Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/2268/25
Провадження № 1-кп/650/586/25 ВИРОК
11 квітня 2025 року селище Велика Олександрівка
Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Херсон, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 190 КК України,
Згідно частини першої статті 3 Земельного Кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним Кодексом України (далі ЗКУ), а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Відповідно до пункту «а» частини першої статті 17 Земельного Кодексу України до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин, зокрема, належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.
Пунктом «а» частини першої статті 122 Земельного Кодексу України районні державні адміністрації на їх території надають земельні ділянки із земель державної власності у постійне користування юридичним особам у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів, зокрема, для сільськогосподарського використання.
Положеннями частини першої та другої статті 116 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Згідно з частиною першою статті 125 Земельного Кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.
Відповідно до частини першої статті 126 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.
ОСОБА_8 , діючи з ОСОБА_9 , переслідуючи прямий умисел направлений на організацію незаконного заволодіння земельними ділянками, шляхом обману, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на особисте збагачення, усвідомлюючи протиправність, карність, суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно-небезпечних наслідків на початку червня 2024 року (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), доручив ОСОБА_7 підібрати підконтрольних осіб для подальшого виготовлення невстановленою особою завідомо підроблених документів та їх використати у державних органах з метою заволодіння шляхом обману вказаними земельними ділянками.
В невстановлений досудовим розслідуванням час, у період з початку червня 2024 року по 24.07.2024, знаходячись на Кіндійському кладовищі в с. Антонівка, м. Херсон, ОСОБА_7 діючи, у якості пособника, реалізуючи злочинний протиправний план ОСОБА_8 та ОСОБА_9 щодо набуття права власності на земельні ділянки, запропонував ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 незаконно, з використанням особистих паспортних даних та завідомо підроблених документів, оформити на їх ім`я вказані земельні ділянки за грошову винагороду в сумі 1000 гривень, на що останні погодилися.
ОСОБА_7 на виконання узгодженого плану спільних злочинних дій, діючи у якості пособника у організації ОСОБА_9 та ОСОБА_8 виготовленні офіційних підроблених документів, для здійснення оформлення права власності на земельні ділянки, залучив ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , а також ОСОБА_5 , який використав паспортні дані своє матері ОСОБА_6 .
В невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 26.07.2024, ОСОБА_5 на виконання узгодженого плану, та за вказівкою ОСОБА_7 надав останньому копію паспорту громадянина України своєї матері ОСОБА_6 , яка була необізнана у злочинному плані, для виготовлення завідома підроблених документів щодо права власності на вказану земельну ділянку.
Згідно частини першої статті 3 Земельного Кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним Кодексом України (далі ЗКУ), а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Відповідно до пункту «а» частини першої статті 17 Земельного Кодексу України до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин, зокрема, належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.
Пунктом «а» частини першої статті 122 Земельного Кодексу України районні державні адміністрації на їх території надають земельні ділянки із земель державної власності у постійне користування юридичним особам у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів, зокрема, для сільськогосподарського використання.
Положеннями частини першої та другої статті 116 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Згідно з частиною першою статті 125 Земельного Кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.
Відповідно до частини першої статті 126 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.
ОСОБА_8 , діючи з ОСОБА_9 у якості організаторів, переслідуючи прямий умисел направлений на незаконне заволодіння земельними ділянками, шляхом обману, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на особисте збагачення, усвідомлюючи протиправність, карність, суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно-небезпечних наслідків на початку червня 2024 року (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), доручив ОСОБА_7 підібрати підконтрольних осіб для подальшого виготовлення невстановленою особою завідомо підроблених документів та їх використати у державних органах з метою заволодіння шляхом обману вказаними земельними ділянками.
В невстановлений досудовим розслідуванням час, у період з початку червня 2024 року по 24.07.2024, знаходячись на Кіндійському кладовищі в с. Антонівка, м. Херсон, ОСОБА_7 , діючи у якості пособника, реалізуючи злочинний протиправний план ОСОБА_8 та ОСОБА_9 щодо набуття права власності на земельні ділянки, запропонував ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 незаконно, з використанням завідома підроблених документів, оформити на їх ім`я вказані земельні ділянки за грошову винагороду в сумі 1000 гривень, на що останні погодилися.
ОСОБА_7 на виконання узгодженого плану спільних злочинних дій, діючи у якості пособника у організації ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та іншим особам у виготовленні офіційних підроблених документів, для здійснення оформлення права власності на земельні ділянки, залучив ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , а також ОСОБА_5 , який використав особисті документи своєї матері ОСОБА_6 .
