Справа № 154/3533/23 Провадження №11-кп/802/712/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження №0000552 від 27.05.2023 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 19 вересня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.ч.1, 3 ст.321 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та жительку АДРЕСА_1 , громадянку України, з повною загальною середньою освітою, не працюючу, не одружену, раніше судиму:

1) 17.09.2004 року вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з іспитовим строк на 1 рік;

2) 25.06.2005 року вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з іспитовим строком на 3 роки;

3) 20.02.2006 року вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області за ч.2 ст.309 КК України, із застосуванням ст.71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 9 місяців;

4) 31.12.2013 року вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області за ч.2 ст.307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 4 місяці, з конфіскацією майна. 14.03.2014 року апеляційним судом Волинської області змінено вказаний вирок з призначенням покарання на строк 3 роки позбавлення волі, з конфіскацією майна;

5) 10.10.2018 року вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області за ч.1 ст.357, ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

6) 11.12.2018 року вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області за ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ст.71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки,

визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.ч.1, 3 ст.321 КК України, та призначено їй покарання:

- за ч.2 ст.307 КК України - у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 3 (три) місяці, з конфіскацією майна;

- за ч.1 ст.321 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

- за ч.3 ст.321 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири ) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 6 (шість) місяців, з конфіскацією майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з дати винесення вироку 19.09.2024 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України у строк покарання, призначеного ОСОБА_7 за цим вироком, зараховано строк попереднього ув`язнення з 27.06.2023 року до 18.09.2024 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 залишено попереднє тримання під вартою, до набрання вироком законної сили.

Стягнуто ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/103-23/5973-НЗПРАП від 05.06.2023 року у розмірі 1434,00 гривень, судової експертизи сильнодіючих лікарських засобів №СЕ-19/103-23/6698-НЗПРАП від 03.07.2023 року у розмірі 1434,00 гривень, судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/103-23/6697-НЗПРАП від 23.06.2023 року у розмірі 1434,00 гривень, судової експертизи сильнодіючих лікарських засобів №СЕ-19/103-23/7010-НЗПРАП від 20.07.2023 року у розмірі 1434,00 гривень, судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/103-23/7024-НЗПРАП від 27.06.2023 року у розмірі 1195,00 гривень, судової експертизи сильнодіючих лікарських засобів №СЕ-19/103-23/7250-НЗПРАП від 25.07.2023 року у розмірі 1434,00 гривень, судової експертизи сильнодіючих лікарських засобів №СЕ-19/103-23/7249-НЗПРАП від 24.07.2023 року у розмірі 1434,00 гривень, судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/103-23/7251-НЗПРАП від 05.07.2023 року у розмірі 1195,00 гривень, судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/103-23/7252-НЗПРАП від 05.07.2023 року у розмірі 956,00 гривень, судової експертизи сильнодіючих лікарських засобів №СЕ-19/103-23/7248-НЗПРАП від 21.07.2023 року у розмірі 1434,00 гривень, судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/103-23/7253-НЗПРАП від 28.06.2023 року у розмірі 956,00 гривень, а всього 14340,00 гривень.

Скасовано арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 28.06.2023 року (справа №154/2648/23, провадження № 1-кс/154/545/23).

Речові докази по справі:

- 10 ампул із рідиною дифренгідраміном (димедролом), які перебувають на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Володимирського РВП ГУНП у Волинській області знищити;

- метадон (фенадон) масою 0,1791 г; метадон (фенадон) масою 0,1525 г; 59 таблеток, які містять у своєму складі наркотичний засіб метадон (фенадон), пакет №4089822; наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) масою 0,0681 г, пакет №3709369; наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) масою 0,0445 г, пакет №3709401; наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), пакет №3709393, які перебувають на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ГУНП у Волинській області знищити;

- флеш носій micro SD на якому наявний напис УОТЗ 156т нетаємно, флеш носій micro SD на якому наявний напис УОТЗ 157т нетаємно, флеш носій micro SD на якому наявний напис УОТЗ 167т нетаємно, флеш носій micro SD на якому наявний напис УОТЗ 168т нетаємно, оптичний диск 169т нетаємно зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон марки «HUAWEI Y5» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вилучений у ОСОБА_7 , який зберігається в камері зберігання речових доказів Володимирського РВП ГУНП у Волинській області конфіскувати в дохід держави.

