уникнути ДТП поверну на зустрічну смугу. Водій автомобіля «Мазда» зробив те ж саме, повернув направо, після чого виникло ДТП.

Чи був включений поворот, він не пам`ятає. Автомобіль «Тойота» рухався зі швидкістю 50-60 км/год, автомобіль «Мазда» рухався трошки повільніше, від 30 до 50 км/год.

Водій автомобіля «Тойота» був змушений змінити напрямок руху, тому що на його думку, він подумав, що водій автомобіля «Мазда» йде на обгін і водій автомобіля «Тойота» хотів уникнути ДТП. Коли автомобіль «Тойота» піднімалася вгору автомобіль «Мазда» знаходився майже на зустрічній полосі.

Коли водій «Тойоти» побачив автомобіль «Мазда», автомобіль «Мазда» перебував майже на зустрічній полосі руху, тобто автомобіль «Тойота» знаходився на своїй полосі, а водій автомобіля «Мазда» майже виїхав на зустрічну полосу. Коли водій автомобіля «Тойота» почав з`їзжати зі своєї смуги, водій автомобіля «Мазда» теж саме зробив і почав приймати вправо.

Його автомобіль (тролейбус) до зазначених автомобілів знаходився водійською лівою частиною.

Він ще не повернув, так як пропускав зустрічні автомобілі, стояв майже на перехресті доріг, він майже вже повернув, пропускав транспортні засоби

Якщо б автомобіль «Мазда» знаходився в межах своєї полоси, то водію автомобілю «Тойота» не було б потреби змінювати напрямок руху;

- даними протоколу огляду місця події від 29.05.2022 року з фототаблицею та схемою до нього, відповідно до якого: Місце пригоди проїзна частина нерегульованого перехрестя вулиці Канівська і вулиці Лісова в м. Черкаси. Вид пригоди зіткнення транспортних засобів. Час пригоди світла пора доби, без опадів.

Проїзна частина дорожнє покриття чисте, сухе, без дефектів, асфальтобетонне, горизонтального профілю, пряма в плані. Проїзна частина вулиці Канівська відповідно топографо-геодезичних знімань масштабу 1:500 в районі перетину вулиць Канівська та Лісова в м. Черкаси складає: по напрямку руху зі сторони вулиці Соснівська в напрямку до вулиці Дахнівська Січ до виїзду на перехрестя 12,0 м, на перехресті 25,0 м, після проїзду перехрестя 10,0 м, призначена для руху транспортних засобів у двох напрямках. На ділянці проїзної частини дорожні знаки та дорожня розмітка, на момент дорожньо-транспортної пригоди відсутні.

В ході огляду місця події зафіксовано кінцеве розташування автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, р.н. НОМЕР_2 після зіткнення з автомобілем MAZDA 6, р.н. НОМЕР_1 , а саме: на відстані 4,8 м від осі заднього лівого колеса та 3,9 м від осі переднього лівого колеса до лівого краю проїзної частини вулиці Канівська, а також на відстані 26,8 м від осі переднього лівого колеса до пам`ятника, по напрямку руху до вулиці Соснівська.

В ході огляду місця події зафіксовано кінцеве розташування автомобіля MAZDA 6, р.н. НОМЕР_1 після зіткнення з автомобілем, TOYOTA HIGHLANDER, р.н. НОМЕР_2 , а саме: на відстані 4,5 м від осі заднього правого колеса та 3,7 м від осі переднього правого колеса до правого краю проїзної частини вулиці Канівська по напрямку руху до вулиці Дахнівська Січ, а також на відстані 25,1 м від осі переднього правого колеса до пам`ятника, по напрямку руху до вулиці Соснівська.

На автомобілі TOYOTA HIGHLANDER, р.н. НОМЕР_2 пошкодження локалізовані в передній частині, а саме пошкоджено: передній бампер, радіаторна решітка, капот, ліва і права передні фари, лобове скло, ліве і праве переднє крило.

На автомобілі MAZDA 6, р.н. НОМЕР_1 пошкодження локалізовані в передній частині, а саме пошкоджено: передній бампер, радіаторна решітка, капот, ліва і права передні фари, лобове скло, ліве і праве переднє крило, ліве переднє колесо (а.м.к.п.1-10);

- даними протоколу огляду місцевості від 31.05.2022 року з фототаблицею та схемою до нього, відповідно до якого на дорожньому покритті вулиці Канівська виявлено подряпину дорожнього покриття довжиною L1=0,2 м, початок і кінець утворення якої розташований на відстані 5,2 м від правого краю проїзної частини вулиці Канівська по напрямку руху до вулиці Дахнівська Січ та на відстані 26,2 м до пам`ятника по напрямку руху до вулиці Соснівська (а.м.к.п.11-17);

- даними проведення слідчого експерименту від 09.06.2022 року за участю свідка ОСОБА_23 з фототаблицею та схемою до нього, відповідно до якого було встановлено наступне: автомобіль TOYOTA HIGHLANDER, р.н. НОМЕР_2 рухався на відстані 0,8 м від осі переднього та заднього правого колеса, до правого краю проїзної частини вулиці Канівська по напрямку руху до вулиці Соснівська. Автомобіль MAZDA 6, р.н. НОМЕР_1 рухався на відстані 6,8 м від осі переднього та заднього правого колеса, до правого краю проїзної частини вулиці Канівська по напрямку руху до вулиці Дахнівська Січ (а.м.к.п.18-24);

- даними висновку експерта №СЕ-19/124-22/5294-ІТ від 17.06.2022 з фото таблицею до нього, відповідно до якого:

1. До моменту ДТП рульове керування, ходова частина та робоча гальмівна система автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, реєстраційний номер НОМЕР_2 знаходились в працездатному стані.

2. До моменту ДТП рульове керування, ходова частина та робоча гальмівна система автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, реєстраційний номер НОМЕР_2 знаходились в працездатному стані (а.м.к.п.25-33);

- даними висновку експерта №СЕ-19/124-22/5293-ІТ від 21.06.2022 року відповідно до якого:

До моменту ДТП рульове керування та ходова частина автомобіля MAZDA 6, реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходились в працездатному стані.

Оскільки перевірка на спрацювання гальмових механізмів коліс автомобіля не проводилась, тому дати відповідь щодо працездатності робочої гальмівної системи автомобіля MAZDA 6, реєстраційний номер НОМЕР_1 до моменту ДТП не представляється можливим (а.м.к.п. 34-42);

- даними висновку експерта №02-01/370 від 04.07.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_8 , 2000 р.н. отримала тілесні ушкодження: перелом лівої виличної кістки та лівого виличного відростку зі зміщенням, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; травма голови зі струсом головного мозку, крововиливом повік лівого ока, раною повік лівого ока, крововиливом в білкову оболонку лівого ока до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; крововиливи лівої нижньої кінцівки до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (а.м.к.п.43-44);

- даними висновку експерта №02-01/369 від 04.07.2022 року відповідно до якого ОСОБА_9 , 1998 р.н. отримала тілесні ушкодження: травма поперекового відділу хребта з переломом першого поперекового хребця без ушкодження спинного мозку, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я (а.м.к.п.45-46);

- даними висновку експерта №02-01/490 від 09.08.2022 року ОСОБА_10 , 1981 р.н. отримав тілесні ушкодження: закритий перелом правої стегнової кістки в середній третині зі зміщенням уламків, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я (а.м.к.п.47);

- даними висновку експерта №СЕ-19/124-22/5295-ІТ від 19.07.2022 року з фототаблицею та масштабно-графічною схемою до нього, відповідно до якого:

1. В первинний контакт вступала передня частина автомобіля марки TOYOTA HIGHLANDER, р.н. НОМЕР_2 (передній бампер, капот, решітка радіатора, передня права блок-фара) з передньою частиною автомобіля MAZDA 6, р.н. НОМЕР_1 (переднє ліве крило, передня ліва блок-фара, передній бампер, капот).

2. Кут між повздовжніми вісями автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, р.н. НОМЕР_2 та автомобіля MAZDA 6, р.н. НОМЕР_1 складає 160° + 5 градусів.

