Справа № 346/3566/23
Провадження № 1-кп/346/197/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області, у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання: ОСОБА_2 , за участю прокурора: ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_4 , здійснюючи судовий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000092, в якому ОСОБА_5 (який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Івано-Франківськ, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України,

сторонами кримінального провадження є: з боку обвинувачення, прокурор: ОСОБА_6 , з боку захисту, обвинувачений: ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в :

До суду із обвинувальним актом по даному кримінальному провадженню звернувся прокурор. Але обвинувачений подав клопотання про звільнення закриття кримінального провадження. Тож вказане питання суд розглядав з ініціативи сторони захисту.

Аргументи обвинуваченого. В обґрунтування клопотання обвинувачений посилається на те, що на час судового розгляду набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану», яким внесено зміни до положень ст. 401 КК України, Зокрема частиною 5 вказаної статті визначені умови звільнення від кримінальної відповідальності. На виконання вимог вказаної норми обвинувачений звернувся до військової частини НОМЕР_1 з метою призначення його на відповідну посаду та продовження проходження військової служби, що на думку обвинуваченого є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Позиція сторони обвинувачення. Не заперечує проти закриття кримінального провадження з вказаної підстави, оскільки всі умови, передбачені частиною 5 статті 401 КК України, наявні.

Встановлені судом обставини:

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про загальну мобілізацію», ОСОБА_5 , 25.02.2022 року призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за призовом під час мобілізації до лав Збройних Сил України.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.02.2022 року № 45 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду старшого оператора радіолокаційної станції взводу управління військової частини НОМЕР_1 .

В подальшому відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.10.2022 року № 148-РС солдата ОСОБА_4 , призначено на посаду старшого стрільця мотопіхотного відділення мотопіхотного взводу мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону управління військової частини НОМЕР_1 .

Згідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17.10.2022 року № 285 солдат ОСОБА_5 вважається таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Проходячи військову службу у вищевказаній військовій частині, солдат ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст.9 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Згідно п.п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», воєнний стан в Україні запроваджено із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Таке рішення було ухвалено у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану». А згідно ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Про введення в дію воєнного стану солдату ОСОБА_5 достеменно було відомо, оскільки Указ Президента України №64/2022 оголошено за допомогою засобів масової інформації та доведено до населення України.

Однак, 07.02.2023 року приблизно о 08 годині 30 хв. солдат ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, без поважний причин вчасно не прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 , із щорічної основної відпустки та незаконно, без поважний причин, перебував поза її розташуванням до 19.06.2023 року, проводячи службовий час на власний розсуд за місцем свого проживання у м. Івано-Франківськ.

19.06.2023 року о 14 годині солдат ОСОБА_5 з`явився до Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони та повідомив про своє бажання та готовність у подальшому проходити військову службу в ЗСУ.

І за даними обвинувального акту, такими своїми умисними діями, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України, а саме самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах воєнного стану (а.с.2-5).

Оцінка суду по суті клопотання.

07.09.2024 року набув сили Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану».

Зокрема, указаним законом доповнено редакцію статті 401 КК України, а саме частиною 5 визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

При цьому, статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно ч. 2 ст. 44 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 285 КПК України особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Згідно з ч. 3 ст. 285 КПК України підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Абзацом 2 ч. 2 ст. 286 КПК України передбачено, що у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Як видно з обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеного 17.05.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000092, ОСОБА_5 , інкриміновано нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану, а саме за ч. 5 ст. 407 КК України.

З конструкції положень ч. 5 ст. 401 КК України можна дійти висновку, що підставою цього виду звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язкова сукупність таких умов, як:

- особа вчинила кримінальне правопорушення вперше;

- кримінальне правопорушення передбачене статтями 407, 408 КК України учинене під час дії воєнного стану;

- особа, яка вчинила таке кримінальне правопорушення, добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби;

- наявність письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 , уперше притягується до кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України, при цьому добровільно звернувся з проханням зарахувати його для проходження військової служби за призивом під час мобілізації в особливий період до командування військової частини НОМЕР_1 . Факт звернення обвинуваченого до військової частини міститься в клопотанні командира військової частини НОМЕР_1 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , яку адресовано суду, а також не заперечувалось прокурором.

Слід також узяти до уваги, що ОСОБА_5 , звернувся з проханням продовжити проходити військову службу до командування військової частини за первинним місцем несення такої служби в інкримінованих обставинах подій, що в свою чергу узгоджується з приписами ч. 5 ст. 401 КК України.

З цих підстав, ураховуючи положення статті ч. 5 ст. 401 КК України, суд має прийняти рішення в порядку, передбаченому статтями 284 - 288 КК України, бо встановлено наявність підстав звільнення ОСОБА_5 , від кримінальної відповідальності. А отже, клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню, обвинувачений ОСОБА_5 , підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, а кримінальне провадження у його відношенні закриттю.

Підстав поновити ОСОБА_4 на військовій службі та не пізніше 72 годин зобов`язати його прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби, не має. Позаяк він вже поновлений та вже перебуває на військовій службі у військовій частині.

Таким чином, керуючись статтями 1-33,36,37,55-60,75-84,98-100,110,284, 284, 350, 369-372, 376, 395, 479-2 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання обвинуваченого та прокурора про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, на підставі ч.5 ст.401 КК України для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000092 від 17 травня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України - закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом 7 днів з дня її проголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошено 21 квітня 2025 року, о 16 годині 30 хвилин.

Головуючий суддя : ОСОБА_1