Згідно вироку суду, обвинувачена ОСОБА_7 , керуючись прямим умислом та корисливими мотивами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу наркотичних засобів, будучи особою яка перебуває на державній програмі замісної підтримувальної терапії для хворих з наркотичною залежністю у КП Володимирському ТМО, всупереч визначеним правилам, зокрема п.7 «Порядку проведення замісної підтримувальної терапії хворих з опіоїдною залежністю», затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 200 від 27.03.2012 року, перебувала на замісній підтримуючій терапії у приватному підприємстві «Сантана-М», розташованому в місті Києві по вулиці Райдужній, 59-Б та ТзОВ «Медичний центр Аврора МЕД», розташованому в місті Києві по вулиці Саксаганського, 110-Б, де 24.05.2023 року, діючи повторно, придбала та зберігала при собі з метою збуту, таблетки, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон). В подальшому, 26.05.2023 року, близько 17 години 30 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне збагачення, знаходячись біля місця свого проживання, а саме у під`їзді багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , незаконно збула ОСОБА_9 три таблетки, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) загальною масою 0,0681 г, і який згідно постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Таблиця №2, Список №1, віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, продавши їх останньому за ціною 600,00 гривень.

Крім того, ОСОБА_7 , керуючись прямим умислом та корисливими мотивами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу наркотичних засобів, будучи особою яка перебуває на державній програмі замісної підтримувальної терапії для хворих з наркотичною залежністю у КП Володимирському ТМО, всупереч визначеним правилам, зокрема п.7 «Порядку проведення замісної підтримувальної терапії хворих з опіоїдною залежністю», затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 200 від 27.03.2012 року, перебувала на замісній підтримуючій терапії у приватному підприємстві «Сантана-М», розташованому в місті Києві по вулиці Райдужній, 59-Б та ТзОВ «Медичний центр Аврора МЕД», розташованому в місті Києві по вулиці Саксаганського, 110-Б, де 02.06.2023 року, діючи повторно, придбала та зберігала при собі з метою збуту, таблетки, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон). В подальшому, 10.06.2023 року, близько 11 години 30 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне збагачення, знаходячись біля місця свого проживання, а саме у під`їзді багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , незаконно збула ОСОБА_9 три таблетки, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), загальною масою 0,0634 г, і який згідно постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Таблиця №2, Список №1, віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, продавши їх останньому за ціною 600,00 гривень.

Крім того, ОСОБА_7 , керуючись прямим умислом та корисливими мотивами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу наркотичних засобів, будучи особою яка перебуває на державній програмі замісної підтримувальної терапії для хворих з наркотичною залежністю у КП Володимирському ТМО, всупереч визначеним правилам, зокрема п.7 «Порядку проведення замісної підтримувальної терапії хворих з опіоїдною залежністю, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 200 від 27.03.2012 року, перебувала на замісній підтримуючій терапії у приватному підприємстві «Сантана-М», розташованому в місті Києві по вулиці Райдужній, 59-Б та ТзОВ «Медичний центр Аврора МЕД», розташованому в місті Києві по вулиці Саксаганського, 110-Б, де 16.06.2023 року, діючи повторно, придбала та зберігала при собі з метою збуту, таблетки, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон). В подальшому, 20.06.2023 року, близько 12 години, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне збагачення, знаходячись біля місця свого проживання, а саме у під`їзді багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , незаконно збула ОСОБА_9 дві таблетки які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) загальною масою 0,0445 г, і який згідно постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Таблиця №2, Список №1, віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, продавши їх останньому за ціною 400 гривень.