3. Місце зіткнення автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, р.н. НОМЕР_2 та автомобіля MAZDA 6, р.н. НОМЕР_1 , знаходиться в районі утворення подряпини на дорожньому покритті L1=0,2 м, тобто на смузі руху автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, р.н. НОМЕР_2 (а.м.к.п.48-62);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 26.07.2022 року зі схемою та фототаблицею до нього, за участю свідка ОСОБА_10 , відповідно до якого було встановлено наступне: автомобіль TOYOTA HIGHLANDER, р.н. НОМЕР_2 , в момент потрапляння водію в поле зору автомобіля MAZDA 6, р.н. НОМЕР_1 , розташовувався на відстані 4,7 м від осі переднього та заднього лівого колеса до лівого краю проїзної частини вулиці Канівська та на відстані 21,0 м від осі переднього лівого колеса до місця зіткнення транспортних засобів по напрямку руху до вулиці Соснівська. Автомобіль MAZDA 6, р.н. НОМЕР_1 в момент потрапляння водію ОСОБА_10 в поле зору розташовувався на відстані 6,9 м від осі переднього та заднього правого колеса до правого краю проїзної частини вулиці Канівська та на відстані 15,6 м від осі переднього правого колеса до місця зіткнення транспортних засобів по напрямку руху до вулиці Дахнівська Січ (а.м.к.п.63-69);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 08.08.2022 року з фототаблицею та схемою до нього, за участю свідка ОСОБА_12 , відповідно до якого було встановлено наступне: автомобіль MAZDA 6, р.н. НОМЕР_1 , в момент зміни напрямку руху ліворуч автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, р.н. НОМЕР_2 , розташовувався на відстані 3,7 м від осі переднього правого колеса та 3,9 м від осі заднього правого колеса до правого краю проїзної частини вулиці Канівська та на відстані 6,7 м від осі переднього правого колеса до місця зіткнення транспортних засобів по напрямку руху до вулиці Дахнівська Січ. Автомобіль TOYOTA HIGHLANDER, р.н. СА7878CР в момент зміни напрямку руху ліворуч розташовувався на відстані 5,9 м від осі переднього лівого колеса та 5,6 м від осі заднього лівого колеса до лівого краю проїзної частини вулиці Канівська та на відстані 5,8 м від осі переднього лівого колеса до місця зіткнення транспортних засобів по напрямку руху до вулиці Соснівська (а.м.к.п.70-76);

- даними висновку експерта №СЕ-19/123-22/8807-ІТ від 02.09.2022 року відповідно до якого:

1. Покази свідка ОСОБА_10 в частині механізму розвитку даної дорожньо-транспортної пригоди суперечностей технічного характеру не мають та можуть використовуватися під час проведення подальших досліджень.

2. Покази свідка ОСОБА_12 в частині механізму розвитку даної дорожньо-транспортної пригоди мають суперечності технічного характеру і не можуть прийматися до уваги при подальшому дослідженні, як технічно не спроможні та не можуть використовуватись під час проведення подальших досліджень.

3. У дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди, за зазначених в постанові слідчого вихідних даних, водій автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_10 повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.3., Правил дорожнього руху України [3].

4. У дорожній обстановці, яка склалася на момент ДТП, та за обставин, зазначених у постанові про призначення експертизи, водій автомобіля MAZDA 6, р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_12 для забезпечення безпеки дорожнього руху повинен був діяти у відповідності до вимог п.10.1. Правил дорожнього руху України [3].

5. У момент виникнення небезпеки для руху, який вказаний в постанові слідчого про призначення експертизи, водій автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_10 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем MAZDA 6, р.н. НОМЕР_1 шляхом застосування екстреного гальмування в умовах місця пригоди, та навіть зменшення швидкості і повна зупинка автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, р.н. НОМЕР_3 не виключала можливості зіткнення з зустрічним автомобілем MAZDA 6, р.н. НОМЕР_1 , який до моменту зіткнення не був загальмований.

6. У даному випадку, технічна можливість для водія автомобіля MAZDA 6, р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_12 уникнути зіткнення з автомобілем TOYOTA HIGHLANDER, р.н. НОМЕР_3 полягала у виконанні ним вимог п.10.1. Правил дорожнього руху України, для виконання яких він перешкод технічного характеру, відповідно до наданих на дослідження матеріалів, не мав.

7. У дорожній обстановці, яка склалася на момент ДТП, за вказаних в постанові слідчого вихідних даних, у причинному зв`язку з виникненням даної пригоди, з технічної точки зору, знаходилась зміна напрямку руху та виїзд автомобіля MAZDA 6, р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_12 на смугу руху автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, р.н. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_10 на відстані меншій ніж зупиночний шлях вказаного автомобіля в умовах місця пригоди (а.м.к.п.77-83);

- даними висновку експерта № СЕ-19/124-22/8491-АВ від 07.09.2022 року з ілюстративною таблицею та ремонтною калькуляцією до нього, відповідно до якого:

1. Ринкова вартість автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, р.н. НОМЕР_3 , 2019 року виписку станом на 29.05.2022 становила: 1063120,00 грн. (Один мільйон шістдесят три тисячі сто двадцять грн.. 00 коп.).

2. Розмір матеріального збитку, завданого ОСОБА_33 внаслідок пошкодження автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, р.н. НОМЕР_3 , станом на 29.05.2022 становить: 747899,91 грн. (Сімсот сорок тисяч вісімсот дев`яносто дев`ять грн.. 91 коп. (а.м.к.п.84-92);

- даними висновку експерта №СТ/045Е-22 від 12.09.2022 року відповідно до якого:

Питання 1.

Покази водія ОСОБА_10 щодо розвитку механізму даної дорожньо- транспортної пригоди не мають суперечностей технічного характеру та можуть використовуватись при подальших дослідженнях як технічно обґрунтовані.

Питання 2.

Покази водія ОСОБА_12 щодо розвитку механізму даної дорожньо-транспотної пригоди мають суперечності технічного характеру та не можуть використовуватись при подальших дослідженнях як технічно необґрунтовані.

Питання 3.

У дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди, за зазначених в постанові слідчого вихідних даних, водій автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_10 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3.Правил дорожнього руху України.

Питання 4.

У дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди, за зазначених в постанові слідчого вихідних даних, водій автомобіля MAZDA 6, р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_12 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 10.1. Правил дорожнього руху України.

Питання 5.

У момент виникнення небезпеки для руху, який зазначений в постанові слідчого про призначення експертизи, водій автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_10 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем MAZDA 6, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_12 шляхом застосування екстреного гальмування в умовах місця пригоди. Слід зазначити, що оскільки перед зіткненням з автомобілем TOYOTA HIGHLANDER, р.н. НОМЕР_3 , автомобіль MAZDA 6, р.н. НОМЕР_1 , не був загальмований, тому, зниження швидкості і навіть повна зупинка автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_10 не виключали можливості зіткнення.

Питання 6.

У дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди, за зазначених в постанові слідчого вихідних даних, технічна можливість у водія автомобіля MAZDA 6, р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_12 уникнути зіткнення з автомобілем TOYOTA HIGHLANDER, р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_10 , полягала у виконанні ним вимог п. 10.1. Правил дорожнього руху України, на що перешкод технічного характеру, згідно наданих на дослідження матеріалів, він не мав.

Питання 7.

У дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди, за зазначених в постанові слідчого вихідних даних, у діях водія автомобіля MAZDA 6, р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_12 вбачаються невідповідності вимогам п. 10.1. Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, та на виконання яких він перешкод технічного характеру, згідно наданих на дослідження матеріалів, не мав.

У дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди, за зазначених в постанові слідчого вихідних даних, у діях водія автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_10 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б, з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспотної пригоди, не вбачається (а.м.к.п.93-101).

Судом досліджений висновок експерта №22/23 за результатами проведення автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи від 15.02.2023 року, яка була проведена за клопотанням сторони захисту, відповідно до якої:

1.Місце зіткнення транспортних засобів, як проекція точки первинного контакту на проїзну частину знаходилося на смузі руху автомобіля MAZDA 6, р.н. НОМЕР_1 .

2.В рамках версії водія ОСОБА_10 дорожня обстановка, яка передувала зіткненню була такою, що обидва транспортні засоби знаходилися на смузі зустрічного руху, відповідно, небезпека створювалася обома водіями, і перевагу у рісі не мав жоден з них.

3.При наявному в рамках версії водія ОСОБА_12 комплексі вихідних даних моментом виникнення небезпеки слід вважати момент зміни напрямку руху ліворуч автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, р.н. НОМЕР_3 .

З питань №4-8 у відповідності до показань водія TOYOTA HIGHLANDER, р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_10 .

В даній дорожній ситуації, при наявному в рамках версії водія ОСОБА_10 комплексі вихідних даних, водії ОСОБА_10 та ОСОБА_12 повинні були діяти у відповідності до нормативних вимог п.п. 1.2, 11.3 ПДР України.

В даній дорожній обстановці, при наявному в рамках версії водія ОСОБА_10 комплексі вихідних даних, водії ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , виконуючи належним чином вимоги п.п.1.2, 11.3 ПДР України, мали технічну можливість уникнути даної дорожньо-транспотної пригоди.

В даній дорожній обстановці, при наявному в рамках версії водія ОСОБА_10 комплексі вихідних даних, дії водіїв ОСОБА_10 та ОСОБА_12 не відповідали вимогам п.п. 1.2, 11.3 ПДР України, і, з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки за настанням даної ДТП.

Якщо водій автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_10 в момент виїзду автомобіля MAZDA 6, р.н. НОМЕР_1 на зустрічну смугу рухався в межах своєї смуги, то:

Водій автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_10 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3 ПДР України.

Водій ОСОБА_10 мав технічну можливість уникнути дорожньо-транспотної пригоди шляхом своєчасного екстреного гальмування, тобто шляхом виконання вимог п. 12.3 ПДР України.

З питань №4-8 у відповідності до показань водія автомобіля MAZDA 6, р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_12 .