В невстановлений досудовим розслідуванням час, у період з початку червня 2024 року по 24.07.2024, ОСОБА_5 на виконання вказівки ОСОБА_7 надав останньому електронну копію паспорту громадянина України своєї матері ОСОБА_6 для виготовлення завідома підроблених документів щодо права власності на вказані земельні ділянки.
В невстановлений досудовим розслідуванням час, у період з початку червня 2024 року по 24.07.2024 невстановленою досудовим розслідуванням особою, використовуючи надані пособником ОСОБА_7 засоби, а саме паспортні дані ОСОБА_6 , виготовлено завідомо підроблені державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №123787 від 21.12.2006 та довідку ГУ Держгеокадастру в Херсонській області №280 від 25.06.2024, в яких внесено завідомо неправдиві відомості про отримання ОСОБА_6 право приватної власності на земельні ділянки Тягинської сільської територіальної громади.
В результаті розподілу за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру, вказану заяву по земельній ділянці направлено до Відділу №1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, розглянувши яку, державний кадастровий реєстратор 31.07.2024 виніс відмову у виправленні помилок у зв`язку з встановленням факту, що відомості Державного земельного кадастру відповідають інформації, що міститься в документах, які стали підставою для внесення цих відомостей та не потребують виправлення у зв`язку з не виявленням відповідних технічних помилок у таких документах.
У подальшому, ОСОБА_9 , діючи у якості організатора з ОСОБА_8 , переслідуючи прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння земельними ділянками, шляхом обману, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на особисте збагачення, усвідомлюючи протиправність, карність, суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно-небезпечних наслідків, в невстановлений досудовим розслідуванням час, у період з 31.07.2024 по 21.08.2024, залучив ОСОБА_10 для забезпечення державної реєстрації завідомо підроблених документів у Державному реєстру речових прав на нерухоме майно.
21.08.2024 в денний час доби ОСОБА_10 , використовуючи завідомо підроблені державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №123787 від 21.12.2006 та довідку ГУ Держгеокадастру в Херсонській області №280 від 25.06.2024, в яких внесено завідомо неправдиві відомості про отримання ОСОБА_6 право власності на земельну ділянку Тягинської сільської територіальної громади, звернувся до начальника Великоолександрівського Центру надання адміністративних послуг ОСОБА_13 з метою внесення шляхом обману до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку за ОСОБА_6 .
Окрім цього, ОСОБА_5 діючи спільно та узгоджено з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими особами у період часу з 24.07.2024 по 28.08.2024, шляхом використання офіційних документів матерів ОСОБА_6 , яка не була обізнана у протиправних діях останнього, ОСОБА_5 заволодів шляхом обману земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, площею 123,5 га, що розташована на території Тягинської сільської територіальної громади, Бериславського району, Херсонської області вартістю 5 975 000 гривень, чим завдав територіальній громаді збитків в особливо великих розмірах за наступних обставин.
Згідно частини першої статті 3 Земельного Кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним Кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Відповідно до пункту «а» частини першої статті 17 Земельним Кодексом України до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин, зокрема, належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.
Пунктом «а» частини першої статті 122 Земельного Кодексу України районні державні адміністрації на їх території надають земельні ділянки із земель державної власності у постійне користування юридичним особам у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів, зокрема, для сільськогосподарського використання.
Положеннями частини першої та другої статті 116 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Згідно з частиною першою статті 125 Земельного Кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.
Відповідно до частини першої статті 126 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.
ОСОБА_8 , діючи з ОСОБА_9 у якості організаторів, переслідуючи прямий умисел направлений на незаконне заволодіння земельними ділянками, шляхом обману, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на особисте збагачення, усвідомлюючи протиправність, карність, суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно-небезпечних наслідків на початку червня 2024 року (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), доручив ОСОБА_7 підібрати підконтрольних осіб для подальшого заволодіння земельними ділянками.
В невстановлений досудовим розслідуванням час, у період з початку червня 2024 року по 24.07.2024, знаходячись на Кіндійському кладовищі в с. Антонівка, м. Херсон, ОСОБА_7 , реалізуючи злочинний протиправний план щодо набуття права власності на земельні ділянки, запропонував ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 незаконно, з використанням завідома підроблених документів, оформити на їх ім`я вказані земельні ділянки за грошову винагороду в сумі 1000 гривень, на що останні погодилися.
ОСОБА_7 на виконання узгодженого плану спільних злочинних дій, діючи з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , для здійснення оформлення права власності на земельні ділянки, залучив ОСОБА_5 , який використав паспортні дані своєї матері ОСОБА_6 , яка не була обізнана у протиправних діях свого сина ОСОБА_5 .
В невстановлений досудовим розслідуванням час, у період з початку червня 2024 року по 24.07.2024, ОСОБА_5 на виконання вказівки ОСОБА_7 надав останньому електронну копію паспорту громадянина України своєї матері ОСОБА_6 для виготовлення завідома підроблених документів щодо права власності на вказану земельну ділянку з метою заволодіння шляхом обману правом власності на неї.
В результаті розподілу за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру, вказану заяву по земельній ділянці направлено до Відділу №1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, розглянувши яку, державний кадастровий реєстратор 31.07.2024 виніс відмову у виправленні помилок у зв`язку з встановленням факту, що відомості Державного земельного кадастру відповідають інформації, що міститься в документах, які стали підставою для внесення цих відомостей та не потребують виправлення у зв`язку з не виявленням відповідних технічних помилок у таких документах.
У подальшому, ОСОБА_9 , діючи у якості організатора зі ОСОБА_8 , переслідуючи прямий умисел направлений на незаконне заволодіння земельними ділянками, шляхом обману, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на особисте збагачення, усвідомлюючи протиправність, карність, суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно-небезпечних наслідків в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 21.08.2024, залучив ОСОБА_10 для забезпечення державної реєстрації завідомо підроблених документів у Державному реєстру речових прав на нерухоме майно.
21.08.2024 в денний час доби ОСОБА_10 , використовуючи завідомо підроблені державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №123787 від 21.12.2006 та довідку ГУ Держгеокадастру в Херсонській області №280 від 25.06.2024, в яких внесено завідомо неправдиві відомості про отримання ОСОБА_6 право власності на земельну ділянку Тягинської сільської територіальної громади, звернувся до начальника Великоолександрівського Центру надання адміністративних послуг ОСОБА_13 з метою внесення шляхом обману до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку за ОСОБА_6 .
Таким чином дії обвинуваченого ОСОБА_5 , судом кваліфіковано по першому епізоду за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України як пособництво у підробленні офіційного документа, який видається чи посвідчується установою, організацією, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою їх використання іншою особою; по другому епізоду за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 358 КК України - як пособництво у використанні завідомо підробленого документу; по третьому епізоду за ч. 5 ст. 190 КК України як пособництво у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчинене в особливо великих розмірах.
01.04.2025 року між прокурором та обвинуваченим було укладено угоду про визнання винуватості, яку вони підписали, при цьому обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень за вказаних вище обставин і кваліфікації.
За змістом угоди сторони погоджуються на призначення обвинуваченому покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 190 КК України в межах санкції вказаних статей.
Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладенні даної угоди дотриманні вимоги КПК України та КК України, просив її затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений, захисник, в судовому засіданні не заперечують щодо затвердження угоди та призначення узгодженої в ній міри покарання, при цьому обвинувачений беззаперечно визнав себе винним у вчиненні інкримінованих правопорушень за викладених обставин.
Представник потерпілої юридичної особи ОСОБА_15 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що не заперечує проти затвердження угоди.
Перед затвердженням угоди учасникам кримінального провадження роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України.
Відповідно до ч. 6 ст. 474 КПК України суд переконався у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Згідно із ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевірив угоду на відповідність вимогам Кримінального Кодексу України та Кримінально-процесуального Кодексу України.
Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, укладену 01.04.2025 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості скоєних правопорушень, які кваліфіковано за ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК України відносяться до кримінальних проступків, за ч. 5 ст. 190 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, та обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, та наявність обтяжуючої обставини покарання обвинуваченого.
Ураховуючи викладене, суд прийшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим в судовому засіданні згідно із п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України та призначення обвинуваченому узгодженої між сторонами угоди міри покарання.
Речові докази відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374-376, 475 КПК України,
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 190 КК України та призначити йому узгоджену сторонами угоди міру покарання за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України обмеження волі на строк один рік, за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 358 КК України обмеження волі на строк один рік, за ч. 5 ст. 190 КК України п`ять років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання п`ять років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку два роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п. п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Херсонського апеляційного суду через Великоолександрівський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Головуючий суддя ОСОБА_17