Крім того, ОСОБА_7 , керуючись прямим умислом та корисливими мотивами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу наркотичних засобів, будучи особою яка перебуває на державній програмі замісної підтримувальної терапії для хворих з наркотичною залежністю у КП Володимирському ТМО, всупереч визначеним правилам, зокрема п.7 «Порядку проведення замісної підтримувальної терапії хворих з опіоїдною залежністю», затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 200 від 27.03.2012 року, перебувала на замісних підтримуючих терапіях у приватному підприємстві «Сантана-М», розташованому в місті Києві по вулиці Райдужній, 59-Б та ТзОВ «Медичний центр Аврора МЕД», розташованому в місті Києві по вулиці Саксаганського, 110-Б, де 26.06.2023 року, діючи повторно, придбала та зберігала при собі у своїй сумці з метою збуту, 59 таблеток «Метадону», які містять у своєму складі наркотичний засіб метадон (фенадон) загальною масою 1,2621 г, який згідно постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Таблиця №2, Список №1, віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено. В подальшому, 27.06.2023 року, о 06 годині 17 хвилин, вказані таблетки було виявлено та вилучено у ОСОБА_10 працівниками поліції в ході проведення огляду місця події на території залізничного вокзалу, розташованого по вулиці Привокзальній, 42, міста Володимир.

Крім того, ОСОБА_7 , діючи повторно, керуючись прямим умислом та корисливими мотивами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу наркотичних засобів, будучи особою яка перебуває на державній програмі замісної підтримувальної терапії для хворих з наркотичною залежністю у КП Володимирському ТМО, всупереч визначеним правилам, зокрема п.7 «Порядку проведення замісної підтримувальної терапії хворих з опіоїдною залежністю», затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 200 від 27.03.2012 року, крім цього перебувала на замісних підтримуючих терапіях у приватному підприємстві «Сантана-М», розташованому в місті Києві по вулиці Райдужній, 59-Б та ТзОВ «Медичний центр Аврора МЕД», розташованому в місті Києві по вулиці Саксаганського, 110-Б, де 26.06.2023 року, придбала та зберігала при собі з метою збуту, таблетки, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон). В подальшому 27.06.2023 року, близько 04 години, реалізуючи свій злочинний умисел, знаходячись на території залізничного вокзалу, що по вулиці Привокзальній, 42, міста Володимир Волинської області, незаконно збула, безоплатно передавши ОСОБА_11 8 таблеток, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) загальною масою 0,1791 г, і який згідно постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Таблиця №2, Список №1, віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

Крім того, ОСОБА_7 , діючи повторно, керуючись прямим умислом та корисливими мотивами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу наркотичних засобів, будучи особою яка перебуває на державній програмі замісної підтримувальної терапії для хворих з наркотичною залежністю у КП Володимирському ТМО, всупереч визначеним правилам, а саме п.7 «Порядку проведення замісної підтримувальної терапії хворих з опіоїдною залежністю», затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 200 від 27.03.2012 року, крім цього перебувала на замісних підтримуючих терапіях у приватному підприємстві «Сантана-М», розташованому в місті Києві по вулиці Райдужній, 59-Б та ТзОВ «Медичний центр Аврора МЕД», розташованому в місті Києві по вулиці Саксаганського, 110-Б, де 26.06.2023 року, придбала та зберігала при собі з метою збуту, таблетки, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон). В подальшому 27.06.2023 року, близько 04 години, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне збагачення, знаходячись на території залізничного вокзалу, що по вулиці Привокзальній, 42, міста Володимир Волинської області, незаконно збула ОСОБА_12 7 таблеток, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) загальною масою 0,1525 г і який згідно постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Таблиця №2, Список №1, віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, продавши їх останньому за ціною 1050,00 гривень.

Крім того, ОСОБА_7 , керуючись прямим умислом та корисливими мотивами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу сильнодіючих лікарських засобів, за невстановлених достовірно обставин, місця та часу придбала та зберігала з метою збуту, таблетки «Димедролу», які містять у своєму складі сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол), і в подальшому 20.06.2023 року, близько 12 години, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне збагачення, знаходячись біля місця свого проживання, а саме у під`їзді багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , незаконно збула ОСОБА_9 чотири таблетки, які містять у своєму складі сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол) загальною масою 0,195 г, і який згідно наказу МОЗ України від 17.08.2007 року №490 «Про затвердження Переліків отруйних та сильнодіючих лікарських засобів», віднесено до сильнодіючих лікарських засобів, продавши їх останньому за ціною 200,00 гривень.