В даній дорожній обстановці, при наявному в рамках версії водія ОСОБА_12 комплексі вихідних даних, водій автомобіля MAZDA 6, р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_12 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3. ПДР.

В свою чергу, при наявному в рамках версії водія ОСОБА_12 комплексі вихідних даних, в даній дорожній ситуації водій автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_10 повинен був діяти у відповідності до нормативних вимог п.п.1.2, 11.3 ПДР України.

В даній дорожній обстановці, при наявному в рамках версії водія ОСОБА_12 , комплексі вихідних даних, водій ОСОБА_10 , виконуючи належним чином вимоги п.п, 1.2, 11.3, ПДР України, мав технічну можливість уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди.

В даній дорожній обстановці, при наявному в рамках версії водія ОСОБА_12 комплексі вихідних даних, дії водія ОСОБА_10 не відповідали вимогам п.п. 1.2, 11.3. ПДР України, і, з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки та настанням даної ДТП.

В ході аналізу кількісних параметрів, що отримані в ході проведення слідчого експерименту з водієм ОСОБА_12 , встановлені суперечності технічного характеру.

Наївність технічної неспроможності на якомусь окремому етапі не позбавляє технічної спроможності версії в цілому, і факт виїзду автомобіля TOYOTA-HIGLANDER, р.н. НОМЕР_3 на зустрічну смугу, з технічної точки зору, не спростовується.

За наявності виявлених суперечностей технічного характеру в кількісних параметрах взаємного наближення в рамках версії водія ОСОБА_12 вирішити питання №7-8 у відношенні дій водія ОСОБА_12 в категоричній формі з проведенням відповідних математичних розрахунків не вдається за можливе.

За умов виїзду автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, р.н. НОМЕР_3 на смугу зустрічного руху в безпосередній близькості перед автомобілем MAZDA 6, р.н. НОМЕР_1 , і русі з відносно невеликим кутом відхилення )див. масштабні схеми), в даній дорожній ситуації водій ОСОБА_12 міг не мати технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем TOYOTA HIGHLANDER, р.н. НОМЕР_3 , і в даному випадку, в його діях невідповідностей вимогам п. 12.3 ПДР України, які з технічної точки зору знаходилися би в причинному зв`язку з настанням даної ДТП не вбачається (том 1 судової справи а.с. 179-188).

Судом також досліджений висновок експерта №146/24-23 від 01.05.2024 за результатами проведення додаткової судової автотехнічної експертизи, яка була призначена ухалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.02.2024 року за клопотанням сторони захисту.

Відповідно до висновку експерта №146/24-23 від 01.05.2024:

1-2. Дослідження, проведені за показами водія ОСОБА_10 , вказують на можливість зміни напрямку руху автомобіля MAZDA 6, р.н НОМЕР_1 , та автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, р.н. НОМЕР_3 , без втрати їх поперечної стійкості до моменту зіткнення.

Дослідження, проведені за показами водія ОСОБА_12 , вказують на можливість зміни напрямку руху автомобіля MAZDA 6, р.н НОМЕР_1 , без втрати його поперечної стійкості до моменту зіткнення та на неможливість зміни напрямку руху автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, р.н. НОМЕР_3 , до моменту зіткнення без втрати його поперечної стійкості.

Проведені дослідження не охоплюють усього розвитку механізму зіткнення у зв`язку з відсутністю в наданих на дослідження матеріалах відомостей про розташування автомобілів на проїзній частині в момент зіткнення.

У зв`язку з відсутністю в наданих на дослідження матеріалах відомостей про фактичну ширину проїзної частини вул. Канівська в місця зіткнення, належність за утворенням подряпини на дорожньому покритті, зафіксованої при додатковому огляді місця події 31.05.2022, про що було складене клопотання, вирішити питання 3-7 ухвали про призначення експертизи не представляється можливим (том 1 судової справи а.с.237-243).

До закінчення судового слідства клопотань від учасників процесу, у тому числі і від державного обвинувача про збір, перевірку чи витребування додаткових доказів крім уже тих, що заявлялися, не надійшло.

Суд обмежений у праві збору доказів вини обвинуваченого за власною ініціативою та, залишаючись об`єктивним і неупередженим, має створити необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних обов`язків та здійснення наданих їм прав розглянути кримінальне провадження і постановити відповідне рішення. Суди при розгляді кримінальних справ не вправі перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Не визнання обвинуваченим ОСОБА_12 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, спрямоване на уникнення відповідальності за вчинене, не відповідає об`єктивним обставинам та спростовується доказами по справі, зібраними на досудовому слідстві, та дослідженими в ході судового розгляду.

Так, вина обвинуваченого ОСОБА_12 підтверджується показами потерпілого ОСОБА_24 , допитаного безпосередньо в судовому засіданні, який пояснив, що 29.05.2022 року він рухався на автомобілі по вул. Дахнівська Січ повернув ліворуч на вул. Канівська, там дорога йде на гору, рухався в своїй полосі руху і при підйомі на гору, він побачив, що на нього їхав транспортний засіб, як потім з`ясувалося, це був автомобіль MAZDA сірого кольору. Водій автомобіля MAZDA не зупиняючись здійснив різкий маневр, нібито наміри показав, що їде ліворуч і раптово почав змінювати напрямок руху і намагався повернутися у власну смугу руху, тобто стати у свою смугу на праву сторону. Він нічого не міг більше вдіяти окрім того, що з метою уникнення зіткнення натиснув на гальма і руль викрутив ліворуч, після чого сталося ДТП.

Вина ОСОБА_12 також підтверджується показами потерпілої ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_18 , свідка ОСОБА_23 , які були безпосередньо допитані в судовому засіданні; - даними протоколу огляду місця події від 29.05.2022 року з фототаблицею та схемою до нього; - даними протоколу огляду місцевості від 31.05.2022 року з фототаблицею та схемою до нього; - даними проведення слідчого експерименту від 09.06.2022 року за участю свідка ОСОБА_23 з фототаблицею та схемою до нього; - даними висновку експерта №СЕ-19/124-22/5294-ІТ від 17.06.2022 з фототаблицею до нього; - даними висновку експерта №СЕ-19/124-22/5293-ІТ від 21.06.2022 року; - даними висновку експерта №02-01/370 від 04.07.2022 року; - даними висновку експерта №02-01/369 від 04.07.2022 року; - даними висновку експерта №02-01/490 від 09.08.2022 року; - даними висновку експерта №СЕ-19/124-22/5295-ІТ від 19.07.2022 року з фототаблицею та масштабно-графічною схемою до нього; - даними протоколу проведення слідчого експерименту від 26.07.2022 року зі схемою та фототаблицею до нього, за участю свідка ОСОБА_10 ; - даними протоколу проведення слідчого експерименту від 08.08.2022 року з фототаблицею та схемою до нього, за участю свідка ОСОБА_12 ,; - даними висновку експерта №СЕ-19/123-22/8807-ІТ від 02.09.2022 року; - даними висновку експерта № СЕ-19/124-22/8491-АВ від 07.09.2022 року з ілюстративною таблицею та ремонтною калькуляцією до нього; - даними висновку експерта №СТ/045Е-22 від 12.09.2022 року.

Відповідно до вимог ч.1 ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно з положеннями ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні поряд з іншим підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення - час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення, а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення.

Відповідно до вимог ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права, що в тому числі закріплено положеннями ч.5 ст.9 КПК України щодо застосування кримінального процесуального законодавства України з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, як один з принципів законності, визначених серед інших засадами кримінального провадження.

Так, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року (п.146) Євпропейський Суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь який сумнів має тлумачитися на користь підсудного. (Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of December 1998, Series A no.146, p.33, § 77).

Аналогічне відображення принципів презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини міститься і в положеннях ст.62 Конституції України та ст.17 КПК України.

Згідно позиції, висловленої Верховним Судом у постанові від 20 березня 2018 року у справі №753/11828/13-к, у змагальному процесі повинні розглядатися не лише докази, які безпосередньо стосуються фактів справи, а й інші докази, які можуть стосуватися допустимості, достовірності та повноти останніх.

Порядок, встановлений КПК (процесуальний порядок, форма, процедура), це певна послідовність (кроки) прийняття кримінальних процесуальних рішень і здійснення кримінальних процесуальних дій (постанова Верховного суду України від 16 березня 2017 року у справі №671/463/15-к).

У даному кримінальному провадженні порядок, встановлений КПК України дотримано, при цьому, суд при оцінці доказів враховує, що згідно зі ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до вимог ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Наведені судом вище докази, згідно вимог ст.ст.85, 86 КПК України, є належними та допустимими.

Поряд з цим, слід зазначити, що підстав для визнання доказів недопустимими судом не встановлено, оскільки під час судового розгляду не було встановлено фактів істотних фундаментальних порушень прав і свобод учасників кримінального провадження, регламентованих положеннями ст.87 КПК України.

При оцінці доказів суд дійшов вказаних висновків, виходячи з наступного.

Так, частиною 1 статті 87 КПК України визначено, що для визнання доказу недопустимим необхідно встановити, що при його отриманні були істотно порушені права і свободи людини, гарантовані Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Разом з тим, частина 2 цієї ж статті встановлює, яке саме порушення суд має визнати істотним, істотність порушення прав і свобод у інших випадках має вирішуватися судом, виходячи з обставин порушення та їх впливу на отримання доказів.

Згідно постанови Верховного Суду від 01 грудня 2020 року у справі №318/292/18 вищенаведені норми процесуального закону не передбачають, що будь-яке формальне недотримання вимог кримінального процесуального закону при отриманні доказу автоматично тягне необхідність визнання доказу недопустимим. Натомість закон зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості, з урахуванням того, чи було допущене порушення КПК України істотним та яким саме чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи.

У постановах від 28 січня 2020 року у справі №359/7742/17 та від 8 жовтня 2019 року у справі №639/8329/14-к Верховний Суд зазначив, що вирішуючи питання про застосування правил статті 87 КПК України до наданих сторонами доказів, Суд повинен виходити з того, що ці положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 8 жовтня 2019 року у справі №639/8329/14-к, суд, визнаючи доказ недопустимим відповідно до частини 2 або 3 статті 87 КПК України, має зазначити, який саме пункт цих положень став підставою для такого рішення. Якщо суд визнає доказ недопустимим з посиланням на частину 1 статті 87 КПК України, він має зазначити, наслідком порушення якого саме фундаментального права або свободи стало отримання цього доказу та хто саме зазнав такого порушення. Обґрунтовуючи наявність такого порушення, суд має послатися на конкретні норми Конституції та/або міжнародних договорів, якими гарантуються ці права і свободи, і за потреби на практику відповідних органів, уповноважених тлумачити ці норми. Крім того, суд, вирішуючи питання щодо недопустимості доказу з точки зору частини 1 статті 87 КПК, має обґрунтувати, чому він вважає порушення фундаментального права або свободи настільки істотним, що воно зумовило визнання такого доказу недопустимим.

В постанові від 06 липня 2021 року у справі №720/49/19 Верховний Суд зазначив, що будь-яке процесуальне порушення, допущене в ході збирання доказів, саме по собі не може бути підставою для визнання їх недопустимими, а тому, за наявності процесуальних порушень порядку отримання доказів, визнавати їх недопустимими слід лише тоді, коли вони: прямо та істотно порушують права і свободи людини; та/або надають підстави для сумнівів у достовірності отриманих фактичних даних, які не видалося за можливе усунути в ході судового розгляду.

Безумовно, істотним порушенням фундаментальних прав і свобод особи є отримання доказів, внаслідок поганого поводження, порушення права не свідчити проти себе та на правову допомогу захисника, що не може бути прийнятним в системі правосуддя.

Водночас, порушення тих чи інших численних формальностей, які регулюють порядок проведення кримінального розслідування чи вчинення окремих процесуальних дій, які жодним чином не зачіпають права і свободи особи, мають оцінюватися, виходячи з балансу конкуруючих інтересів: потреби суспільства у розкритті злочину і покаранні злочинця та важливості цих формальностей для забезпечення справедливості розгляду справи в цілому.

В постанові від 15 лютого 2018 року у справі №357/14462/14-к Верховний Суд вказав, що не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону ситуація, при якій підставою для визнання доказів недопустимими виступає якість змісту документів.

А тому, виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що підстав, передбачених ст.87 КПК України для визнання наданих стороною обвинувачення доказів недопустимими у даному кримінальному провадженні немає, оскільки визнання доказів недопустими в розрізі положень ст.87 КПК України може мати місце не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Сторона захисту звернулась до суду з клопотанням про визнання висновоку судової експертизи технічного стану т/з №СЕ-19/124-22/5293-ІТ; висновку транспортно - трасологічної експертизи №СЕ-19/124-22/5295-ІТ; висновку судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/124-22/8 807-ІТ; висновку судової автотехнічної експертизи №СТ/045Е-22 в частині встановлення причинно-наслідкового зв`язку виникнення ДТП за участі ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , місця зіткнення автомобілів ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , технічної можливості уникнення ДТП у водіїв ОСОБА_12 та ОСОБА_10 неналежними доказами в зв`язку з наявністю суперечностей викладених у даних висновках з проведеною додатковою судовою автотехнічною експертизою №146/24-23 від 01.05.2024 року та Висновком експерта №22/23 від 15.02.2023 року за результатами проведення автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи в частині встановлення причинно-наслідкового зв`язку виникнення ДТП за участі ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , місця зіткнення автомобілів, технічної можливості уникнення ДТП

Вважає, що вихідні дані котрі використовувалися для проведення цих експертиз є некоректними, а частина даних є відсутня, що фактично призвело до викривлення висновків експертів з технічної точки зору.

Так, при дослідженні даних експертиз було встановлено:

- Місце зіткнення автомобілів знаходиться на смузі руху автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_10 . Тобто обвинувачений ОСОБА_12 нібито виїхав на зустрічну смугу руху де скоїв ДТП.

- Потерпілий ОСОБА_10 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 ПДР України, але в умовах пригоди не мав технічної можливості уникнути ДТП.

- Обвинувачений ОСОБА_12 повинен був діяти відповідно до вимог п.10.1 ПДР України та мав технічну можливість уникнути ДТП.

- Настання даної ДТП експерт пов`язує з виїздом автомобіля MAZDA 6, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_12 на зустрічну полосу руху, де нібито сталось ДТП.

Сторона захисту та обвинувачений ОСОБА_12 не погодились з викладеними даними у вищевказаних експертизах.

На підтвердження своїх доводів та спростування висновків експертів стороною захисту було ініційовано проведення додаткової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи.

Відповідно до висновку експерта №22/23 за результатами проведення автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи встановлено:

1. Місце зіткнення транспортних засобів, як проекція точки первинного контакту на проїзну частину знаходилося на смузі руху автомобіля MAZDA 6, р.н. НОМЕР_1 .

2. В рамках версії водія Крилова дорожня обстановка, яка передувала зіткненню була такою, що обидва транспортні засоби знаходилися на смузі зустрічного руху, відповідно, небезпека створювалася обома водіями, і перевагу у русі не мав жоден з них.

3. При наявному в рамках версії водія ОСОБА_12 комплексі вихідних даних моментом виникнення небезпеки слід вважати момент зміни напрямку руху ліворуч автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, р.н. НОМЕР_3 .

З питань №4-8 у відповідності до показань водія автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_10 .

В даній дорожній ситуації, при наявному в рамках версії водія ОСОБА_10 комплексі вихідних даних, водії ОСОБА_10 та ОСОБА_12 повинні були діяти у відповідності до нормативних вимог п.п. 1.2, 11.3. ПДР України.

В даній дорожній обстановці, при наявному в рамках версії водія ОСОБА_10 комплексі вихідних даних, водії ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , виконуючи належним чином вимоги п.п. 1.2, 11.3. ПДР України, мали технічну можливість уникнути даної дорожньо- транспортної пригоди.

В даній дорожній обстановці, при наявному в рамках версії водія ОСОБА_10 комплексі вихідних даних, дії водіїв ОСОБА_10 та ОСОБА_12 не відповідали вимогам п.п. 1.2, 11.3. ПДР України, і, з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки та настанням даної ДТП.

Якщо водій автомобіля TOYOTA-HIGLANDER, р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_10 в момент виїзду автомобіля MAZDA 6, р.н. НОМЕР_1 на зустрічну смугу рухався в межах своєї смуги, то:

Водій автомобіля TOYOTA-HIGLANDER, р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_10 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3. ПДР України.

Водій ОСОБА_10 мав технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди шляхом своєчасного екстреного гальмування, тобто шляхом виконання вимог п. 12.3. ПДР України.

З питань №4-8 у відповідності до показань водія автомобіля MAZDA б, р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_12 .

В даній дорожній обстановці, при наявному в рамках версії водія ОСОБА_12 комплексі вихідних даних, водій автомобіля MAZDA-6 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_12 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3. ПДР України.

В свою чергу, при наявному в рамках комплексі вихідних даних, в даній дорожній TOYOTA-HIGLANDER, р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_10 повинен був діяти у відповідності до нормативних вимог п.п. 1.2, 11.3. ПДР України.

В даній дорожній обстановці, при наявному в рамках версії водія ОСОБА_12 комплексі вихідних даних, водій ОСОБА_10 , виконуючи належним чином вимоги п.п. 1.2, 11.3. ПДР України, мав технічну можливість уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди.

В даній дорожній обстановці, при наявному в рамках версії водія ОСОБА_12 комплексі вихідних даних, дії водія ОСОБА_10 не відповідали вимогам п.п. 1.2,11.3. ПДР України, і, з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки та настанням даної ДТП.

В ході аналізу кількісних параметрів, що отримані в ході проведення слідчого експерименту з водієм ОСОБА_12 , встановлені суперечності технічного характеру.

Наявність технічної неспроможності на якомусь окремому етапі не позбавляє технічної спроможності версії в цілому, і факт виїзду автомобіля TOYOTA- HIGLANDER, р.н. НОМЕР_3 на зустрічну смугу, з технічної точки зору, не спростовується.

