Справа № 446/2570/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2025 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.09.2024 за № 0000232 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Руда Кам`янка-Бузького району Львівської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не депутата, з професійно-технічною освітою, тимчасово не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

08.09.2024 року приблизно о 20 годині 20 хвилин ОСОБА_3 , керуючи технічно справним електросамокатом «KuKirin G4» VIN № НОМЕР_1 , який згідно із ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» є електричним колісним транспортним засобом, здійснюючи рух в місті Кам`янка-Бузька, Львівського району, Львівської області по вул. Незалежності, поблизу будинку № 2 в напрямку вулиці Данила Галицького, всупереч ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», згідно якої учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, грубо порушив вимоги Розділу 1 п.п. 1.5 (в частині значень термінів «небезпека для руху»), п.п. 1.10 (в частині значень термінів «транспортний засіб»); Розділу 2 п.п. 2.3 б (бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну), п.п. 2.3. д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху); Розділу 11 п.п. 11.13 (забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках) Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, без причин технічного характеру, здійснив виїзд на тротуар, що по праву сторону від його смуги руху, з подальшим рухом по ньому, де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 .

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритий перелом дистального метаепіфіза лівої променевої кістки зі зміщенням кісткових фрагментів; закритий перелом кістки-трапеції лівої кисті із задовільним стоянням кісткових фрагментів, які відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 291 КК України порушення чинних на транспорті правил, що убезпечують рух, що спричинило інші тяжкі наслідки.

Допитаний в ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що вчинив його за викладених в обвинувальному акті обставин, щиро розкаявся у вчиненому, обставини викладені в обвинувальному акті визнає в повному обсязі. Зокрема вказав, що того дня він їхав електросамокатом, був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та здійснив виїзд на тротуар, що по праву сторону від його смуги руху, де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 . На даний час шкодує про вчинене, шкоду потерпілому відшкодував, просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він в той день йшов по тротуарі і його збив обвинувачений, він впав і втратив свідомість. На даний час ніяких претензій до обвинуваченого він не має, зазначив, що обвинувачений відшкодував йому шкоду, давав гроші на лікування. Щодо призначення покарання, просив суворо не карати.

Прокурор у судовому засіданні заявила клопотання, в якому просила суд не досліджувати докази щодо тих обставин, які не оспорюються, оскільки обвинувачений винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю.

Судом з`ясовано, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, правильно розуміє зміст фактичних обставин пред`явленого йому обвинувачення, сумнівів у добровільності його позиції немає. Прокурор в свою чергу також не оспорював фактичні обставини, при яких вчинено кримінальне правопорушення, сумнівів у добровільності такої позиції учасників судового провадження в суду немає.

В судовому засіданні учасники судового провадження не заперечили проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, сторонам було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, тому суд за даних обставин визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Висновок суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення ґрунтується на даних у судовому засіданні показаннях самого обвинуваченого, яким суд надає віри, оскільки такі є послідовними, логічними, не містять суперечностей, і тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості, досліджених матеріалах кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, суд, оцінивши надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що вказані докази є належними, достовірними, допустимими, доповнюють один одного, перебувають між собою у взаємозв`язку і не протирічить одне одному. Від цього суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце.

Дії ОСОБА_3 , які полягають у порушенні чинних на транспорті правил, що убезпечують рух, що спричинило інші тяжкі наслідки суд кваліфікує за ст. 291 КК України. Провина обвинуваченого доведена поза розумним сумнівом, тому він підлягає покаранню за вчинення вказаного злочину.

При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Також суд враховує загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, а саме призначення покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно положень Загальної частини цього Кодексу та з урахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, також враховуються дані про його особу, зокрема те, що обвинувачений раніше не судимий, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, задовільну характеристику за місцем проживання, зокрема скарг на нього в старостинський округ не надходило, порушень громадського порядку не спостерігалось, наявність стійких соціальних зав`язків, шкоду потерпілому відшкодував, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, у відповідності до ч. 1 ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому не встановлено.

З урахуванням зазначених обставин, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Разом з тим, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, характеризуючи дані про особу винного, а саме те, що на час розгляду справи він повністю визнав свою вину, а отже, готовий нести кримінальну відповідальність, ставлення винного до вчиненого та його наслідків, пом`якшуючі обставини у вигляді щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, а також всі обставини справи в сукупності, суд дійшов висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без відбування покарання, а тому вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст.76 КК України, що буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні слід вирішити в порядку ст. 124 КПК України.

Арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Кам`янка - Бузького районного суду Львівської області від 10.09.2024 - скасувати на підставі ч. 4ст. 174 КПК України.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373- 374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 291 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік з покладенням на нього відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органну з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк засудженому ОСОБА_3 рахувати з моменту проголошення цього вироку.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення експертиз, які становлять 11 938 гривень 50 копійок, зокрема:

витрати на залучення експерта Львівського НДЕКЦ МВС України для проведення судової інженерно-транспортної експертизи по спеціальності 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів» № СЕ-19/114-24/21940-ІТ від 08.10.2024 в розмірі 3 979.50 грн.(три тисячі дев`ятсот сімдесят дев`ять гривень п`ятдесят копійок);

витрати на залучення експерта Львівського НДЕКЦ МВС України для проведення судової інженерно-транспортної експертизи по спеціальності 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження» № СЕ-19/114-24/21941-ІТ від 21.10.2024 в розмірі 3 979.50 грн.(три тисячі дев`ятсот сімдесят дев`ять гривень п`ятдесят копійок);

витрати на залучення експерта Львівського НДЕКЦ МВС України для проведення судової інженерно-транспортної експертизи по спеціальності 10.1 «Дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортних пригод» № СЕ-19/114-24/22749-ІТ від 29.10.2024 в розмірі 3 979.50 грн.(три тисячі дев`ятсот сімдесят дев`ять гривень п`ятдесят копійок);

Арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Кам`янка - Бузького районного суду Львівської області від 10.09.2024 на електросамокат «KuKirin G4» VIN № НОМЕР_1 в частині заборони відчуження та розпорядження майном - скасувати.

Речові докази: електросамокат «KuKirin G4» VIN № НОМЕР_1 вважати повернутим ОСОБА_3 .

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1