Крім того, ОСОБА_7 , діючи повторно керуючись прямим умислом та корисливими мотивами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу сильнодіючих лікарських засобів, за невстановлених достовірно обставин, місця та часу придбала та зберігала з метою збуту 42 таблетки «Димедролу», які містять у своєму складі сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол), загальною масою 2,089 г, та 28 таблетки «Соннату», які містять у своєму складі сильнодіючий лікарський засіб зопіклон, загальною масою 0,197 г, і які згідно наказу МОЗ України від 17.08.2007 року №490 «Про затвердження Переліків отруйних та сильнодіючих лікарських засобів», віднесено до сильнодіючих лікарських засобів. В подальшому, 27.06.2023 року, о 06 годині 17 хвилин, вказані таблетки було виявлено та вилучено у ОСОБА_7 працівниками поліції в ході проведення огляду місця події на території залізничного вокзалу, розташованого по вулиці Привокзальній, 42, міста Володимир.

Крім того, ОСОБА_7 , діючи повторно керуючись прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу сильнодіючих лікарських засобів, за невстановлених достовірно обставин, місця та часу придбала та зберігала з метою збуту 3 таблетки «Димедролу», які містять у своєму складі сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол) загальною масою 0,144 г, та 2 таблетки «Соннату», які містять у своєму складі сильнодіючий лікарський засіб зопіклон, загальною масою 0,0143 г, і які згідно наказу МОЗ України від 17.08.2007 року №490 «Про затвердження Переліків отруйних та сильнодіючих лікарських засобів», віднесено до сильнодіючих лікарських засобів, і в подальшому 27.06.2023 року, близько 04 години, реалізуючи свій злочинний умисел, знаходячись на території залізничного вокзалу, що по вулиці Привокзальній, 42, міста Володимир Волинської області, незаконно збула, безоплатно передавши ОСОБА_11 вказані вище сильнодіючі лікарські засоби.

Крім того, ОСОБА_7 , діючи повторно, керуючись прямим умислом та корисливими мотивами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу сильнодіючих лікарських засобів, за невстановлених достовірно обставин, місця та часу придбала та зберігала з метою збуту 10 таблеток «Димедролу», які містять у своєму складі сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол) загальною масою 0,489 г, і які згідно наказу МОЗ України від 17.08.2007 року №490 «Про затвердження Переліків отруйних та сильнодіючих лікарських засобів», віднесено до сильнодіючих лікарських засобів, і в подальшому 27.06.2023 року, близько 04 години, реалізуючи свій злочинний умисел, знаходячись на території залізничного вокзалу, що по вулиці Привокзальній, 42, міста Володимир Волинської області, незаконно збула, продавши вказані вище сильнодіючі лікарські засоби за ціною 150,00 гривень, ОСОБА_12 .

Таким чином, ОСОБА_7 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені: ч.2 ст.307 КК України, а саме зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, вчинені повторно; ч.1 ст.321 КК України, як придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут сильнодіючих лікарських засобів; ч.3 ст.321 КК України, як придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут сильнодіючих лікарських засобів, вчинені повторно (том 3 а.с.55-62).

В поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченої вважає, що вирок суду не відповідає фактичним обставинам дослідженим під час судового розгляду і має бути скасованим через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Вказує на те, що по факту збуту наркотичних засобів у під`їзді багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_9 26.05.2023 року, близько 17.30 години, 10.06.2023 року, близько 11.30 години, 20.06.2023 року, близько 12 години під час фіксування не дотримана процедура роз`яснення агенту про проведення операції та вручення засобів для закупки. Не чітко зафіксовано факт передачі коштів ОСОБА_7 та отримання наркотичних засобів, неможливо з достовірністю стверджувати, що це була її підзахисна, і що кошти передавалися саме їй.

Крім того, під час судового розгляду її підзахисна пояснила, що знає залегендованого свідка ОСОБА_13 , як ОСОБА_14 , який неодноразово приходив до неї, однак вона йому не збувала наркотичні засоби. Підзахисна ОСОБА_7 пояснила, що знає ОСОБА_15 та ОСОБА_11 , однак 27.06.2023 року на території залізничного вокзалу, що по вулиці Привокзальній, 42 міста Володимир, Волинської області не передавала їм наркотичних засобів, тільки позичила в них 150 гривень для розрахунку за проїзд.