За наявності виявлених суперечностей технічного характеру в кількісних параметрах взаємного наближення в рамках версії водія ОСОБА_12 вирішити питання №7-8 у відношенні дій водія ОСОБА_12 в категоричній формі з проведенням відповідних математичних розрахунків не вдається за можливе.

За умов виїзду автомобіля TOYOTA-HIGLANDER, р.н. НОМЕР_3 на смугу зустрічного руху в безпосередній близькості перед автомобілем MAZDA-6 р.н. НОМЕР_4 , і русі з відносно невеликим кутом відхилення (див. масштабні схеми), в даній дорожній ситуації водій ОСОБА_12 міг не мати технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем TOYOTA-HIGLANDER, р.н. НОМЕР_3 , і вданому випадку, в його діях невідповідностей вимогам п. 12.3 ПДР України, як з точки зору знаходилися би в причинному зв`язку з настанням даної ДТП не вбачається.

Отже, Висновком експерта №22/23 було фактично спростовано висновки попереднії експертиз. Та встановлено, що місце зіткнення автомобілів знаходиться на смузі руху автомобіля обвинуваченого ОСОБА_12 , та факт того, що за умови виконання вимог ПДР України обома водіями кожен з них мав технічну можливість уникнути ДТП.

Однак за умови виїзду автомобіля потерпілого на смугу руху автомобіля обвинуваченого в безпосередній близькості перед автомобілем MAZDA-6 р.н., обвинувачений ОСОБА_12 міг не мати технічної можливості уникнути ДТП.

Також експертом встановлено, що ширина вулиці Канівська відповідно до маштабної план схеми топографічних знімань 1:500 становить 9,1 а ніяк не 10 м., котрі зазначені у вихідних даних, це також узгоджується з шириною зазначеною у Схемі ДТП від 29.05.2022 року.

Висновок експерта №22/23 від 15.02.2023 року був долучений до матеріалів справи.

У зв`язку з наявністю суперечностей в результатах проведення судових експертиз та транспортно-трасологічної експертизи сторони захисту, було ініційовано проведення додаткової судової автотехнічної експертизи.

Відповідно до Висновку експерта №146/24-23 від 01.05.2024 року за результатами проведення додаткової судової автотехнічної експертизи встановлено наступне:

1-2. Дослідження, проведені за показами водія ОСОБА_10 , вказують на можливість зміни напрямку руху автомобіля MAZDA 6, р.н НОМЕР_1 , та автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, р.н. НОМЕР_3 , без втрати їх поперечної стійкості до моменту зіткнення.

Дослідження, проведені за показами водія ОСОБА_12 , вказують на можливість зміни напрямку руху автомобіля MAZDA 6, р.н НОМЕР_1 , без втрати його поперечної стійкості до моменту зіткнення та на неможливість зміни напрямку руху автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, р.н. НОМЕР_3 , до моменту зіткнення без втрати його поперечної стійкості.

Проведені дослідження не охоплюють усього розвитку механізму зіткнення у зв`язку з відсутністю в наданих на дослідження матеріалах відомостей про розташування автомобілів на проїзній частині в момент зіткнення 3-7.

У зв`язку з відсутністю в наданих на дослідження матеріалах відомостей про фактичну ширину проїзної частини вул. Канівська в місці зіткнення, належність за утворенням подряпини на дорожньому покритті, зафіксованої при додатковому огляді місця події 31.05.2022, про що було складене клопотання, вирішити витання, не представляється можливим

Висновок експерта №146/24-23 від 01.05.2024 року підтверджує існування суперечностей, неточностей та відсутність необхідних даних в експертизах проведених слідством, та п.1-2 Дослідження підтверджу наявність можливості зміни напрямку руху у обох автомобілів без втрати поперечної стійкості.

Тобто, кожен з водії в рамках показів потерпілого ОСОБА_17 мав технічну можливість уникнути ДТП шляхом виконання вимог ПДР України.

Також, з матеріалів справи вбачається, що подряпина на дорозі знаходиться на відстані 5,2 м від обочини.

На момент виникнення ДТП дорожня розмітка на була відсутня, однак при проведенні слідчого експерименту розмітка була наявна (ас. 235-240 Том 1).

Місце подряпини дорожнього покриття при слідчому експерименті зафіксоване конусом (фототаблиця ас.241 Томі).

Відповідно до висновку експерта №22/23 місце зіткнення знаходиться на смузі руху обвинуваченого ОСОБА_12 , а ніяк не на смузі руху потерпілого ОСОБА_17 .

Висновки експерта узгоджуються відповідно з матеріалами КП та фототаблицею до слідчого експерименту.

Оцінюючи висновок судової експертизи технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/124-22/5293-ІТ; висновок транспортно-трасологічної експертизи №СЕ-19/124-22/5295-ІТ; висновок судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/124-22/8 807-ІТ; висновок судової автотехнічної експертизи №СТ/045Е-22 в частині встановлення причинно-наслідкового зв`язку виникнення ДТП за участі ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , місця зіткнення автомобілів ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , технічної можливості уникнення ДТП у водіїв ОСОБА_12 та ОСОБА_10 суд вважає їх належними та допустими доказами виходячі з наступного.

Відповідно до висновку експерта №22/23 від 15.02.2023 року за результатами проведення автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи експерта ОСОБА_34 , який був наданий стороною захисту, у вихідних даних не в повній мірі відображені вихідні дані, що були зібрані в ході досудового розслідування органом досудового розслідування та, відповідно, останні не зазначені у призначеній експертизі, зокрема відсутні дані щодо встановленого місця зіткнення транспортних засобів зазначені у висновку судової транспортно-трасологічної експертизи №СЕ-19/124-22/5295-IT, в тому числі щодо встановленої подряпини на дорожньому покритті L2.

Крім того, експертом, незважаючи на те, що момент небезпеки може бути визначений лише після оцінки дій кожного з учасників вимогам ПДР України, та конкретного визначення невідповідностей в діях учасника, встановлення такої невідповідності вимогам ПДР і того, що вона може бути небезпекою для руху, в дослідження по питанню виконано ілюстративне зображення показів учасників та наведено їх на зображення "Рисунок №2", на якому відображено, що учасник ОСОБА_17 на автомобілі "Тойота Хайлендер" рухається в межах своєї смуги руху, відповідно не може створювати небезпеки для руху, і навпаки, відображено, що автомобіль водія ОСОБА_35 " рухається на зустрічній для нього смузі руху, проте, експерт упереджено, необ`єктивно і невірно зазначив, що в такому випадку обидва транспортні засоби створюють один одному небезпеку для руху, такий висновок експерт робить ніби з показів водія ОСОБА_17 .

В подальшому експерт робить розрахунки, без конкретного посилання на будь-які методичні рекомендації, відповіді на кожне окреме питання, поєднуючи між собою, роблячи їх незрозумілими для сприйняття і такими, що не можуть дати можливість відповісти на поставлені питання, про те, що обидва транспортні засоби створюють один одному небезпеку для руху, без аргументування, але посилаючись на зібрані в ході досудового розслідування докази, які вказують на зворотнє і підтверджують правильність розрахунків в висновках експертиз, що отримані органом досудового розслідування. Так, на 12 аркуші висновку, експерт без будь-якого розрахунку вказує "...Як встановлено при аналізі версії ОСОБА_10 , в момент повороту автомобіля MAZDA 6, р.н. НОМЕР_1 вправо обидва транспортні засоби знаходилися на смузі зустрічного руху, та рухалися по траєкторіям, які не забезпечували безпечного роз`їзду...". В подальшому, експерт зазначає на 12 аркуші висновку, що "...Отже, в даній дорожній ситуації, при наявному в рамках версії водія ОСОБА_10 комплексі вихідних даних, водії ОСОБА_10 та ОСОБА_12 повинні були діяти до нормативних вимог пп. 1.2, 11.3 ПДР України...". Отже, експерт свідомо, упереджено, що може свідчити про мету умисного надання невірних підсумків, надає оцінку дій учасників, що взагалі суперечить вимогам ПДР України та будь-яким методичним рекомендаціям, не використовуючи при цьому спеціальних знань. Натомість, можна прийти до висновку, що він аналізує інформацію загальним сприйняттям, шляхом візуального огляду матеріалів, та таке сприйняття прямо суперечить об`єктивній дійсності, що можна простежити на аркушах 9,10,11, 12, та власне тих зображеннях які сам експерт і відображує на обгрунтування його думки;

