УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 754/1513/25

провадження № 51- 1170 впс 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши подання Київського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження (справа №754/1513/25) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України (далі - КК), з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

установив:

До Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) надійшло подання Київського апеляційного суду про направлення вищевказаного кримінального провадження з Деснянського районного суду м. Києва до Рівненського міського суду Рівненської області.

Подання обґрунтоване тим, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 надійшов до Деснянського районного суду м. Києва з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки на думку автора, інкриміновані ОСОБА_4 кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК вчинені ним у м. Рівне, за місцем його проживання, адже саме там обвинувачений отримував шляхом обману грошові кошти на банківську картку, що вказує на підсудність вказаного кримінального провадження Рівненському міському суду Рівненської області.

Перевіривши доводи наведені у поданні, дослідивши матеріали провадження, суд дійшов висновку, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Згідно матеріалів провадження за поданням, до Деснянського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001315 від 18 липня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК.

Зі змісту вказаного обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), в тому числі, вчиненому повторно.

Шахрайство вважається закінченим з моменту переходу чужого майна у володіння винуватого або з моменту отримання ним права розпоряджатися таким майном. Водночас для розпорядження грошовими коштами, які знаходяться на банківському рахунку, не є обов`язковою умовою їх зняття з такого рахунку. Особливістю грошових коштів, які знаходяться на банківському рахунку, є те, що особа має можливість користуватися чи розпоряджатися ними в будь-якому місці, де наявна можливість безготівкового розрахунку, або ж є пристрій для зняття таких коштів у готівковій формі.

З огляду на зазначене і з урахуванням викладених у обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення не вбачається конкретного місця (адміністративно-територіальної одиниці) де саме обвинувачений, за версією органу досудового розслідування, отримав можливість розпорядитися коштами, а отже неможливо точно визначити місце вчинення злочину.

Що стосується посилання в поданні про те, що місцем вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК є місце проживання обвинуваченого ОСОБА_4 , де він шляхом обману отримував грошові кошти на банківську картку, то вказані доводи не знайшли свого підтвердження під час розгляду подання апеляційного суду.

З урахуванням викладеного колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення подання апеляційного суду та передачі матеріалів кримінального провадження на розгляд з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Керуючись ст. 34 КПК, Верховний Суд

постановив:

Подання Київського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження (справа №754/1513/25) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, залишити без задоволення.

Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_2 ОСОБА_3