Під час проведення операції працівниками правоохоронних органів не було зафіксовано факт передачі наркотичних засобів ОСОБА_15 та ОСОБА_11 . Дану обставину підтвердив допитаний під час судового розгляду свідок ОСОБА_16 .

Крім того під час судового розгляду свідок ОСОБА_17 пояснила, що її підзахисна перебувала на замісній терапії і приходила один раз через сім днів. Для терапії Курдель видавали підвищену дозу, було навіть на 7 днів.

Вважає, що її підзахисна не може нести відповідальності за придбання та зберігання наркотичних засобів, оскільки вона мала право на таке придбання та зберігання перебуваючи на замісній терапії і отримувала ці засоби в законному порядку. Зважаючи на дані обставини суд першої інстанції не прийняв до уваги дані докази, які мають суттєве значення для ухвалення обвинувального вироку, а також у суду було достатньо підстав для ухвалення виправдального вироку.

Просить вирок Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 19.09.2024 року про засудження ОСОБА_7 за ч.2 ст.307, ч.ч.1, 3 ст.321 КК України скасувати та виправдати ОСОБА_7 за даними кримінальними правопорушеннями (том 3 а.с.68-73).

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції, повідомив ким та в якому обсязі він оскаржений, виклав основні доводи апеляційної скарги; думку обвинуваченої та її захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу; прокурора, яка просила у задоволенні апеляційної скарги відмовити за безпідставністю; перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Згідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Однією із загальних засад кримінального провадження, передбачених п.10 ч.1 ст.7 та ст.17 КПК України, є презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка визначає, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

За положеннями ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення .

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно зі ст.94 КПК України суд, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вказаних вимог закону місцевим судом при ухваленні вироку дотримано.

Ухвалюючи обвинувальний вирок щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст.307, ч.ч.1, 3 ст.321 КК України, місцевий суд проаналізував зібрані у кримінальному провадженні докази для вирішення питань, зазначених у ст.368 КПК України.

Суд першої інстанції дав належну правову оцінку показанням самої обвинуваченої ОСОБА_7 , яка вину не визнала та пояснила суду, що вона є наркозалежною особою. Приблизно з 2013 року перебуває у Володимирському ТМО на замісній підтримуючій терапії та отримує препарат «Метадон» («Метафін») - 100 мг на день. При постановці на програму їй роз`яснювали про те, що можна перебувати лише на одній державній програмі. Спочатку вона отримувала препарат один раз на день, потім один раз на 10 днів. Крім того, починаючи з 2023 року, вона перебувала ще на двох програмах замісної терапії в місті Києві, де отримувала препарат загальною масою 250 мг на день. Всі препарати були за призначенням. Отримувала препарати вона для власного споживання, оскільки тієї кількості, що видавали у Володимирському ТМО, їй не вистачало. Посельського, ОСОБА_18 та ОСОБА_13 вона знає, оскільки вони також перебували у Володимирському ТМО на програмі замісної підтримуючої терапії для наркозалежних. Також зазначила, що вранці на залізничному вокзалі місті Володимир, коли вона приїхала з міста Києва із замісної терапії, то зустріла ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . Це була випадкова зустріч. Коли вони перебували на вокзалі, їх затримали працівники поліції. Під час огляду у неї вилучили таблетки, кількість яких відповідає тій, що зазначена в протоколі огляду. У ОСОБА_19 та ОСОБА_18 також були вилучені таблетки. Звідки у них ці таблетки, їй не відомо. Зауважила, що наркотичні речовини вона нікому не збувала, таблетки «Димедролу» могла просто дати ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , але точно не пам`ятає. Підтвердила, що дійсно зустрічалася кілька разів із ОСОБА_13 приблизно навесні 2023 року, але з якою метою, не може пояснити.

Рішення про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.ч.1, 3 ст.321 КК України, суд першої інстанції належним чином обґрунтував із посиланням на письмові докази та позаннями свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_12 , ОСОБА_21 , ОСОБА_9 , ОСОБА_22 , ОСОБА_17 та ОСОБА_16 .