При аналізі дослідження висновку експерта ОСОБА_34 №22/23 від 15.02.2023, експерт вказує на невідповідність дій водія автомобіля "Мазда" Лещенка, при цьому не послідовно при виконанні дослідження, і в подальшому на 14 аркуші висновку зазначає "...Встановимо у розрахунковий спосіб, чи мав в даному випадку водій ОСОБА_10 технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем MAZDA 6, р.н. НОМЕР_1 ...". Після цього експерт вірно, що можна зрозуміти з інших отриманих органом досудового розслідування висновках та самостійним ознайомленням з методичними рекомендаціями, зазначає "... технічна можливість уникнути зіткнення для водія TOYOTA HIGHLANDER, р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_10 встановлюється шляхом порівняння відстані на якій знаходився від місця зіткнення в момент виникнення небезпеки і зупиночного шляху автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, р.н. НОМЕР_3 ...". ПО-перше, в даному випадку, експерт попередньо вказує, що дії водія автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_17 не відповідали вимогам п. п. 1.2, 11.3 ПДР України, тобто він сам створює небезпеку для руху автомобілю MAZDA, і, всупереч методичним рекомендаціям і змісту поняття "небезпека для руху", який самостійно можна переглянути будь-якою особою в Правилах дорожнього руху України, вказує на необхідність виконання розрахунків з можливості уникнути зіткнення для автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, р.н. НОМЕР_3 , який сам, з його дослідження, і створює таку небезпеку для руху. Далі, також на 14 аркуші висновку експерт вказує "...послідовність при розрахунках наступна...". І далі вказує ніби "...розрахунки відстані в повздовжньому напрямку, яка теоретично необхідна для поперечного зміщення на відстань...", після цього ніби "...віддалення автомобіля MAZDA від місця зіткнення в момент виникнення небезпеки для руху (не зазначаючи знову ж для кого саме)...", розрахунки "...зупиночний шлях автомобіля TOYOTA HIGHLANDER". Як наслідок цих розрахунків він на 16 аркуші висновку робить підсумки, що у водія автомобіля TOYOTA HIGHLANDER ОСОБА_17 була можливість уникнути зіткнення з автомобілем MAZDA ніби в момент створення вказаним автомобілем MAZDA небезпеки для руху автомобілю TOYOTA HIGHLANDER. Тобто, експерт Скороход, не виконавши розрахунку, на який він посилається на 14 аркуші висновку, а саме "відстані на якій знаходився автомобіль TOYOTA HIGHLANDER від місця зіткнення в момент виникнення для нього небезпеки для руху", робить незрозумілі підсумки про можливість автомобілем TOYOTA HIGHLANDER уникнути зіткнення з автомобілем MAZDA, що прямо суперечить власному дослідженню експерта ОСОБА_36 , адже він розраховував зовсім інші значення, і вказує на зроблені підсумки, посилаючись на розрахунки яких він не зробив.

На 17 аркуші висновку експерт Скорохода здійснює підсумки щодо технічної спроможності показів водіїв ОСОБА_17 та ОСОБА_37 , а саме надає технічну оцінку без будь-яких розрахунків, плутає та міняє покази місцями, посилається на "параметри", які не зазначені, що дозволяє йому прийти до висновку про те, що саме замовник експертизи ОСОБА_32 діяв відповідно до вимог ПДР, а навпаки потерпілий ОСОБА_17 діяв інакше, порушив вимоги ПДР, створив небезпеку для руху, та, як наслідок спричинив дорожньо- транспортну пригоду, в якій сам потерпілий ОСОБА_17 та пасажири автомобіля MAZDA і постраждали.

На 18 аркуші висновку експерт Скороход надає підсумки, що "...в даній дорожній обстановці, при наявному в рамках версії водія ОСОБА_10 комплексі вихідних даних, водії ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , виконуючи належним чином вимоги пп. 1.2, 11.3 ПДР України, мали технічну можливість уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди....", далі ж експерт вказує, що невідповідності дій обох водіїв ОСОБА_10 та ОСОБА_12 з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки та настанням даної ДТП. При цьому експерт Скороход чітко в дослідницькій частині зазначав, що можливість уникнути зіткнення полягає у співставленні відстані на якій знаходився автомобіль від місця зіткнення з іншим автомобілем, в момент виникнення йому небезпеки для руху, з відстанню зупиночного шляху вказаного автомобіля. Отже, експерт, в дослідницькій частині висновку та підсумках висновку вказує на протиріччя власному дослідженню і надає підсумки, як наслідок, приходячи до висновку на 19 аркуші висновку, що виїзд на зустрічну смугу руху відбувся автомобілем TOYOTA HIGHLANDER, під керуванням ОСОБА_17 , та автомобіль MAZDA, під керуванням ОСОБА_37 не мав технічної можливості уникнути з ним зіткнення.

Суд вважає, експертом ОСОБА_38 , однобічно здійснено аналіз та сприйняття вихідних даних на експертизу, не враховано висновки експертиз, які вже були отримані органом досудового розслідування, поверхнево, неповно та незрозуміло здійснено дослідження і надання підсумків висновку, що не дозволяє взагалі сприйняти викладену у висновку інформацію, частково відображає підсумки спрямовані на виокремлення позицію про наявність невідповідностей в діях потерпілого - водія автомобіля TOYOTA HIGHLANDER ОСОБА_17 , та навпаки, про відсутність таких невідповідностей і причинного зв`язку в діях водія автомобіля MAZDA Лещенка. Крім того, експертом взагалі не враховані покази інших потерпілих - пасажирів автомобіля MAZDA та свідка ОСОБА_39 , а отже експерт вибірково взяв до уваги лише ті докази, які йому необхідні для надання висновку, що не відображає об`єктивної істини, а суперечить як окремим доказам, на які послався сам експерт, не вірно сприйнявши ї, що можна простежити шляхом безпосереднього їх аналізу, так і всім доказам в сукупності.

Експерт оцінює правові аспекти відповідності дій учасників пригоди, а саме зазначає що водії автомобіля TOYOTA HIGHLANDER ОСОБА_40 повинні були діяти відповідно до пп 1.2, що не потребує спеціальних знань.

Також, не дослідивши об`єкти, а саме пошкодження на ТЗ, експерт прийшов до висновку, що місце зіткнення знаходиться в місці кінцевого розташування ТЗ, при цьому експерт робить припущення без будь-яких розрахунків, нічим не обгрунтував і взяв своє ж припущення для подальших досліджень і після цього зробив всі інші підсумки по поставленим питанням, експертом не враховано що ТЗ після зіткнення могли змінити напрямки руху, та власне всі покази що автомобіль TOYOTA HIGHLANDER, до можливого часткового виїзду на зустрічну смугу руху для уникнення зіткнення з автомобілем MAZDA, рухався виключно в межах своєї смуги руху та мав намір рухатися по напрямку прямо.

Що стосується висновку експерта №146/24-23 від 01.05.2024 року за результатами проведення додаткової судової автотехнічної експертизи, яка була призначена ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.02.2024 року за клопотанням сторони захисту суд зазначає наступне.

Відповідно до висновку експерта №146/24-23 від 01.05.2024:

1-2. Дослідження, проведені за показами водія ОСОБА_10 , вказують на можливість зміни напрямку руху автомобіля MAZDA 6, р.н НОМЕР_1 , та автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, р.н. НОМЕР_3 , без втрати їх поперечної стійкості до моменту зіткнення.

Дослідження, проведені за показами водія ОСОБА_12 , вказують на можливість зміни напрямку руху автомобіля MAZDA 6, р.н НОМЕР_1 , без втрати його поперечної стійкості до моменту зіткнення та на неможливість зміни напрямку руху автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, р.н. НОМЕР_3 , до моменту зіткнення без втрати його поперечної стійкості.

Проведені дослідження не охоплюють усього розвитку механізму зіткнення у зв`язку з відсутністю в наданих на дослідження матеріалах відомостей про розташування автомобілів на проїзній частині в момент зіткнення.

У зв`язку з відсутністю в наданих на дослідження матеріалах відомостей про фактичну ширину проїзної частини вул. Канівська в місця зіткнення, належність за утворенням подряпини на дорожньому покритті, зафіксованої при додатковому огляді місця події 31.05.2022, про що було складене клопотання, вирішити питання 3-7 ухвали про призначення експертизи не представляється можливим (том 1 судової справи а.с.237-243).

Експерту, для проведення експертизи надавались матеріали кримінального провадження зі всіма нявними вихідними даними, які в ньому знаходилися, за клопотанням експерта, ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.04.2024 року надано додаткові вихідні дані, які зазначені в описовій частині даної ухвали, які були достатніми для проведення додаткової судової автотехнічної експертизи. Таким чином, експертом однобічно здійснено аналіз та сприйняття вихідних даних на експертизу, не враховано висновки експертиз, які вже були отримані органом досудового розслідування, вихідних даних, які знаходяться в матеріалах провадження, тому дослідження здійснено неповно.

При допиті в судовому засіданні експерт ОСОБА_41 , який виконував судову автотехнічну експертизу №СТ/045Е-22 від 12.09.2022 року, свій висновок підтримав, пояснив, що у нього для надання висновку було достатньо матеріалів та вихідних даних. У нього не виникало ніяких питань про надання йому додаткових даних для проведення експертизи. В постанові про призначення експертизи був зазначений висновок експерта трасолога, також цей висновок був в матеріалах кримінального провадження. Він сам дослідження не проводив щодо місця зіткнення транспортних засобів, але те що він бачив в матеріалах справи, сумнівів щодо місця зіткнення транспортних засобів у нього не виникало. Покази водія ОСОБА_12 щодо розвитку механізму даної дорожньо-транспотної пригоди мають суперечності технічного стану та не можуть використовуватися при подальших дослідженнях як технічно необґрунтовані, тобто покази ОСОБА_37 які він надав при слідчому експерименті не відповідали фактичним обставинам.

