Справа № 991/654/25
Провадження 1-кс/991/655/25
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 січня 2025 року Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та

ВСТАНОВИВ:

1.27 січня 2025 року на адресу Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених Національного антикорупційного бюро, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

2.Скарга обґрунтована тим, що 16 січня 2025 року ОСОБА_3 направив електронною поштою до НАБ заяву про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 236, ч. 3 ст. 240, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 258-5, ч. 2 ст. 332-2, ч. 3 ст. 357, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України за фактом можливого вчинення протиправних дій. Згідно з заявою, ОСОБА_4 (ІПН: НОМЕР_1 ), маючи зв`язки із представниками спеціальних служб російської федерації, зокрема ФСБ, налагодивши бізнес із рядом фізичних осіб, які є громадянами РФ, разом із ОСОБА_5 , перебуваючи у злочинній змові з посадовими особами Міністерства енергетики України, Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Державної екологічної інспекції України, Державної служби геології та надр України, Державної податкової служби України, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Державної інспекції енергетичного нагляду України, Харківської обласної військової адміністрації, Богодухівської районної державної адміністрації, Харківської обласної ради, фактично контролюючи ПРАТ «ВК „УКРНАФТОБУРІННЯ"» (), із залученням ТОВ «СІРІУС-1» (), ТОВ «САХАЛІНСЬКЕ» (), ТОВ «ІСТ ЮРОУП ПЕТРОЛЕУМ» (), ТОВ «ОПЕРАТОР ГТС УКРАЇНИ» (), із залученням ряду фізичних осіб, в тому числі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_10 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , створив організовану злочинну групу, яка реалізує ряд злочинних схем.

По-перше, за версією заявника, учасники організованої злочинної групи на чолі з ОСОБА_4 , шляхом надання неправомірної вигоди посадовим особам Міністерства енергетики України, Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Державної екологічної інспекції України, Державної служби геології та надр України, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Державної інспекції енергетичного нагляду України, Харківської обласної військової адміністрації, Богодухівської районної державної адміністрації, Харківської обласної ради, незаконно отримали спеціальний дозвіл на користування надрами, а також інші дозволи та ліцензії, для ПРАТ «ВК «УКРНАФТОБУРІННЯ» (), на підставі яких здійснюють незаконне, без будь-якого обліку, видобування газу та нафти. При цьому, не сплачуючи рентну плату за видобування та користування корисними копалинами, ухиляючись від сплати податків, грубо порушуючи діючи норми екологічного законодавства.

По-друге, за версією заявника, ОСОБА_4 разом з іншими учасниками організованої злочинної групи, здійснює легалізацію грошових коштів, отриманих від реалізації вказаної злочинної схеми, в тому числі на території російської федерації, фактично здійснюючи колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору та фінансування тероризму. У свою чергу, посадові особи Міністерства енергетики України, Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Державної екологічної інспекції України, Державної служби геології та надр України, Державної податкової служби України, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Державної інспекції енергетичного нагляду України, Харківської обласної військової адміністрації, Богодухівської районної державної адміністрації, Харківської обласної ради, систематично отримують неправомірну вигоду від ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та інших учасників організованої злочинної групи, за що, зловживаючи службовим становищем, шляхом підроблення документів, вчиняють дії в інтересах вказаної організованої злочинної групи, зокрема незаконно та безпідставно надають відповідні дозволи і ліцензії, не здійснюють належний контроль за видобутком корисних копалин, не вживають належних заходів щодо порушення екологічних норм.

Крім того, за версією заявника, ОСОБА_5 , перебуваючи у злочинній змові із представниками Державної прикордонної служби України, надаючи останнім неправомірну вигоду, використовуючи підроблені документи здійснив незаконний виїзд за межі території України під час дії воєнного стану.

Вимога повідомлення зводилися до наступного - внести до ЄРДР вищевказані відомості.

3.Згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 27 січня 2025 року справа передана на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 .

3.1.Заявник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився. У скарзі зазначив про розгляд справи за його відсутності. Доводи скарги підтримав, просив її задовольнити.

3.2.НАБ не було забезпечено явку представника на судове засідання.

3.3.Керуючись положеннями ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності заявника та представника органу, бездіяльність уповноваженої особи якого оскаржується, оскільки це не є перешкодою для розгляду поданої скарги.

4.Дослідивши обставини, що викладені в скарзі та доданих до неї матеріалах, слідчий суддя доходить таких висновків:

4.1.Оцінка скарги на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення в Єдиний реєстр досудових розслідувань на предмет обґрунтованості передбачає вивчення: 1) наявності правової підстави для виникнення обов`язку вчинити певні дії (у даному випадку внести відомості до ЄРДР); 2) наявності встановленого законом строку вчинення певної дії; 3) встановлення факту невиконання цього обов`язку у встановлений законом строк.

4.2.В ході судового розгляду встановлено, що 16 січня 2025 року представником ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 подано до НАБ заяву про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 236, ч. 3 ст. 240, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 258-5, ч. 2 ст. 332-2, ч. 3 ст. 357, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України. Заява була отримана НАБ України 16 січня 2025 року через електронну пошту.

4.3.Вказана заява ґрунтується на тому, що рядом осіб, про яких зазначено вище вчиняються неправомірні дії, які були кваліфіковані заявником за ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 236, ч. 3 ст. 240, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 258-5, ч. 2 ст. 332-2, ч. 3 ст. 357, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України.

4.4.Пунктом 2 глави 1 розділу II Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджено Наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298) встановлено таке: «Відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.» Аналізуючи вказане вище можна констатувати, що в заяві про вчинення кримінального правопорушення наявний короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а також попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, тому її можна вважати належною правовою підставою для вжиття органом досудового розслідування дій, передбачених ст. 214 КПК України.

5.З огляду на вимоги скарги та встановлені обставини, які викладені в заяві про вчинення кримінальних правопорушень, слідчий суддя констатує порушення правил підсудності - сукупності специфічних характеристик кримінального провадження, яка визначає певний судовий орган, на який покладається обов`язок розгляду даного провадження.

Правила визначення предметної підсудності Вищого антикорупційного суду містяться у статті 33-1 КПК України. У частині 2 цієї статті вказано, що слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.

Згідно з частиною першою статті 33-1 КПК України до підсудності Вищого антикорупційного суду віднесені кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 КК України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК України.

Правила визначення підслідності, що визначені частиною п`ятою статті 216 КПК України умовно можна поділити на наступні: за суб`єктом вчинення кримінального правопорушення (п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України); за розміром предмета кримінального правопорушення або завданої ним шкоди (п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України); за «адресатом активного підкупу чи впливу» (п. 3 ч. 5 ст. 216 КПК України). Відтак, для того, щоб слідчий суддя Вищого антикорупційного суду мав повноваження здійснювати розгляд будь-яких скарг чи клопотань належить встановити, зокрема, наявність одного із критеріїв, які пов`язані із умовами, які визначені у вищевказаній частині п`ятій статті 216 КПК України.

Так, до підслідності САП та НАБ України належить кримінальне провадження за фактом вчинення кримінальних правопорушень, зокрема, передбачених статтями 209, 364 КК України, якщо предмет кримінального правопорушення або розмір завданої шкоди у дві тисячі і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державно або комунальної власності перевищує 50 відсотків).

Також до підслідності САП та НАБ України належить кримінальні провадження за фактом вчинення кримінальних правопорушень, зокрема, передбачених статтями 364, 366, 368, 369 КК України, якщо розмір предмета кримінального правопорушення у п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення.

Також до підслідності САП та НАБ України належить кримінальні провадження за фактом вчинення кримінальних правопорушень, зокрема, передбачених статтями 209 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 368, 369 КК України, якщо кримінальне правопорушення вчинено суб`єктами, передбаченими в п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України.

Вказана заява стосується ймовірного вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та начебто посадовими особами Міністерства енергетики України, Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Державної екологічної інспекції України, Державної служби геології та надр України, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Державної інспекції енергетичного нагляду України, Харківської обласної військової адміністрації, Богодухівської районної державної адміністрації, Харківської обласної ради, проте заява не містить доказів про дійсність вчинення злочинів вказаними суб`єктами. Із зазначеної скарги випливає, що заявник робить припущення, які не ґрунтуються на доказах.

Крім того, заявником не доведено у своїй скарзі розмір предмета кримінального правопорушення або завданої ними шкоди, який би у дві тисячі і більше разів перевищував розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення. Також заявником не доведено у своїй скарзі розмір предмета кримінального правопорушення, який би у п`ятсот і більше разів перевищував розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення.

Відтак у заяві ОСОБА_3 не наведено достатніх даних та не підтверджено факти, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, які підсудні Вищому антикорупційному суду.

6.Також, дослідивши додані до скарги матеріали, слідчий суддя встановив такі факти та обставини:

- 27 січня 2025 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність детектива НАБ України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за його заявою від 21 січня 2025 року;

- до матеріалів скарги додано відомості про направлення заяви від 16 січня 2025 року зі змісту яких слідує, що 16 січня 2025 року о 23:08 год з електронної поштової скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на електронну поштову скриньку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » направлено електронний лист із вкладенням;

- відомості про отримання НАБ України вказаного вище електронного листа із вкладенням у матеріалах справи відсутні; долучений знімок екрану технічного пристрою такої інформації не містить.

Статтею 11 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» встановлено, що електронний документ вважається одержаним адресатом з часу надходження авторові повідомлення в електронній формі від адресата про одержання цього електронного документа автора, якщо інше не передбачено законодавством або попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу. Якщо попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу не визначено порядок підтвердження факту одержання електронного документа, таке підтвердження може бути здійснено в будь-якому порядку автоматизованим чи іншим способом в електронній формі або у формі документа на папері. Зазначене підтвердження повинно містити дані про факт і час одержання електронного документа та про відправника цього підтвердження. У разі ненадходження до автора підтвердження про факт одержання цього електронного документа вважається, що електронний документ не одержано адресатом.

Слідчий суддя вважає, що ОСОБА_3 у цьому випадку підтверджено лише факт відправлення електронного повідомлення із вкладенням (заявою про вчинення кримінального правопорушення від 16 січня 2025 року) з електронної поштової скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на електронну поштову скриньку « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Як зазначалось раніше, бездіяльність детектива, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, настає після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. З огляду на встановлені у ході судового засідання обставини та факти, наявні у справі матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність бездіяльності уповноважених осіб НАБ України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні скарги.

7.До матеріалів скарги ОСОБА_3 надано копію заяви за підписом голови Громадської організації «НОН-СТОП» (ідентифікаційний код юридичної особи - 43250341) з вих. № 16/01/2025-13-2 від 16 січня 2025 року.

До матеріалів скарги ОСОБА_3 додано виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Громадської організації «НОН-СТОП» (ідентифікаційний код юридичної особи - 43250341). Згідно з випискою, наданою скаржником, керівником юридичної особи зазначено ОСОБА_3 , місцезнаходження юридичної особи - 61057, Харківська обл., м. Харків, пров. Мар`яненка, буд. 4.

Водночас, після відкриття провадження у справі слідчим суддею було ініційовано пошук відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Громадської організації «НОН-СТОП». За результатом розгляду запиту слідчий суддя встановив, що місцезнаходженням ГРОМАДСЬКОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «НОН-СТОП» (ідентифікаційний код юридичної особи - 43250341) у дійсності є Україна, 10008, Житомирська обл., місто Житомир, вул. Велика Бердичівська, будинок 55. Крім того, у відомостях про керівника юридичної особи, про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо зазначено ОСОБА_24 (керівник).

Отже, ОСОБА_25 не міг звертатись до НАБ України, як голова цієї громадської організації, а отже й набути статусу заявника за наслідком звернення з заявою з вих. № 16/01/2025-13-2 від 16 січня 2025 року. Відтак, ОСОБА_25 не є особою, яка має право подавати скаргу, а тому така скарга підлягала поверненню відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України.

8.Таким чином, оцінюючи доводи скарги та матеріали, що додані до неї, можна прийти до висновку про відсутність підстав для надання заявнику можливості ініціювати початок кримінального провадження та, відповідно, необхідність відмовити у задоволенні скарги.

Керуючись вищенаведеним та на підставі ч. 1 ст. 214, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України слідчий суддя постановив:

1.Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, залишити без задоволення.

2.На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1