Судом першої інстанції вірно спростовано показання обвинуваченої ОСОБА_7 такими доказами як показаннями свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_13 , які під присягою підтвердили факт збуту їм ОСОБА_7 наркотичних та сильнодіючих лікарських засобів, а також матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій. Крім того, як зазначила свідок ОСОБА_17 рекомендована МОЗ доза препарату «Метадон» для наркозалежних осіб становить 80-120 мг на добу. Проте, як вбачається з матеріалів кримінального провадження та показань самої обвинуваченої, остання, перебуваючи на трьох програмах замісної підтримуючої терапії, отримувала препарат «Метадону», загальна маса якого втричі перевищує рекомендовану. Вказані обставини, на думку суду першої інстанції, свідчать про наявність у обвинуваченої умислу на збут наркотичних засобів та лікарських препаратів, з чим повністю погоджується апеляційний суд.

Апеляційний суд вважає, що показання обвинуваченої щодо заперечення своєї вини є нічим іншим, як способом захисту з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене. Суд першої інстанції цілком обґрунтовано сприйняв такі показання критично, оскільки вони повністю спростовуються показаннями свідків, а також матеріалами проведених НСРД, іншими доказами сторони обвинувачення в їх сукупності та логічному взаємозв`язку.

Стосовно тверджень захисника про провокацію злочину з боку правоохоронних органів, то цим доводам судом першої інстанції надана вірна правова оцінка.

Зазначено місцевим судом, що перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_7 свідомо, без будь-якого стороннього впливу, в тому числі і без провокацій (умовлянь) з боку ОСОБА_9 , тричі продала останньому наркотичний засіб. Після чого ОСОБА_7 продовжила свою злочинну діяльність та здійснила збут наркотичних та сильнодіючих речовин Посельському та Красовському, про що домовилася з ним заздалегідь. При цьому органи досудового розслідування діяли у пасивний спосіб і не підбурювали обвинувачену до вчинення злочину.

Апеляційний суд вважає, що під час ретельної перевірки таких обставин і дослідження судом доказів у цьому кримінальному провадженні жодних ознак провокації та підбурювання ОСОБА_7 до вчинення злочинів не встановлено, а всі доводи сторони захисту про протилежне ґрунтуються на безпідставних припущеннях, оскільки поведінка органу досудового розслідування обмежувалася виключно документуванням злочину та була пасивною, як того вимагають правила Кримінального процесуального кодексу України, а намір вчинення злочинів в обвинуваченої сформувався без стороннього впливу.

Щодо доводів апелянта про те, що під час фіксування по факту збуту наркотичних засобів у під`їзді багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_9 26.05.2023 року, близько 17.30 години, 10.06.2023 року, близько 11.30 години, 20.06.2023 року, близько 12 години, не чітко зафіксовано факт передачі коштів ОСОБА_7 та отримання наркотичних засобів, то вони є безпідставними з огляду на наступне.

Так відносно ОСОБА_7 проведено комплекс НСРД, матеріали яких досліджено судом першої інстанції під час розгляду справи по суті, зокрема трьох оперативних закупок наркотичних засобів під час проведення яких одночасно здійснювався аудіо-, відеоконтроль особи обвинуваченої та відповідні технічні носії з електронними доказами - безперервними відеозаписами від моменту вручення закупнику та увімкнення технічних засобів і до моменту видачі придбаних закупником в ОСОБА_7 наркотичних засобів працівниками поліції.

Про обставини придбання в ОСОБА_7 наркотичних засобів судом першої інстанції детально, із дотриманням принципу змагальності сторін, допитано свідка сторони обвинувачення ОСОБА_9 (анкетні дані легендовано), який тричі, а саме 26.05.2023 року, близько 17.30 години, 10.06.2023 року, близько 11.30 години, 20.06.2023 року, близько 12 години, брав участь у проведенні контролю за вчиненням ОСОБА_7 , передбачених ст.307 КК України злочинів, у формі оперативної закупки в якості закупника. Показання даного свідка є послідовними та узгоджуються із дослідженими судом відеозаписами ходу і результатів оперативних закупок.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_7 знає ОСОБА_15 та ОСОБА_11 , однак не передавала їм наркотичних засобів, тільки позичила в них 150 гривень для розрахунку за проїзд також є неспроможними, оскільки спростовуються показаннями свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_11 , які чітко вказали, що попередньо домовившись з обвинуваченою, 27.06.2023 року на території залізничного вокзалу, що по АДРЕСА_3 , придбали у неї наркотичні засоби, які в подальшому були вилучені працівниками поліції.