Він не проводив дослідження щодо точки зіткнення, йому було надано висновок трасолога, там було визначено місце зіткнення, воно також не суперечило тим даним, які були зафіксовані в матеріалах кримінального провадження. Він взяв трасорлогічну експертизу та порівняв її з матеріалами кримінального провадження, суперечностей у нього не ніяких не виникло. Йому були надані вихідні дані і коли він виконував експертизу у нього сумнівів щодо місця зіткнення, ширини проїзної частини і інших вихідних даних не викликало.

Експерт оглянув фототаблицю місця огляду події та фототаблицю протоколу слідчого експерименту.

На момент виникнення дорожньо-транспотної пригоди розмітки дороги не було. Місце зіткнення не було на русі смуги автомобіля Лещенка. Розмітка нанесена після ДТП, до ДТП цієї розмітки на час ДТП не було.

Напрямок автомобіля Мазда на дорозі де вже є розмітка з самого краєчку є конус, а якщо без цієї розмітки поділити дорогу навпіл, то місце зіткнення було б не на полосі руху автомобіля Мазда, а на полосі руху автомобіля Тойота.

Експерт ОСОБА_42 в судовому засіданні пояснив, що він працює головним судовим експертом відділу автотехнічних досліджень Черкаського НДКЦ МВС. Він проводив автотехнічну експертизу по даному кримінальному провадженню, вихідних даних для її проведення йому було достатньо. Висновок експертизи він підтримує. Даних для проведення експертизи було достатньо, в нього була трасолоічна експертиза з якої він брав вихідні дані. У нього не виникло питань щодо місця зіткнення транспортних засобів. При проведенні експертизи сумнівів щодо дорожніх розмірів, ширини, яка була зазначена в план-схемі до протоколу огляду місця події і додаткового протоколу огляду місця події, не викликало, вихідних даних було достатньо. В постанові про призначення експертизи вихідні дані були вказані чітко, крім того йому були надані матеріали кримінального провадження і ніяких сумнівів у нього не викликало і цих даних для складання висновку було достатньо. Дані про фактичну ширину проїзжчої частини в місці зіткнення автомобілів він взяв із вихідних даних вказаних у постанові слідчого, також він ознайомлювався з протоколом огляду місця події, протоколами проведення слідчих експерементів. Він точно не пам`ятає, але у нього не виникло сумнівів, що в план схемі до протоколу огляду місця події взагалі не міститься ширина місця зіткнення, так як проводився додатковий огляд місця події, де все перемірялося.

На момент проведення експертизи у нього було достатньо інформації, яку він перевірив відповідно до матеріалів кримінального провадження і дану інформацію він використав для складання висновку експерта.

Експерт ОСОБА_43 , в судовому засіданні пояснив, що він працює Черкаському відділенні КНДІСЕ головним судовим експертом, для проведення додаткової судової автотехнічної експертизи йому були надані матеріали судової справи №712/9139/22, матеріали кримінального провадження та копія ухвали суду. Для проведення експертизи було надано не достатньо вихідних даних, в зв`язку з чим ним було надано клопотання про надання додаткових вихідних даних, але відповіді на нього не було отримано. Не було надано ширина проїзної частини, місце зіткнення на проїзній частині та місце розташування транспортних засобів на проїзній частині після зіткнення. Ним також досліджувався висновок судової трасологічної експертизи. Даною експертизою було встановлено, що місце зіткнення відбулося на полосі руху автомобіля Тойота в районі утворення подряпини. Не достатньо було даних зазначених в експертизі, так як контактування автомобілів не відбувається однією точкою. В даній експертизі було встановлено кут напрямку, якими частинами вони контактували, що в районі подряпини було місце зіткнення, але якщо подивитися на схему, яка складена експертом, то контакт передніми частинами транспортними засобами, вони перекриваються між собою по певній ширині, ця ширина складає мінімум половини ширини транспортних засобів, отже стверджувати, що місце зіткнення було в цій точці є технічно не правильним, так як автомобілі та контактні частини мають певну ширину, згідно схеми їх ширина перекриття було десь до пів метра між собою, тому ним було заявлено клопотання про надання даних, де було місце зіткнення, як вони розташовувалися по ширині в момент зіткнення і ширину проїзної частини в місці зіткнення, а саме те, що відноситься до автотехнічної експертизи. Була схема, де зображена дана ділянка, зображені відповідні позначки, але ширини проїної частини не було. Він надав відповіді на 1-2 питання, дослідження за показами водія ОСОБА_10 , вказують на можливість зміни напрямку руху автомобіля Мазда та автомобіля Тойота, без втрати їх поперечної стійкості до моменту зіткнення, тобто автомобілі не будуть в стадії заносу або перекидання при втраті керування ними. За показами водія ОСОБА_37 вказано, на можливість зміни напрямку руху автомобіля Мазда без втрати його поперечної стійкості до моменту зіткнення та на неможливість зміни напрямку руху автомобіля Тойота, до моменту зіткнення без втрати його поперечної стійкості. По показам ОСОБА_37 автомобіль Мазда міг так розташовуватися на такій відстані, міг проїхати без втрати поперечної стійкості до моменту зіткнення, автомобіль Тойта втратив би поперечну стійкість. По показам водія ОСОБА_17 один і другий автомобілі могли б зміститися, без втрати їх поперечної стійкості до моменту зіткнення, а по показам ОСОБА_37 , один міг зміститися без втрати, а інший автомобіль не міг зміститися без втрати.

По масштабній схемі не можливо визначити ширину дороги, так як різна ширина дороги по вул. Дахнівській від вул. Соснівської. Покази водія ОСОБА_37 щодо руху автомобіля Тойота є технічно не обґрунтованими.

Покази водія ОСОБА_17 є технічно спроможними, щодо механізму розвитку даного ДТП в частині зміщення транспортних засобів в момент виникнення небезпеки.

П. 3-7 не вдалося вирішити питання, так як не було задоволено клопотання про надання додаткових даних. На схемі огляду місця події та на схемі при додатковому огляді місця події у встановленому місці зіткнення, де була зафіксована подряпина, яке було встановлено в експертизі, не була зазначена ширина проїзної частини. Якщо зазначено два розмірі дороги, він би провіві експертизу із застосуванням спеціальних знань в галузі «геодезії», комплексну експертизу, авто технічну, яким чином розташовані автомобілі та геодезичну експертизу, де було місце зіткнення з урахуванням матеріалів справи.

Таким чином висновок експерта №22/23 від 15.02.2023 року за результатами проведення автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи та виновок №146/24-23 від 01.05.2024 року за результатами проведення додаткової судової автотехнічної експертизи не спростовують висновок судової експертизи технічного стану т/з №СЕ-19/124-22/5293-ІТ; висновок транспортно - трасологічної експертизи №СЕ-19/124-22/5295-ІТ; висновок судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/124-22/8 807-ІТ; висновок судової автотехнічної експертизи №СТ/045Е-22, які надані стороною обвинувачення.

Суд вважає, що порушень вимог КПК України під час проведення досудового розслідування, на які вказував Верховний Суд, що зазначені вище, які б були фундаментальними і свідчили про таке порушення прав і свобод особи, під час судового розгляду не встановлено.

А тому, такі докази не можуть визнаватись судом недопустимими на підставах, вказаних захистом, оскільки не витікають з порушень, регламентованих положеннями ст.87 КПК України, до того ж, згідно постанови Верховного Суду від 11 квітня 2019 року у справі №642/5974/13-к навіть у випадку встановлення судом недопустимості доказів або порушень вимог процесуального закону під час збирання доказів не може повністю спростовувати фактів, які в них зафіксовано.

За таких обставин, висновок судової експертизи технічного стану т/з №СЕ-19/124-22/5293-ІТ; висновок транспортно - трасологічної експертизи №СЕ-19/124-22/5295-ІТ; висновок судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/124-22/8 807-ІТ; висновок судової автотехнічної експертизи №СТ/045Е-22, надані стороною обвинувачення, суд визнає належними та допустимими, які у своїй сукупності доводять обставини визначені ст.91 КПК.

На підставі викладеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_12 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_12 суд кваліфікує:

-за ч. 1 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обставин, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_12 відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_12 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Покарання обвинуваченому призначається відповідно до положень Загальної частини КК України, з додержанням вимог ст. 65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, особи винного, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого і за змістом ст. 65 КК України, таке покарання повинно бути необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 14.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_12 відповідно до ст. 65 КК України суд враховує: суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який згідно з класифікацією, наведеною у ст. 12 КК України, віднесено до категорії нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, відсутність обставин, що обтяжують його покарання, і вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі в межах санкції, передбаченої ст. 286 ч. 1 КК України з позбавленням права керувати транспортним засобом.

