ТАРУТИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа№ 514/1789/24 Провадження по справі № 1-кп/514/195/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2024 року с-ще Бессарабське

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду с-ща Бессарабське кримінальне провадження, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000564 від 10.10.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Татарбунари Татарбунарського району Одеської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

05 жовтня 2024 року, приблизно о 15:40 годин, більш точний час судом не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись правомірно у житловій квартирі АДРЕСА_2 , в якій мешкає ОСОБА_6 , вирішила здійснити крадіжку мобільного телефону, який належить останньому.

Реалізуючи свій протиправний умисел, у той же день приблизно о 16:10 годин, більш точний час судом не встановлено, ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що її дії носять незаконний та протиправний характер, переконавшись, що за її діями не спостерігають інші особи, шляхом вільного доступу зайшла у приміщення спальні вищезазначеної житлової квартири, де з ліжка таємно викрала мобільний телефон марки TECNO POVA 4 моделі LG7n, в корпусі сірого кольору,з міжнародними ідентифікаторами обладнання IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартістю 6 212 гривень 54 копійки.

Після цього ОСОБА_4 покинула місце події з викраденим майном та розпорядилась ним на власний розсуд, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_6 завдано майнової шкоди у розмірі 6 212 гривень 54 копійки.

04 листопада 2024 року між прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 та захисником обвинуваченої адвокатом ОСОБА_5 та добровільною згодою потерпілого ОСОБА_6 , укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачена ОСОБА_4 та захисник адвокат ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 4 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачена беззастережно визнала свою винуватість у зазначеному діянні.

Також, вказаною угодою між сторонами була досягнута домовленість про призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком.

В силу ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що потерпілий ОСОБА_6 надав згоду на затвердження угоди про визнання винуватості від 04.11.2024 року та надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 беззастережно визнала свою винуватість у зазначеному злочині; дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди; просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_4 узгоджене покарання.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги норм КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Згідно ст. 12 КК України даний злочин передбачений ч. 4 ст. 185 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені абзацом 1, 4 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 та захисником обвинуваченої адвокатом ОСОБА_5 та добровільною згодою потерпілого ОСОБА_6 і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Крім цього, суд дійшов висновку про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь експерта ОСОБА_7 документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта при проведенні товарознавчої експертизи у розмірі 320 грн.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

В силу ч. 4 ст. 174 КПК України з набранням вироком законної сили слід скасувати накладений арешт майна на підставі ухвали слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 15.10.2024 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371; ст.ст.373-376; ст. 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 04 листопада 2024 року укладену між прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 та захисником обвинуваченої адвокатом ОСОБА_5 та добровільною згодою потерпілого ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на 1 (один) рік.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В силу положень ч. 1 ст. 165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто 16 грудня 2024 року.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь експерта ОСОБА_7 ( АДРЕСА_3 , IBAN НОМЕР_3 ) документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта при проведенні товарознавчої експертизи у розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

З набранням вироком законної сили арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 15.10.2024 року у справі 497/2483/24, 1-кс/497/873/24, а саме на мобільний телефон марки TECNO POVA 4 моделі LG7n, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , в корпусі сірого кольору шляхом заборони його відчуження, знищення та псування - скасувати.

Речові докази у справі, а саме мобільний телефон марки TECNO POVA 4 моделі LG7n, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , в корпусі сірого, який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 - вважати повернутим власнику ОСОБА_6 .

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Тарутинський районний суд Одеської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1