УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/3250/23

03 грудня 2024 року

Костопільський районний суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника органу пробації ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костопіль клопотання фахівця ІІ категорії Рівненського районного відділу № 3 філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області ОСОБА_4 про звільнення від покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шершенівка Борщівського району Тернопільської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, державних нагород та пільг не має,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 11 березня 2024 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України на п`ять років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк один рік, покладено обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

У клопотанні органу пробації ставиться питання про звільнення засудженого ОСОБА_5 від призначеного йому покарання у зв`язку із тим, що його засуджено за діяння, караність якого законом усунена, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

В обгрунтування клопотання покликається на те, що відповідно статті 51 КУпАП в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 р., який набрав чинності 09.08.2024 року, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість викраденого становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 3028 грн.

Згідно вироку Костопільського районного суду Рівненської області від 11 березня 2024 року вартість викраденого засудженим ОСОБА_5 майна складає 1500 грн., що, враховуючи відповідні зміни до ст. 51 КУпАП, виключає (скасовує) кримінальну відповідальність за ст. 185 КК України.

У судовому засіданні представник Рівненського районного відділу № 3 філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області ОСОБА_4 клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні проив зазначене клопотання задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні вважала зазначене клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Судом встановлено, що вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 11 березня 2024 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений відвідбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку один рік, з покладенням обов`язків, визначених п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Вказаним вироком ОСОБА_5 засуджено за вчинення ним 09.08.2023 року та 11.08.2023 року кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану. При цьому вартість викраденого майна становила 1500 грн. 00 коп. та 2500 грн.

Вирок набрав законної сили 11 квітня 2024 року та 15 квітня 2024 року був прийнятий до виконання Рівненським районним відділом № 3 філії ДУ «Центр пробації».

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-IX від 18 липня 2024 року, яким було внесено зміни до законодавчих актів України, в тому числі до ст. 51 КУпАП - дрібне викрадення чужого майна.

У зв`язку зі змінами, внесеними до статті 51 КУпАП Законом України №3886-1Х від 18.07.2024 року, після 09 серпня 2024 року, дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 КУпАП.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік»`встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2023 р. - 2684 грн.

У 2023 році розмір податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК України становив 1 342 грн., тобто для кваліфікації викрадення майна за нормами відповідних статей КК України, його вартість, відповідно до чинних норм законодавства, для 2023 року повинна перевищувати 1342 грн.

Станом на 01.01.2024 року, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, згідно із Законом України «Про Державний бюджет Українина 2024 рік» становить 3028 грн.

З наведеного вбачається, що кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України наступає, коли сума викраденого перевищує 3028 грн.

Таким чином, діяння за вчинення якого засуджено ОСОБА_5 наразі не може вважатися кримінальним правопорушенням, оскільки вартість майна, за викрадення якого останній засуджений, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого передбачено саме кримінальну відповідальність.

У процесі реалізації кримінальної відповідальності одним із фактів, котрі призводять до необхідності звільнення особи від призначеного покарання, є усунення злочинності діяння, тобто його декриміналізація, закріплене ч. 2 ст. 74 КК України.

Застосування положень цієї норми ґрунтується на положеннях ст. 58 Конституції України про зворотну дію законів та інших нормативно-правових актів та ст. 5 КК України про зворотну дію кримінального закону у часі.

Згідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (ч.1 ст. 74 КК України).

Вказана в ч. 2 ст. 74 КК України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинене діяння та є обов`язковою для застосування судом.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України.

За наведених обставин, враховуючи те, що ОСОБА_5 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення подання.

На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 74 КК України, п. 13 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити засудженого ОСОБА_5 від призначеного вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 11 березня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України покарання, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Костопільський районний суд Рівненської області.

Суддя: ОСОБА_1