Щодо пояснень захисника про те, що ОСОБА_7 не може нести відповідальності за зберігання наркотичних засобів, оскільки вона мала право придбання та зберігання таких, перебуваючи на замісній терапії, то колегія суддів теж вважає їх такими, що не заслуговують на увагу.

Так згідно показань свідка ОСОБА_17 вбачається, що рекомендована МОЗ доза препарату «Метадон» для наркозалежних осіб становить 80-120 мг на добу. Проте, як встановлено з матеріалів кримінального провадження та показань самої обвинуваченої, остання, перебуваючи на трьох програмах замісної підтримуючої терапії, отримувала препарат «Метадону», загальна маса якого втричі перевищує рекомендовану.

Крім того свідки ОСОБА_20 , ОСОБА_12 та ОСОБА_9 підтвердили факт збуту їм ОСОБА_7 наркотичних та сильнодіючих лікарських засобів.

Враховуючи вищевикладене, місцевий суд дійшов до вірного висновку, про наявність у обвинуваченої умислу на збут наркотичних засобів та лікарських препаратів.

З врахуванням наведеного апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, оцінивши зібрані під час досудового розслідування та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, обґрунтовано дійшов висновку, що вина обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.ч.1, 3 ст.321 КК України, повністю доведена в ході судового розгляду належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст.85, 86 КПК України.

Колегія суддів, на підставі викладених вище обставин вважає безпідставними доводи апеляційної скарги захисника про те, що кримінальне провадження відносно її довірительки сфальсифіковане працівниками поліції, оскільки вони є суперечливими, не відповідають обставинам справи, встановленим під час судового провадження, показання обвинуваченої вірно судом першої інстанції розцінено як спосіб захисту та намагання уникнути відповідальності за фактично вчинені нею кримінальні правопорушення.

Таким чином істотних порушень кримінального процесуального закону під час розгляду провадження у суді першої інстанції, які могли б істотно вплинути на висновки суду та законність прийнятого рішення під час розгляду провадження в суді апеляційної інстанції, не виявлено, а тому вимоги апеляційної скарги захисника щодо виправдання ОСОБА_7 до задоволення не підлягають.

Щодо призначеного обвинуваченій покарання апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.65 КК України при призначенні покарання враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як убачається із вироку, призначаючи обвинуваченій ОСОБА_7 покарання, місцевий суд з достатньою повнотою врахував в сукупності характер діянь, обстановки, способу і місця їх вчинення, конкретні обставини справи, а також того, що поширення наркоманії та зростання злочинності, пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів стають серйозним соціальним чинником, який негативно впливає на життя, здоров`я та благополуччя людей і становить реальну загрозу здоров`ю населення та генофонду нації.

Крім того, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України належать до категорії нетяжких та тяжких злочинів. А також дані про особу обвинуваченої, яка раніше неодноразово судима, в тому числі і за аналогічні злочини, не працює, немає законного джерела доходу, не одружена, посередньо характеризуються за місцем проживання.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченої, судом першої інстанції не встановлено.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дотримуючись вимог ст.ст.50, 65 КК України обґрунтовано дійшов висновку, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_7 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень неможливі без ізоляції її від суспільства, а тому призначив обвинуваченій ОСОБА_7 основне покарання у виді позбавлення волі за кожний злочин окремо в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) КК України, що передбачає відповідальність за вчинене ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, а також додаткове покарання, передбачене ч.2 ст.307 КК України, у виді конфіскації майна, яке є власністю обвинуваченої. Остаточне покарання ОСОБА_7 суд призначив на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань.

На думку колегії суддів апеляційного суду призначене обвинуваченій покарання повністю відповідає принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для її виправлення, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Будь-яких порушень кримінального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

Таким чином апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а оскаржуваний вирок щодо ОСОБА_7 - без змін.

Керуючись ст.ст.379, 404, 405, 407, 419 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 19 вересня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.ч.1, 3 ст.321 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою, яка тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення їй копії ухвали.

Головуючий

Судді