Справа № 521/5490/25
Номер провадження:1-кс/521/1587/25
18 квітня 2025 року м. Одеса
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси Одеської області, громадянки України, з інвалідністю 3-ї групи, з середньою освітою, незаміжньої, зі слів маючої неповнолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працевлаштованої, до затримання проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів в силу ст. 89 КК України не судимої,
підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України, -
З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається наступне.
Підставою для внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування слугувало те, що під час досудового розслідування у іншому кримінальному провадженні було встановлено, що на території Хаджибейського району міста Одеси є особа (особи), яка займається незаконним збутом препаратів, які отримують у центрах надання медичної допомоги замісну підтримуючу терапію у формі медичних препаратів, що в своєму складі містять наркотичний засіб «метадон» та сильнодіючий лікарський засіб «зопіклон».
В ході розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що до вчинення кримінальних правопорушень може бути причетною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку 16.04.2025 року було затримано за підозрою у вчиненні злочинів та якій 16.04.2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України.
Орган досудового розслідування у своєму клопотанні просить застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави як альтернативного запобіжного заходу у розмірі 60 прожиткових мінімумів доходів громадян та покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, посилаючись на обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Прокурор та слідчий у судовому засіданні підтримали клопотання, оскільки вважали мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Захисник в судовому засіданні посилаючись на те, що підозрювана співпрацює зі слідством, перебуває на програмі для наркозалежних, просила застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Підозрювана у судовому засіданні підтримала думку свого захисника.
Дослідивши клопотання з доданими матеріалами, а також вислухавши думку учасників розгляду клопотання та надані захисником документи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
16.04.2025 року о 16:22 годин, в порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_6 було затримано.
Про підозру ОСОБА_6 було повідомлено 16.04.2025 року о 19:00 годині.
Статтею 176 КПК України визначено, що запобіжними заходами є особисте зобов`язання, особиста порука , застава , домашній арешт , тримання під вартою. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою (ч. 3 ст. 176 КПК України).
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує слідчий, прокурор;
- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, що перелічені у даній статті.
Під час вирішення питання наявності чи відсутності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінальних правопорушень, слідчий суддя прийшов до наступного.
Дане кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, відтак слідчий суддя вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих кримінальних правопорушень не встановлює наявність в її діях складу кримінальних правопорушень та не визначає ступінь її вини, а також не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, а лише об`єктивно та розумно оцінює надані слідством докази (документи) за своїм внутрішнім переконанням та визначає, чи виправдовують вони в своїй сукупності проведення досудового розслідування та застосування до особи запобіжного заходу.
Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до положень ч. 2 ст. 94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч. 1 ст. 94 КПК України.
З метою встановлення наявності чи відсутності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих їй кримінальних правопорушень, слідчим суддею досліджені наявні в матеріалах клопотання докази та проаналізовано доводи, викладені у клопотанні.
Дослідивши додані до клопотання матеріали, обставини кримінальних правопорушень, що розслідується та можливу роль ОСОБА_6 у них, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій особи, виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих та досліджених в судовому засіданні матеріалах (документи, що додаються до клопотання), слідчий суддя переконався в тому, що аналіз представлених матеріалів пов`язує підозрювану ОСОБА_6 з кримінальним провадженням, доводячи її причетність в такій мірі, що виправдовує подальше розслідування та необхідність застосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді застосування запобіжного заходу.
Під час вирішення питання наявності чи відсутності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує орган досудового розслідування посилається у своєму клопотанні, слідчий суддя прийшов до наступного.
Слідчий суддя зауважує, що ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України. Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед судом повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним такі дії в майбутньому, в зв`язку з чим, слідчим суддею повинно бути обрано такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваної особи.
Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.
Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання на території м. Одеси, проте, оскільки на даний час підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі, мета щодо спроби переховування може виникнути у підозрюваної у будь який момент, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя також вважає доведеним ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на те, що підозрювана знає хто саме є свідками у даному провадженні, тобто може на них впливати та схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності.
Разом з тим, в частині наявності ризику вчинення іншого кримінального правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), слідчий суддя приходить до переконання про необґрунтованість вказаного ризику, оскільки органом досудового розслідування не надано належних доказів, що ОСОБА_6 раніше судима чи перебуває в статусі підозрюваної в рамках іншого кримінального провадження, до того ж сама підозрювана вказує, що вона є особою, яка згідно ст. 89 КК України, є не судимою.
Підсумовуючи, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування доведено та обґрунтовано існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Під час вирішення питання наявності чи відсутності обставин для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя прийшов до наступного.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного/обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, стану здоров`я, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного/обвинуваченого під час досудового та судового розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного/обвинуваченого (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
При цьому для застосування тримання під вартою як запобіжного заходу орган досудового розслідування повинен довести, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.
Крім того, застосування найсуворішого запобіжного заходу повинно оцінюватись не лише у світлі тяжкості покарання, але й виходячи з усіх інших обставин, які можуть або підтвердити наявність такої небезпеки, або звести її до такого мінімуму, аби попереднє ув`язнення не виявилось невиправданим.
Розглядаючи клопотання слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 та інші обставини, в тому числі особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, підозрювана ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 (44 роки) в м. Одесі Одеської області, є громадянкою України, має середню освіту, має неповнолітню доньку, перебуває на програмі замісної підтримувальної терапії медикаментозного лікування людей із психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів, має інвалідність 3-ї групи, зі слів хворіє на СНІД, пересувається за допомогою ціпка, має місце проживання на території м. Одеси, є не судимою особою (а також не перебуває в статусі підозрюваної в рамках іншого кримінального провадження).
Враховуючи обставини вчинення інкримінованих підозрюваній кримінальних правопорушень та їх наслідки, дані про особу ОСОБА_6 , відсутність даних про перешкоджання останньою кримінальному провадженню в ході проведення органом досудового розслідування слідчих та процесуальних дій, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування не доведено необхідність застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Така позиція слідчого судді випливає, зокрема з того, що в контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою, «потреба позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».
Отже, слідчий суддя вважає, що в ході розгляду клопотання органом досудового розслідування доведено наявність, на теперішній час, обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною інкримінованих кримінальних правопорушень та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановлених ризиків.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_6 з урахуванням наявних ризиків, слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням на особу обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, зможе в повній мірі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної, нівелювати наявні ризики, забезпечить дієвість кримінального провадження, а також забезпечить право підозрюваної на отримання належної медичної допомоги, тощо.
Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 181, 194, 196, 197, 202 КПК України, слідчий суддя,
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 - цілодобово.
Підозрювану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затриману в порядку ст. 208 КПК України, негайно доставити до місця проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де і звільнити з під-варти.
В межах строку досудового розслідування, але не більше ніж на 2 (два) місяці, покласти на підозрювану ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
1) утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;
2) не відлучатись з міста Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду, окрім необхідності переміщення в більш безпечне місце, в період воєнного стану в Україні або отримання невідкладної медичної допомоги;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
4) здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон або інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
5) носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити підозрюваній її обов`язок, щодо заборони залишати місце проживання цілодобово, а також роз`яснити підозрюваній, що в разі невиконання нею покладених на неї обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Виконання ухвали та контроль за поведінкою підозрюваної, яка перебуватиме під цілодобовим домашнім арештом, покласти на орган досудового розслідування.
Копію ухвали вручити прокурору, слідчому, підозрюваній та її захиснику.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя ОСОБА_1