Справа № 692/1444/24
Провадження № 1-кп/692/33/25
В И Р О К
05 березня 2025 року Драбівський районний суд Черкаської області в складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Драбів кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Золотоношка та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в
АДРЕСА_2 , освіта базова загальна середня, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, учасником бойових дій, особою з інвалідністю, депутатом будь-якого рівня, постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС не являється, раніше судимий: 23.09.2015 Драбівським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 310 КК України до 1 року обмеження волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, 22.12.2015 року Драбівським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, 19.07.2016 року Драбівським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі, 15.04.2019 року звільнений від відбуття покарання умовно достроково на 1 рік 3 місяці 14 днів,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, -
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим вироком Драбівського районного суду Черкаської області від 19.07.2016 за ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі, судимість за яким не знята та не погашена, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий умисний злочин проти власності.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся, пояснив суду, що 5 грудня 2024 року він попросив водія підвезти його додому з с-ща Драбів, коли вони зупинились у місці де йому потрібно було вийти, водій відлучився з машини і він скористався нагодою витягнув з сумки барсетку у якій були гроші та банківська картка. До нього додому прийшли працівники поліції яким він одразу видав гроші та банківську картку. Гроші він не використав, хвилювався через те, що з грошима була банківська картка. Скоїти злочин його спонукало те, що в той період у нього не було достатньо коштів для проживання, так як не було добре оплачуваної роботи.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що його характеризують.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану, за ч. 1 ст. 357 КК України як викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст.357 КК України, ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, які, згідно ст. 12 КК України, по ч.4 ст. 185 КК України є тяжким злочином, по ч. 1 ст.357 КК України кримінальний проступок, а також особу обвинуваченого. Обвинувачений по місцю проживання характеризуються посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
До обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття та активне сприяння у розслідуванні кримінальних правопорушень.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочину.
У відповідності до вимог ст. 50 КК України, при призначенні міри покарання обвинуваченому суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших злочинів. З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину та характеру кримінального проступку, особи обвинуваченого, суд вважає доцільним призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України та обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 357 КК України. На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточно визначити покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим. Враховуючи щире каяття обвинуваченого, позитивні моменти у характеристиці за місцем проживання, позицію потерпілого, який не наполягав на реальній мірі покарання, відшкодування шкоди, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе в умовах без відбування покарання, і його можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням, застосувавши вимоги ст.75 КК України, визначивши йому іспитовий строк. Одночасно на обвинуваченого необхідно покласти обов`язки, згідно ст. 76 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні. Долю речових доказів потрібно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 357 КК України 3 (три) роки обмеження волі, за ч. 4 ст. 185 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.
На підставі пунктів 1, 2 ч.1 та п.2, 3, 4 ч.3 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу) , виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Процесуальні витрати відсутні.
Речові докази, а саме:
-грошові кошти в сумі 4000 гривень, банківська платіжна картка № НОМЕР_3 емітована в акціонерному товаристві КБ «Приватбанк», які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити потерпілому ОСОБА_5 .
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов не заявлено.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Драбівський районний суд Черкаської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Головуючий: