Справа № 274/1362/25 Провадження № 1-в/0274/280/25
УХВАЛА

Іменем України

03.04.2025 м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі колегії суддів:

головуючий - суддя ОСОБА_1 , судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судових засідань - ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

представника установи виконання покарань ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Бердичівського міськрайонного суду в режимі відеоконференції з державною установою «Бердичівська виправна колонія (№70)» провадження за клопотанням про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк засудженого ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в сел. Миронівське м. Дебальцеве Донецької області, є громадянином України, здобув середню освіту, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України, -

в с т а н о в и в:

засуджений ОСОБА_8 , який відбуває покарання в державній установі «Бердичівська виправна колонія (№70)», звернувся до суду із клопотанням про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк. Засуджений з посиланням на рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), зокрема, «Хатчісон проти Сполученого королівства», «Пєтухов проти України (2)» від 12.03.19, «Дембо та інші проти України» обґрунтовує своє клопотання тим, що він вже відбув більше 24 років строку покарання. На думку засудженого, відсутність реальних механізмів заміни покарання до змін, що відбулися 06.11.2022, порушує ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому він має право на заміну довічного позбавлення волі позбавленням волі на певний строк. При цьому, засуджений зазначає, що навіть при умові заміни його покарання на позбавлення волі строком на 15-20 років, він не має надії відбути своє покарання загальним строком 45-55 років через високий ризик померти до моменту відбуття покарання, враховуючи умови української пенітенціарної системи. Стверджує, що за час відбування покарання став на шлях виправлення, повністю усвідомив тяжкість вчиненого злочину та шкоду, завдану потерпілим та суспільству. Тому, просить замінити покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі строком на 25-30 років з урахуванням відбутого терміну.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції засуджений власне клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому.

Захисник в судовому засіданні підтримав клопотання засудженого, вважав, що засуджений став на шлях виправлення, відбув значний строк покарання, а тому заслуговує на заміну покарання більш м`яким.

Представник державної установи «Бердичівська виправна колонія (№ 70)» заперечив проти задоволення клопотання засудженого, враховуючи матеріали особової справи засудженого та висновок щодо ступеня його виправлення, згідно з яким підсумок оцінювання становить менше 64 балів.

Прокурор погодився з позицією представника державної установи «Бердичівська виправна колонія (№ 70)».

Суд, заслухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи засудженого, дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 засуджений вироком Апеляційного суду Донецької області від 06.10.2005 за ст. 69, ч. 2 ст. 142, ч. 3 ст. 142, ч. 3 ст. 215-3, п.п. а, г, е, з, і ст. 93, ч. 2 ст. 17, п.п. а, г, е, з, і ст. 93 КК України 1960 року, ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України 2001 року, ст. 70 КК України 2001 року до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яка є його особистою власністю.

Постановою Великої Палати Верховного суду від 17.04.2019 скасовано вирок Апеляційного суду Донецької області від 06.10.2025 та ухвалу Верховного суду України від 19.10.2006 в частині засудження, зокрема, ОСОБА_8 за епізодами, що мали місце 24.05.2001 (розбійний напад на ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та замах на умисне вбивство ОСОБА_9 ), 19.08.2001 (розбійний напад і умисне вбивство ОСОБА_11 та замах на умисне вбивство ОСОБА_12 ) та, зокрема, в цій частині направлено на новий розгляд .

Постановлено вважати ОСОБА_8 засудженим за ст. 69, п.п. а, г, е, і, ст. 93, ч. 2 ст. 142, ч. 3 ст. 142, ч. 3 ст. 215-3 КК України 1960 р., ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України 2001 р., ст. 70 КК України 2001 р. до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 12.06.2017 в строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 14.10.2001 по 19.10.2006 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, згідно з ч. 5 ст. 72 КК України

Початок строку відбування покарання 14.10.2001, фактично відбутий строк покарання 28 років 05 місяців 25 днів.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 82 КК України із змінами, внесеними згідно із Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини» № 2690-ІХ від 18 жовтня 2022 року, невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. Покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання.

При цьому, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України, може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Частиною дванадцятою статті 154 КВК України встановлено, зокрема, що із поданням щодо можливості представлення засудженого до довічного позбавлення волі до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким адміністрація виправної колонії подає до суду висновок щодо ступеня виправлення засудженого до довічного позбавлення волі. Основною метою подання висновку щодо ступеня виправлення засудженого до довічного позбавлення волі є забезпечення суду інформацією, що є необхідною для визначення можливості заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке та визначення в індивідуальному порядку строку позбавлення волі засудженому, стосовно якого вирішується зазначене питання.

Відповідно до ч. 13 ст. 154 КВК України особа, засуджена до довічного позбавлення волі, додатково до подання щодо можливості представлення її до заміни покарання на більш м`яке у виді позбавлення волі на певний строк повинна подати індивідуальний план виправлення та ресоціалізації. Такий план має містити заходи, здійснення яких у період відбування більш м`якого покарання у виді позбавлення волі на певний строк дасть змогу засудженій особі усунути фактори, що можуть негативно впливати на утримання від вчинення повторного кримінального правопорушення, та факти, що свідчать про перспективи виправлення та ресоціалізації засудженої особи після звільнення.

