Справа № 541/4777/24
Провадження № 1-кс/541/1187/2024
У Х В А Л А

30 грудня 2024 рокум.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання заступника начальника СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню за № 0000382 від 05.06.2024 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівці, Миргородського району, Полтавської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , перебуваючого на посаді стрільця-зенітника першого зенітного ракетного відділення зенітного ракетного взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї у званні солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в :

30 грудня 2024 заступник начальника СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України зазначивши ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зі змісту поданого клопотання вбачається, що в провадженні СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.06.2024 року за № 0000382 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 призваний на військову службу за мобілізацією, призначений наказом командира військової частини НОМЕР_1 №32 від 29.08.2022 на посаду стрільця-зенітника першого зенітного ракетного відділення зенітного ракетного взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї та поставлений на всі види забезпечення.

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан, який неодноразово продовжений та діє на даний час.

Солдат ОСОБА_4 призваний на військову службу за мобілізацією, перебуваючи на посаді стрільця-зенітника першого зенітного ракетного відділення зенітного ракетного взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 (з підпорядкуванням ВЧ НОМЕР_2 ), підрозділ якої дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, не маючи об`єктивних та поважних підстав для залишення розташування військової частини, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, 03.03.2024, близько 16 години, самовільно залишив місце дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 (з підпорядкуванням ВЧ НОМЕР_2 ) із АДРЕСА_1 , на вечірнє шикування до підрозділу не з`явився, вибув у невідомому напрямку та перебуває поза його межами, при цьому час проводить на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів для повернення до підрозділу військової частини НОМЕР_1 у вказаний період, або звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.

Таким чином, 03.03.2024, близько 16 години, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем призваним під час мобілізації, перебуваючи на посаді стрільця-зенітника першого зенітного ракетного відділення зенітного ракетного взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 (з підпорядкуванням ВЧ НОМЕР_2 ), умисно, самовільно залишив розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 із АДРЕСА_1 , в умовах воєнного стану та незаконно перебував за його межами.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

При розгляді клопотання слідчим суддею прокурор підтримав клопотання слідчого та просив задовольнити з посиланням на ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без права внесення застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні під час розгляду клопотання просив надати термін для вирішення питання щодо подальшого проходження військової служби. Пояснив, що протягом двох років проходив військову службу у АДРЕСА_1 , а також періодично перебував у відрядженнях. Після проходження ВЛК, а саме в кінці лютого 2024 року, йому повідомили, що відправляють на передову. Він пройшов обхідний лист, здав зброю, однак не сів у автобус яким повинен був їхати. Згодом мав намір повернутися до військової частини за місцем проходження служби, однак йому відмовили. Просив не обирати запобіжний захід, так як він постійно на зв`язку та наміру переховуватися не має.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши зміст клопотання і матеріалів в копіях, якими слідчий і прокурор обґрунтовують доводи цього клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 05.06.2024 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000382 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

30 грудня 2024 року о 09 годині 55 хвилин заступником начальника СВ Миргородського РВП за погодженням із прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Відповідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Частиною 1 ст. 194 КПК України передбачено - під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

З матеріалів долучених до клопотання, про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою, вбачається, що підозра у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України є обґрунтованою. Оскільки підтверджується: ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду від 24.05.2024; повідомленням командира військової частини НОМЕР_2 від 13.03.2024; протоколами допиту свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 від 17.12.2024; наказом т.в.о. командира в/ч НОМЕР_1 №39 від 03.03.2024 «Про призначення службового розслідування»; актом та матеріалами службового розслідування від 09.03.2024, а також іншими матеріалами у своїй сукупності.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Відповідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовний до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Виходячи з положень ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, раніше не судимий, має молодий вік та задовільний стан здоров`я, одружений, утриманців немає, проживає не за місцем реєстрації, військовослужбовець, характеризується за місцем проходження військової служби посередньо.

Враховуючи вищевикладені обставини слідчий суддя дійшов висновку, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, враховуючи усвідомлення можливого призначення передбаченого законом покарання у випадку доведеності його винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, що перешкоджатиме проведенню всебічного, повного та об`єктивного досудового розслідування та на переконання суду унеможливлює застосування йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено існування ризиків, що є підставою для застосування саме такого виду запобіжного заходу стосовно підозрюваного.

Отже, на даному етапі досудового розслідування, лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, здатний запобігти доведеним ризикам.

Абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

За обставин встановлених в ході досудового розслідування та доданих до клопотання матеріалів, слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для визначення підозрюваному ОСОБА_4 застави.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 94, 176-178, 183, 193, 194, 196, 198, 205 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 датоване 30.12.2024 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - запобіжний захід тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів з моменту фактичного затримання з 30 грудня 2024 року по 27 лютого 2025 року включно, без застосування застави.

Копію цієї ухвали для виконання негайно направити до Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області.

Копію цієї ухвали для відому вручити прокурору, підозрюваному та слідчому органу досудового розслідування, яким ініційовано розгляд відповідного клопотання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, однак відповідно до положень ст. 205 КПК України ця ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1