Дата документу 31.03.2025 Справа № 322/616/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 322/616/24 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/68/25 Доповідач в 2 інст. - ОСОБА_2
Категорія ст. 303 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м . Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 6 грудня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах законного представника неповнолітнього ОСОБА_8 ОСОБА_6 на постанову т.в.о. начальника СВн відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 від 28 червня 2024 року про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР від 6 квітня 2024 року за №0000065, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

3 вересня 2024 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшла скарга адвоката ОСОБА_7 в інтересах законного представника неповнолітнього ОСОБА_8 - ОСОБА_6 на постанову т.в.о. начальника СВн відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 від 28 червня 2024 року про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР від 6 квітня 2024 року за №0000065 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В своїй скарзі адвокат ОСОБА_7 , який діяв в інтересах законного представника неповнолітнього ОСОБА_8 - ОСОБА_6 зазначив, що висновки т.в.о. начальника СВн ВнП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області про те, що в ході досудового розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000065 від 6 квітня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України було встановлено відсутність в діях водія ОСОБА_10 порушення Правил дорожнього руху є передчасними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. В протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 6 квітня 2024 року і схеми місця ДТП відсутня інформація про сліди гальмування, натомість зі змісту показань допитаного в якості свідка ОСОБА_11 випливало, що водій ОСОБА_10 після зіткнення з велосипедистом одразу почав гальмувати та зупинився. Матеріали кримінального провадження вказують на невідповідність дій водія ОСОБА_10 п.п.1.3, 1.5, 2.3 (б), 12.3 ПДР.

Просив визнати протиправною та скасувати постанову т.в.о. начальника СВ ВП №3 Запорізького РУП ГУНп в Запорізькій області про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000065 від 6 квітня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, зобов`язати ВП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області продовжити досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000065 від 6 квітня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 6 грудня 2024 року було відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , з мотивів того, що зміст постанови вказує, що в діянні ОСОБА_10 була відсутня об`єктивна сторона злочину, адже після дорожньо-транспортної ситуації він мав дотримувався вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху, яких він дотримувався та дії останнього не знаходились у причинному зв`язку з ДТП.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувану ухвалу, визнати протиправною та скасувати постанову т.в.о. начальника СВ ВП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000065 від 6 квітня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, зобов`язати ВП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області продовжити досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000065 від 6 квітня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що з матеріалів кримінального провадження чітко убачається невідповідність дій водія ОСОБА_10 вимогам п.п. 1.3., 1.5., 2.3., 12.3. ПДР.

Звертає увагу на те, що відповідно до протоколу огляду місця ДТП від 6 квітня 2024 року, а саме, п. 19 - сліди шин не виявлено, згідно п. 20 протоколу та п. 7 схеми місця ДТП виявлено сліди волочіння велосипеда, сліди гальмування транспортного засобу у протоколі огляду місця ДТП, а також на схемі відсутні, що свідчить про те, що водій ОСОБА_10 не застосував гальмування для уникнення зіткнення із велосипедистом.

Зазначає, що під час дослідження матеріалів кримінального провадження в судовому засіданні під час розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, ним зверталась увага на ті численні докази, відповідно до яких водій ОСОБА_10 не здійснював гальмування взагалі, або за показами свідка ОСОБА_11 . ОСОБА_10 після зіткнення одразу почав гальмувати та зупинився, однак судом дані обставини взагалі не було взято до уваги.

Крім того, в апеляційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Виходячи зі змісту клопотання, як на підставу поважності пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді посилається на те, що оскаржувану ухвалу ним отримано через систему «Електронний суд» тільки 11 грудня 2024 року.

Заявлене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається із матеріалах провадження, відомості про отримання ОСОБА_6 та її представником адвокатом ОСОБА_7 оскаржуваної ухвали відсутні, у зв`язку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку строк на апеляційне оскарження ухвали пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

У судовому засіданні апеляційного суду представник - адвокат ОСОБА_7 підтримав подану апеляційну скаргу та вказав, що матеріали кримінального провадження містять докази провини водія ОСОБА_10 , із доказів свідка ОСОБА_11 слідує, що ОСОБА_10 здійснив гальмування вже після наїзду.