Судом досліджено характеристику та висновок щодо ступеня виправлення засудженого, надані ДУ «Бердичівська виправна колонія (№70)», з яких вбачається наведене нижче.

Засуджений ОСОБА_8 вину в скоєному злочині визнає частково, призначене судом покарання вважає надто суворим.

За час перебування у Харківському СІ30, допустив 2 порушення вимог режиму тримання, за що до дисциплінарної відповідальності притягувався 2 рази. Заохочень не мав.

За час перебування в Дніпропетровському СІЗ0 допустив 1 порушення вимог режиму тримання, за що до дисциплінарної відповідальності притягувався 1 раз. Заохочень не мав.

За час перебування в Донецькому СІЗО, порушень вимог режиму тримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Мав 1 заохочення.

За час перебування в Київському СІЗО порушень вимог режиму тримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заохочень не мав.

За час перебування в Городищенській виправній колонії (№ 96), допустив 7 порушень вимог режиму тримання, за що до дисциплінарної відповідальності притягувався 3 рази, в 4 випадках обмежились бесідою виховно-профілактичного характеру. Мав 1 заохочення.

За час перебування в Вільнянській установі виконання покарань (№ 11), порушень вимог режиму тримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Мав 5 заохочень.

Під час гримання в ДУ «Бахмутська УВП (№6)» порушень вимог режиму тримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Мав 1 заохочення.

За час тримання в ДУ «Бердичівська виправна колонія (№70)» порушень режиму тримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Має 1 заохочення 05.01.2023.

Востаннє засуджений притягувався до дисциплінарної відповідальності у 2015 році

На профілактичному обліку в установі не перебуває.

Підтримує відносини з дружиною, дочкою, матір`ю, братом, та іншими родичами, спілкується з рідними по телефону, через мережу Інтернет, отримує посилки. Зв`язки з рідними та близькими доброзичливі.

ОСОБА_8 в майстерні установи не працевлаштований, стверджує, що має бажання працювати. Засуджений активно бере участь в роботах з благоустрою установи і прилеглих до неї територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт із забезпечення установи продовольством. Приймав участь в проведенні ремонтних робіт в камері, в якій проживає.

Заходи індивідуальної програми засудженим виконані частково, йому рекомендовано продовжити планування заходів з корекції поведінки та покращення засвоєння здобутих навичок, взяти участь у занятті на тему "Критичні ситуації та способи їх подолання", взяти участь в індивідуальній бесіді з метою формування навиків подолання критичних ситуацій. Виявлена потреба у плануванні інших актуальних заходів для виконання вже поставлених завдань впливу на криміногенну потребу.

Ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та ймовірної небезпеки для суспільства оцінені щодо засудженого як середні.

За результатами проміжної оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, проведеної 04.02.2025 з використанням підсистеми "КАСАНДРА" Єдиного реєстру засуджених та осіб, взятих під варту, має фактори ризику, що впливають на вчинення повторних правопорушень: мислення, емоції та поведінка низький, стосунки у суспільстві середній, ставлення до правопорушення - середній.

Комісією установи виконання покарань за результатами оцінювання ступеня виправлення засудженого зроблено висновок, що засуджений не став на шлях виправлення.

Наданий засудженим та досліджений судом індивідуальний план виправлення та ресоціалізації на період з 2024 по 2028 роки від 04.03.2025, здебільшого, є поверхневим, без чітких термінів його виконання, а вказані в ньому заходи не є такими, що свідчать про переконливі перспективи виправлення та ресоціалізації засудженого.

Окрім того, засуджений ОСОБА_8 відмовився проходити визначені наказом № 294/5 Міністерства юстиції України від 19.01.2023 тестові методики, котрі передбачені для складання «Висновку, щодо визначення ступеня виправлення засуджених», та відмовився підписати «Повідомлення про відмову від участі у підготовці та складенні висновку щодо ступеня виправлення», про що було складено відповідний акт від 18.03.2025.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_8 , хоча і відбув більше ніж п`ятнадцять років призначеного судом покарання, за час відбування покарання не працевлаштований, має 9 заохочень, проте, за цей же період засуджений, хоча він й визнається таким, що не має стягнень, допустив 10 порушень установленого порядку відбування покарання, 6 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, в 4 випадках адміністрація обмежилась бесідою виховно-профілактичного характеру. Вказані обставини в їх сукупності свідчать про те, що засуджений лише розпочинає ставати на шлях виправлення, а тому підстав для заміни йому покарання більш м`яким на цей час не вбачається, у зв`язку з чим його клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 82 КК України, статтями 372, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк - залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом 7 днів з дня її оголошення, засудженим - з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3