печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у не розгляді скарг на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні №0000158 від 02.04.2022,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулася до Печерського районного суду м. Києва із скаргою в порядку ст. 308 КПК України, яка полягає у не розгляді скарг, щодо недотримання розумних строків, у рамках кримінального провадження №0000158 від 02.04.2022.

В обґрунтування доводів та вимог скарги адвокат зазначає, що на адресу Офісу Генерального прокурораскеровано скарги від 29.07.2024 та від 01.08.2024 у порядку ст. 308 КПК України щодо недотримання розумних строків під час досудового розслідування кримінального провадження №0000158 від 02.04.2022.

29.08.2024 представником власників майна адвокатом ОСОБА_3 отримано лист Першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_7 від 09.08.2024 за вих. № 14/2-13452/22 у якому зазначено, що підстав для задоволення скарги та надання вказівок немає, оскільки прокурор позбавлений можливості повернути вилучене майно у спосіб, передбачений кримінально-процесуальним законом.

Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не погоджується із відмовою у задоволенні скарги виходячи із наступного.

При здійсненні досудового розслідування прокурор повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Всупереч вимогам КПК України прокурор взагалі проігнорував процесуальну процедуру, у зв`язку з чим своїми діями допустив порушення права власності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону.

У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучене: за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови в задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання.

Станом на 07.09.2024 прокурором ОСОБА_9 тимчасово вилучене майно не повернуто (незважаючи на прямий обов`язок встановлений двома рішеннями суду, які набрали законної сили та є остаточними) та вмотивована відповідь на клопотання не надана.

У зв`язку з викладеним, адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 просить зобов`язати першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_7 розглянути скаргу на недотримання розумних строків слідчим прокурором у кримінальному провадженні №0000158 від 02.04.2022, яка полягає у незабезпеченні невідкладного повернення тимчасового вилученого майна та надати прокурору відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , ОСОБА_11 або будь-якому іншому прокурору, який здійснює процесуальне керівництво за досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000158 від 02.04.2022 - обов`язкові до виконання вказівки щодо невідкладного повернення майна їхнім власникам.

В судове засідання представник не з`явилася, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялася належним чином, про причини своєї неявки не повідомила.

Представник Офісу Генерального прокурора у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки не повідомив.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку.

У судовому засіданні встановлено, що на адресу Офісу Генерального прокурора скеровано скарги від 29.07.2024 та від 01.08.2024 у порядку ст. 308 КПК України щодо недотримання розумних строків під час досудового розслідування кримінального провадження №0000158 від 02.04.2022.

29.08.2024 представником власників майна адвокатом ОСОБА_3 отримано лист Першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_7 від 09.08.2024 за вих. № 14/2-13452/22 у якому зазначено, що підстав для задоволення скарги та надання вказівок немає, оскільки прокурор позбавлений можливості повернути вилучене майно у спосіб, передбачений кримінально-процесуальним законом.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність прокурора чи слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ст. 308 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.

Вирішуючи дану скаргу, слідчим суддею в тому числі застосовується один із основоположних принципів засад кримінального провадження як то змагальність сторін, який зводиться до того, що на сторін покладається обов`язок довести ті обставини на які вони посилаються.

Прокурор в судове засідання не заявився, доводів представника належним чином не спростував, власну правову позицію не виклав.

Отже, приходжу до висновку про наявність факту бездіяльності, що полягає у не виконанні положень ст. 308 КПК України, а саме не вчинення належних дій стосовно розгляду скарги.

Аналізуючи вищевказане, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність зобов`язання розглянути скарги адвоката ОСОБА_3 від 29.07.2024 та від 01.08.2024, щодо недотримання розумних строків, у рамках кримінального провадження №0000158 від 02.04.2022, відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства.

Щодо решти вимог скарги, то слідчий суддя приходить до висновку, що вони є передчасними та необґрунтованими, а відтак, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 93, 94, 220, 303, 305, 306, 307, 308, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у не розгляді скарг на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні №0000158 від 02.04.2022- задовольнити частково.

Зобов`язати компетентну посадову особу Офісу Генерального прокурорарозглянути скарги адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 29.07.2024 та від 01.08.2024, щодо недотримання розумних строків, в рамках кримінального провадження №0000158 від 02.04.2022, у порядку ст. 308 КПК України.

Про результати розгляду скарги повідомити адвоката.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1