Справа №: 486/1143/24 Провадження № 1-кп/486/106/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року м. Південноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою у об`єданому кримінальному провадженні №0000389 від 20.10.2023 року, №0000399 від 10.09.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15 ч. 1 ст. 361, ч.2 ст.361, ч.4 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ( в режимі відеоконференцзв`язку), потерпілої ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_3 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, оскільки на даний час продовжують існувати ризики переховування обвинуваченої від суду, впливу на потерпілу і свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень, які існували при застосуванні запобіжного заходу.

Прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, при цьому просив врахувати, що наступне кримінальне правопорушення ОСОБА_3 вчинила через два місяці після надходження до суду першого обвинувального акту, що свідчить про відсутність бажання стати на шлях виправлення, а також врахувати, що кримінальне правопорушення вчинене відносно близької людини власної матері, яка також є особою похилого віку, що є обтяжуючими обставинами.

Захисник заперечував проти клопотання прокурора, вважає його необгрунтованим, ризики недоведеними, просив врахувати, що обвинувачена тривалий час перебуває під вартою, переосмислила власні дії, тому просив застосувати до обвинуваченої запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Обвинувачена підтримала доводи захисника, заперечувала проти задоволення клопотання, просила врахувати, що вона стала на шлях виправлення та частково відшкодовує матері викрадені кошти, перебуваючи в СІЗО.

Потерпіла залишила вирішення клопотання на розсуд суду, пояснила, що як мати намагається довіряти доньці.

Вислухавши учасників судового провадження, суд дійшов таких висновків.

Ухвалою слідчого судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16.10.2024 до обвинуваченої ОСОБА_3 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13.11.2024 року включно із визначенням застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560,00 грн. Ухвалою суду від 13.12.2024 строк тримання під вартою було продовжено до 11.02.2025 включно.

Відповідно до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання про продовження строку тримання обвинуваченої ОСОБА_3 під вартою, суд бере до уваги ступінь тяжкості інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України, які відносяться до тяжких злочинів, їх кількість, особу обвинуваченої, необхідність уникнення визначених ст. 177 КПК України ризиків.

Відповідно до п. 36 Рішення ЄСПЛ у справі «Москаленко проти України» (Заява №37466/04) від 20.05.2010 (остаточне 20.08.2010), «суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує».

Сам факт подання до суду обвинувальних актів та те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні відповідних кримінальних правопорушень, є свідченням їх обґрунтованості. При цьому на даному етапі судового розгляду суд не вирішує питання про винуватість чи невинуватість обвинуваченої в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, оскільки вказане питання буде вирішуватися судом в нарадчій кімнаті при ухваленні вироку.

Натомість прокурором доведено та судом встановлено, що на даний час продовжують існувати передбачені ст. 177 КПК України ризики, а саме переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки на розгляді суду перебувають два обвинувальні акти, об`єднані в одне кримінальне провадження. Крім того, суд враховує, що обвинувачена раніше судима за вчинення корисливого кримінального правопорушення, не працює, не має стабільного джерела доходів та міцних соціальних зв`язків. При цьому судом також враховано, що потерпіла є рідною матір`ю обвинуваченої, особою похилого віку, яка отримує матеріальну допомогу на утримання онуків, стосовно яких обвинувачена позбавлена батьківських прав.

Зазначені обставини вказують на те, що перебуваючи на волі, ОСОБА_3 може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Також суд враховує, що нових ризиків прокурор не навів, проте з часу застосування до обвинуваченої запобіжного заходу не могли виникнути нові ризики, а вже існуючі є суттєвими та такими, що виправдовують подальше тримання обвинуваченої під вартою.

Будь-яких достатніх даних про зменшення чи відсутність передбачених ст.177 КПК України ризиків, які існували під час застосування обвинуваченій запобіжного заходу, внаслідок чого існували б підстави для відмови прокурору в продовженні обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Доводи захисника про те, що обвинувачена стала на шлях виправлення, у даному випадку не свідчать про наявність підстав для застосування до неї більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а його заперечення щодо необгрунтованості ризиків не знайшли підтвердження в судовому засіданні.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність продовження щодо обвинуваченої строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з можливістю звільнення під заставу.

Керуючись статтями 176-178,182,183,193-194,196-197,309,331,372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів - до 12.04.2025 включно, з можливістю звільнення під заставу в сумі 60560,00 грн., за умови внесення якої залишити чинними обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, які були покладені на неї ухвалою про застосування запобіжного заходу від 16.10.2024.

Відкласти судове засідання на 04 березня 2025 року о 14:00.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченій та уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення та на неї може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня оголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1