Повідомлений належним чином прокурор до судового засідання апеляційного суду не з`явився, клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги не подавав.

Заслухавши доповідь судді, представника - адвоката ОСОБА_7 , перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого складається з вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Апеляційний суд вважає, що слідчий провів усі необхідні слідчі дії, дослідив всебічно, повно і неупереджено всі обставини кримінального провадження, висновки слідчого, викладені у постанові про закриття кримінального провадження, відповідають вимогам закону та ґрунтуються на зібраних слідчим доказах, які вказують на відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що стало безпосередньою підставою для прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Так, як убачається з матеріалів кримінального провадження №0000065, 6 квітня 2024 року були внесені до ЄРДР відомості за №0000065 за правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 286 КК України (а.с. 1 матеріалів кримінального провадження №0000065).

Постановою старшого слідчого ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області від 24 червня 2024 року у даному кримінальному провадженні було змінено правову кваліфікацію правопорушення (злочину) з ч. 1 ст. 286 КК України на ч. 2 ст. 286 КК України (а.с. 163-164 матеріалів кримінального провадження №0000065).

Із короткого викладу обставин з ЄРДР випливає, що 6 квітня 2024 року приблизно о 14 год. водій ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець ЗСУ в/ч НОМЕР_1 , керуючи автомобілем «Jeep Grand Cherokee», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснюючи рух по вул. Українській в смт. Новомиколаївка Запорізького району, здійснив наїзд на велосипедиста - неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виїхав на проїзну частину з правого узбіччя по ходу руху автомобіля. В результаті ДТП велосипедист отримав тілесні ушкодження та був доставлений до лікарні. Попередній діагноз ЗЧМТ, СГМ, забій м`яких тканин голови та обличчя.

В ході досудового розслідування було оглянуто місце дорожньо-транспортної пригоди, транспортний засіб «Jeep Grand Cherokee», реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с. 4-17 матеріалів кримінального провадження №0000065).

Крім того, під час досудового розслідування був допитаний ОСОБА_10 , який пояснив, що 6 квітня 2024 року, керуючи автомобілем по центральній вулиці смт. Новомиколаївка, зі швидкістю приблизно 40 км/год., він помітив, як з правої сторони, із узбіччя, зі сторони тротуару, із-за припаркованого автомобіля, на проїзну частину безпосередньо перед його автомобілем виїхав велосипедист, побачивши перешкоду він застосував екстрене гальмування та повернув кермо вліво з метою уникнення зіткнення, але уникнути зіткнення йому не вдалося та автомобіль правою передньою частиною зіткнувся з велосипедистом. Внаслідок зіткнення велосипедист разом з велосипедом впав на проїзну частину. Після зупинення автомобіля та побачивши, що велосипедист перебуває у шоковому стані, він викликав швидку допомогу (а.с. 28-29 матеріалів кримінального провадження №0000065).

Із допиту ОСОБА_11 в якості свідка, випливає, що 6 квітня 2024 року він був пасажиром в салоні автомобіля, під керуванням ОСОБА_10 . Рухаючись по вул. Українській в смт. Новомиколаївка, зі швидкістю 40 км/год., перед автомобілем на велосипеді виїхав та почав рухатись в попутному напрямку велосипедист. Через неможливість уникнути зіткнення з велосипедистом, водій ОСОБА_10 після зіткнення, відразу почав гальмувати та зупинився. Вийшовши з автомобіля, він разом з ОСОБА_10 виявили на проїзній частині хлопчика, який перебував в шоковому стані.

Також з допиту ОСОБА_11 убачається, що велосипедист виїхав прямо перед автомобілем з асфальтованого виїзду, на якому стояв інший автомобіль та який обмежував огляд як автомобілю, під керуванням ОСОБА_10 , так і велосипедисту, та поряд з яким ще стояв мікроавтобус (а.с. 55 матеріалів кримінального провадження №0000065).

Крім того, допитана в ході досудового розслідування ОСОБА_12 показала, що 6 квітня 2024 року стала свідком того, що велосипедист виїхав на проїзну частину, при цьому, вона бачила на асфальтованій частині заїзду припаркований автомобіль, який обмежував огляд як велосипедисту, так і іншим водіям, після чого, приблизно через декілька секунд вона почула сильний удар, підійшовши до місця удару, вона побачила що автомобіль Джип, з державними номерами НОМЕР_2 вчинив зіткнення з велосипедистом, внаслідок чого велосипедист впав на проїзну частину та вже не зміг самостійно пересуватися (а.с. 56 матеріалів кримінального провадження №0000065).

Допитана свідок ОСОБА_13 надала показання, які є аналогічними показанням свідка ОСОБА_12 (а.с. 57 матеріалів кримінального провадження №0000065).

Із проведених слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_11 випливає, що коли велосипедист та автомобіль, під керуванням ОСОБА_10 приближались один до одного, водій ОСОБА_10 різко змінив напрямок руху вліво, екстрене гальмування застосувати не зміг, та уникнути зіткнення не вдалось (а.с. 111-118 матеріалів кримінального провадження №0000065).

Із додаткового протоколу огляду місця події за участю ОСОБА_14 слідує, що він не зміг застосувати екстрене гальмування, уникнути наїзду також не зміг (а.с. 119-121 матеріалів кримінального провадження №0000065).

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/108-24/8239-ІТ від 15 травня 2024 року, на момент проведення огляду та експертного дослідження рульове керування, робоча гальмівна система та ходова частина автомобіля «Jeep Grand Cherokee», реєстраційний номер НОМЕР_2 знаходились у працездатному стані (а.с. 103-110 матеріалів кримінального провадження №0000065).

Із висновку експерта №СЕ-19-108-24/10433-ІЕ від 7 червня 2024 року убачається, що у дорожньо-транспортній ситуації водій ОСОБА_10 повинен був діяти відповідно вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху, а велосипедист ОСОБА_8 - відповідно вимогам п. 6.1, 6.2, 6.6а, 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху. У діях водія ОСОБА_10 невідповідності вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху не вбачаються, та його дії не знаходяться у причинному зв`язку з подією цієї дорожньо-транспортної пригоди. У діях велосипедиста ОСОБА_8 вбачаються невідповідність вимогам п. 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з подією цієї дорожньо-транспортної пригоди. Також у діях велосипедиста ОСОБА_8 вбачаються невідповідність вимогам п. 6.1 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору не знаходяться в причинному зв`язку з подією цієї дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, у випадку, якщо велосипед не обладнаний звуковим сигналом та світлоповертачами, у діях велосипедиста ОСОБА_8 вбачається невідповідність вимогам п. 6.2 Правил дорожнього руху, а за умови несправних гальма та (або) звукового сигналу такою вбачається невідповідність вимогам п. 6.6а Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору не знаходиться в причинному зв`язку з подією цієї дорожньо-транспортної пригоди. У цій дорожній ситуації водії ОСОБА_10 не мав технічної можливості уникнути наїзду на велосипедиста (а.с. 150-155 матеріалів кримінального провадження №0000065).

Із висновку експерта №679п від 29 квітня 2024 року випливає, що ОСОБА_8 має закриту черепно-мозкову травму: забій головного мозку, гостра епідуральна гематома (скупчення крові між кісткою і твердою мозковою оболонкою) тім`яно-скроневої ділянки зліва, перелом кісток склепіння черепа (перелом луски лівої скроневої кістки), підапоневротична гематома лівої потиличної області, садна лобної ділянки, спинки носу у ОСОБА_8 у сукупності кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя (п. 2.1.1а, п. 2.1.3.б «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6). Підвивих атланту у ОСОБА_8 кваліфікується як тілесне ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я (п. 2.2.1.в, п. 2.2.2. «Правила…»). Садна верхніх і нижніх кінцівок (обох кистей, колінних ділянок), лівої поперекової ділянки у ОСОБА_8 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження (п.2.3.2.б, п. 2.3.5. «Правила…»). Тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів (а.с. 158-162 матеріалів кримінального провадження №0000065).

В оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження описано проведені слідчі дії, докладно викладено встановлені слідчим обставини кримінального провадження, проведено ґрунтовний аналіз отриманої інформації та наведені мотиви, за яких слідчий дійшов до висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 286 КК України, кримінально карним є порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Частина 2 ст. 286 КК України передбачає кримінальну відповідальність за ті самі діяння, передбачені ч. 1 цієї статті, якщо вони спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження.

Основним безпосереднім об`єктом злочину, передбаченого ст. 286 КК України є безпека руху й експлуатації автомобільного та деяких інших видів транспорту, перелік яких наведений у примітці до ст. 286, а його додатковим обов`язковим об`єктом є життя і здоров`я особи.

Отже, обов`язковими ознаками злочину, передбаченого ст. 286 КК України є: порушення правил безпеки руху або експлуатації транспорту; наслідки у виді заподіяння потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тяжких тілесних ушкоджень або смерть потерпілого, спричинення загибелі кількох осіб; причинний зв`язок між порушенням правилам безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту і настанням наслідків, зазначених у диспозиції статті.

Окремо слід звернути увагу на те, що відповідальність за ст. 286 КК України настає лише за умови, що винна особа внаслідок порушення певних правил спричинила з необережністю потерпілому середньої тяжкості чи тяжке тілесне ушкодження або його загибель.

Відтак, на переконання колегії суддів, відсутність хоча б однієї із обов`язкових кваліфікуючих ознак, свідчить на неможливість кваліфікувати дії особи за ст. 286 КК України.

Так, проведеними під час досудового розслідування експертизами беззаперечно встановлено, що учасниками дорожньо-транспортної пригоди були велосипедист ОСОБА_8 та водій транспортного засобу «Jeep Grand Cherokee» ОСОБА_10 , при цьому, дії водія ОСОБА_10 повністю відповідали вимогам Правил дорожнього руху, в той час, як дії неповнолітнього ОСОБА_8 не відповідали вимогам цих Правил, зокрема, останнім порушено вимоги п. 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, відсутність в діях ОСОБА_10 порушень Правил дорожнього руху, а також причинного зв`язку між порушеннями правил безпеки дорожнього руху, свідчать про відсутність в діях ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Щодо доводів представника з приводу того, що слідчим суддею не взято до уваги надані у судовому засіданні численні докази, відповідно до яких, водій ОСОБА_10 не здійснював гальмування або як випливає із показів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_10 тільки після зіткнення почав гальмувати та зупинився, то слід зазначити на таке.

Як слідує зі змісту висновку експерта №СЕ-19/108-24/104336-ІТ, із наданих органом досудового розслідування вихідних даних для проведення судової експертизи, є також вихідні дані з протоколів проведення слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .

Так, із вказаних вихідних даних, експертом встановлено, що ОСОБА_10 екстрене гальмування не застосовував, однак уникнути наїзду не вдалось (а.с. 152 матеріалів кримінального провадження №0000065).

Встановлені експертом обставини, цілком узгоджуються із наявними в матеріалах кримінального провадження показами свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_11 , а також з протоколами проведених з вказаними особами слідчих експериментів.

Отже, зазначені в апеляційній скарзі представником обставини були враховані під час проведення судової експертизи.

Крім того, на противагу вказаних доводів слід зазначити, що зі змісту зазначеного висновку експерта убачається, що ним встановлено, що водій ОСОБА_10 з моменту виїзду велосипедиста ОСОБА_8 на проїзну частину навіть не встигав привести у дію гальмову систему керованого ним автомобіля (а.с. 153 матеріалів кримінального провадження №0000065).

Таким чином, в цілому матеріали кримінального провадження свідчать про те, що водій ОСОБА_10 не застосовував екстреного гальмування, про що вказує апелянт, проте, навіть за таких умов, експертом в своєму висновку встановлено відсутність в діях ОСОБА_10 порушень Правил дорожнього руху.

Відтак, на переконання колегії суддів, вказані обставини в апеляційній скарзі були враховані як під час проведення судової експертизи, так і для мотивування винесеної постанови про закриття кримінального провадження.

Ураховуючи, що слідчим суддею прийнято обґрунтоване рішення, колегія суддів, з огляду на повноваження надані ч. 3 ст. 407 КПК України, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Поновити представнику ОСОБА_6 - адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 6 грудня 2024 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 6 грудня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах законного представника неповнолітнього ОСОБА_8 - ОСОБА_6 на постанову т.в.о. начальника СВн відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 від 28 червня 2024 року про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР від 6 квітня 2024 року за №0000065, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4