Разом з тим, враховуючи дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення ОСОБА_12 можливе без ізоляції від суспільства і вважає за необхідне звільнити його від відбування призначеного основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, передбаченого ст.75 КК України, поклавши обов`язки передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

ОСОБА_44 звернулася до суду з цивільним позовом до ПрАТ «Страхова компанія «Уніка», ОСОБА_12 про відшкодування матеріальної шкоди по кримінальному провадженні в порядку ст. 128 КПК України. Відповідно до даного позову ОСОБА_45 просить стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» на її користь 130 000 грн. матеріальних збитків понесених у зв`язку з пошкодженням автомобіля; просить стягнути з ОСОБА_12 на її користь 617 899,91 грн. на відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди; просить стягнути з ОСОБА_12 на її користь понесені судові витрати за правову допомогу адвоката в розмірі 30000,00 грн.

ОСОБА_10 звернувся до суду з цивільним позовом до ПрАТ «Страхова компанія «Уніка», ОСОБА_12 про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди по кримінальному провадженні в порядку ст. 128 КПК України. Відповідно до даного позову ОСОБА_10 просить стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» 29999,88 грн. матеріальних збитків понесених у зв`язку з лікуванням, 13 000 грн. моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспотної пригоди. а всього 42 000,88 грн., просить стягнути з ОСОБА_12 на його користь 1085 400 грн. на відшкодування завданої злочином моральної шкоди; просить стягнути з ОСОБА_12 на його користь понесені судові витрати за правову допомогу адвоката 30000,00 грн.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок різичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоровя, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, . астосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного .аконодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно з Законом України від і.07.2004 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст. З Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно- тавової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, оодіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

За змістом ст. 979 ЦК України, ст. 16 Закону України "Про страхування", за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- візової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавана шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати делікатне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Вказана правова позиція викладена у постанові ВП Верховного суду від 04.07.2018 року по справі №755/18006/15-ц.

Судом встановлено, що міх ОСОБА_46 (власник автомобіля MAZDA 6, р.н НОМЕР_1 MAZDA 6, р.н НОМЕР_1 ) та ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №204802192), предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності особи, що експлуатує забезпечений транспортний засіб автомобіль MAZDA 6, р.н НОМЕР_1 . Ліміт відповідальності за одного потерпілого становить 130 000 гривень за шкоду заподіяну майну та 260 000 гривень за шкоду заподіяну життю і здоров`ю.

Оскільки в наслідок пошкодження автомобіля ОСОБА_44 отримала матеріальні збитки на суму 747 899,91 грн. та вони частково покриваються лімітом встановленим страховим полісом, а тому матеріальна шкода заподіяна в розмірі 130 00 грн., має бути відшкодована ПрАТ «СК «УНІКА», яка застрахувала цивільну відповідальність власника забезпеченого транспортного засобу.

Згідно п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини винної особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для говного відшкодування завданої нею шкоди, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між тактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Так як ліміт страхового відшкодування по страховому полісу не в повній мірі покриває завдані матеріальні збитки, тому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою має бути відшкодована за рахунок винної особи.

Отже, з ОСОБА_12 підлягає стягненню заподіяні ОСОБА_47 матеріальні збитки в розмірі 617 899,91 грн.

Витрати на лікування потерпілого ОСОБА_10 , які підтверджуються документально, становлять 29 999,88 грн. та повністю покриваються лімітом встановленим страховим полісом, тому матеріальна шкода заподіяна в розмірі 29 99,88 грн. підлягає стягненню з ПрАТ «СК «УНІКА», яка застрахувала відповідальність користувача забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, яка зазнала ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Виходячи з вказаних положень ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування -цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» має відшкодувати позивачу моральну шкоду в розмірі 1 499,90 грн. (5% від суми витрат на лікування 29 999,98 грн.).

Також протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_12 потерпілому ОСОБА_10 спричинена моральна шкода, яка полягала в тому, що ОСОБА_10 переживав фізичну біль та страждання у зв`язку з ушкодженням здоров'я, переніс дві операції на нозі та має перенести ще одну операцію. Внаслідок спричинення йому тілесних ушкоджень він постійно вимушений звератись за медичною допомогою та травалий час проводити у лікарнях. Внаслідок отриманих ушкоджень він вимушений відмовитися від активного способу життя, який раніше вів, зокрема займатися спортом, спілкуватися з друзями та рідними, що також його пригнічує, виводить із психологічної рівноваги, викликає періодичні стани дипресії.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/124-22/10434-ПС від 25.10.2022 встановлено, що у ОСОБА_10 наявні зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонування його як особистості і виникли внаслідок впливу отриманих ним тілесних ушкоджень внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Ситуація, що досліджується за справою є психотравмувальною для ОСОБА_10 . ОСОБА_10 завдані страждання (моральна шкода). ОСОБА_10 спричиненні страждання за умов отриманих ним тілесних ушкоджень внаслідок ДТП. Розмір за завданні страждання (моральну шкоду) становить 162 МЗП, розмір якої встановлюється рівним розміру мінімальної заробітної плати в Україні, чинному на момент винесення рішення суду. Рішення, щодо визначення розміру компенсації завданих ОСОБА_10 моральних страждань, є прерогативою суду.

Згідно ст.ст. 23, 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Таким чином суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування моральної шкоди 300 000,00 грн.

Крім того, положеннями ч.1 ст.124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

До таких витрат відповідно до п.1 ч.1 ст.118 КПК України належать витрати на правову допомогу.

Згідно з п.3 ч.1 ст.91 КПК України розмір процесуальних витрат, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Правовою підставою відшкодування витрат на правову допомогу є договір, а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, для визначення розміру процесуальних витрат на правову допомогу, що підлягають відшкодуванню, крім договору про надання правової допомоги, особа має надати і оригінали документів, які підтверджують ці витрати, а також процесуально підтвердити надання правових послуг (складений процесуальний документ, вчинена процесуальна дія (участь у слідчих (розшукових) діях чи ознайомлення із процесуальними документами тощо).

Згідно з п. 4 ч.1 ст.1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

ОСОБА_48 та ОСОБА_10 було заявлено про стягнення витрат на професійну правову допомогу у розмірі по 30 000,00 грн.

В матеріалах справи знаходиться витяг з договору №005/22-к про надання правої допомоги від 10.06.2022 року укладений між адвокатом ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , однак оригінал документу, який підтверджує оплату витрат на правову допомогу суду надано не було.

ОСОБА_48 в обґрунтування понесених витрат не було надано договір про надання правової допомоги та документи, про сплату вищезазначених коштів.

Таким чином, цивільні позови в цій частині до задоволення не підлягають.

Витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування складають 26051,40 коп., які підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України, скасувавши відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України арешт, накладений на речові докази.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_12 не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_12 від відбування основного покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням на 3 ( три ) роки, зобов`язавши у відповідності до ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Позовні вимоги ОСОБА_49 про відшкодування матеріальної шкоди по кримінальному провадженні в порядку ст. 128 КПК України задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» на користь ОСОБА_49 в рахунок відшкодування матеріальних збитків 130 000,00 грн. (сто тридцять тисяч гривень).

Стягнути з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_49 в рахунок відшкодування матеріальних збитків 617 899,91 грн. (шістсот сімнадцять тисяч вісімсот дев`яносто дев`ять гривень 91 копійок).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди по кримінальному провадженні в порядку ст. 128 КПК України задовольнити частково.

Стягнути Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» на користь ОСОБА_10 29 999,88 грн. (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять гривень 88 копійок) матеріальних збитків понесених у зв`язку з лікуванням.

Стягнути Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування моральної шкоди 1 499,90 грн. (одна тисяча чотириста дев`яносто дев`ять гривень 90 копійок).

Стягнути з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування моральної шкоди 300000,00 грн. (триста тисяч гривень).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_12 на користь держави витрати за проведення експертиз в розмірі 21520 ( двадцять одна тисяча п`ятсот двадцять тисяч) гривень 92 копійки. Кошти перерахувати на рахунок: UA0023759, отримувач платежу - ГУК у Черкаській обл. /тг м. Черкаси / 24060300, Код ЄДРПОУ отримувача 37930566, Код банку отримувача (МФО) 899998, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП).

Стягнути з ОСОБА_12 витрати за проведення судової авто технічної експертизи 4530 гривень 48 копійок (чотири тисячі п`ятсот тридцять гривень 48 копійок). Кошти перерахувати на рахунок: р/р НОМЕР_5 ; отримувач коштів: ОСОБА_41 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_6 ; МФО: 305299; банк отримувача: АТ КБ «ПРИВАТБАНК»; вид платежу: за експертизу СТ/045Е-22).

Скасувати арешт з автомобіля MAZDA 6, р.н. НОМЕР_1 , який був накладений ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.06.20222 року.

Речові докази:

- автомобіль TOYOTA HIGHLANDER, р.н. НОМЕР_7 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_10 залишити за належністю;

- автомобіль MAZDA 6, р.н. НОМЕР_1 , який вилучено на спеціальний майданчик тимчасового зберігання Головного управління Національної поліції в Черкаській області, за адресою: м. Черкаси, вул. Лесі Українки, 21 повернути за належністю власнику ОСОБА_50 .

На вирок протягом 30 діб може бути подана апеляція до Черкаського апеляційного суду.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.

Головуючий: