У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 (в режимі ВКЗ)

захисника ОСОБА_6 (в режимі ВКЗ)

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 20 листопада 2024 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

-підозрюваної за ч. 3 ст. 368 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 20 листопада 2024 року підозрюваній ОСОБА_7 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 18 січня 2025 року включно, з можливістю звільнення під заставу на умовах визначених в ухвалі слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26 вересня 2024 року, зменшено розмір застави до 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 757 000 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або у разі незгоди зменшити розмір застави до 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає, що ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не доведені.

Вказав, що слідчий суддя не взяв до уваги, що ОСОБА_7 має низку хронічних захворювань, на теперішній час має ускладнення зі здоров`ям, потребує медичної допомоги, яку не зможе в повній мірі отримувати в умовах слідчого ізолятору.

Просить врахувати, що раніше не судима, за місцем роботи та проживання характеризується виключно з позитивної сторони, працювала у центрі надання адміністративних послуг Музиківської ОТГ Херсонської області.

Зазначив, що слідчий суддя, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зменшив розмір застави, не розкривши чому менша застава не здатна забезпечити процесуальну поведінку останньої.

Встановлені слідчим суддею обставини.

СУ ГУНП в Миколаївській області, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000050 від 01.05.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 362, ч. 1 ст. 263 КК України.

25.09.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

26.09.2024 ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та визначено розмір застави для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України, у 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України на підозрювану покладені певні обов`язки.

Ухвалою слідчого судді від 20.11.2024 строк досудового розслідування, у кримінальному провадженні №0000050, продовжений.

Слідчий звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Посилаючись у клопотанні на обґрунтованість підозри і на продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий вважав, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної.

До закінчення дії ухвали слідчого судді неможливо завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні, оскільки необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, спрямованих на збирання доказів та проведення повного, всебічного та об`єктивного розслідування усіх обставин справи.

Задовольняючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк.

Слідчий суддя дійшов висновку про продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливості підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення.

Саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою, на переконання слідчого судді, відповідає меті забезпечення реалізації завдань кримінального провадження, забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, та зможе запобігти ризикам доведеним під час розгляду клопотання.

На переконання слідчого судді, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування, не зможе запобігти встановленим ризикам, які не зменшилися та продовжують існувати.

Також слідчий суддя врахував специфіку кримінального правопорушення, методика розслідування якого вимагає послідовності і проведення значної кількості процесуальних дій.

Слідчий суддя застосував запобіжний захід щодо ОСОБА_7 зменшивши розмір застави до 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на думку слідчого судді забезпечить процесуальну поведінку підозрюваної та буде утримувати підозрювану від намірів та спроб порушити покладені на неї обов`язки.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Підозрювана ОСОБА_7 про дату та час апеляційного розгляду повідомлена належним чином. Заяву про бажання брати участь в апеляційному розгляді не подавала.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Частиною 3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених в ст. 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що слідчий зазначених вимог кримінального процесуального закону дотримався, адже клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_7 обґрунтовано належним чином, а його доводи підтверджуються доданими до нього матеріалами. Висновки слідчого судді щодо необхідності продовження строку тримання під вартою підозрюваній є правильними.

Питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого їй кримінального правопорушення, знайшло своє підтвердження під час обрання їй та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, ч. 3 ст. 368 КК України, підтверджується долученими до клопотання матеріалами.

У матеріалах провадження відсутні дані, які б спростовували обґрунтованість підозри на даній стадії кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з обґрунтуванням, наведеним слідчим суддею, що продовження існування ризиків, встановлених при обранні запобіжного заходу, та зазначає, що оскаржуване рішення в цій частині належно мотивоване.

Так, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

При цьому слідчий суддя врахував, що у випадку доведення вини у вчиненні кримінального правопорушення, підозрюваній загрожує реальне позбавлення волі. Тому продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурором доведено продовження існування ризиків у вигляді можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки під час проведення обшуків не відшукано та не вилучено всіх необхідних документів, та місцезнаходження яких на даний час встановлюється. ОСОБА_7 , маючи зв`язки в органах державної влади, зокрема, за місцем свого працевлаштування, а також підтримуючи контакт зі службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 , матиме можливість вчинити дії, направлені на знищення чи спотворення документів, які можуть мати значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Також є обґрунтованим та продовжує існувати ризик незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, оскільки додані до клопотання матеріали кримінального провадження містять справжні анкетні дані заявників, свідків, що може призвести до впливу на них шляхом умовлянь або погрожувань, у тому числі шляхом схиляння до дачі завідомо неправдивих показів, які виправдовують її, чим перешкоджати встановленню істини у провадженні, чи взагалі схиляння до відмови давати свідчення, чи їх спотворення на користь підозрюваної.

Крім того, за висновком слідчого судді, ОСОБА_7 матиме можливість домовлятись із співучасниками злочину про спільну позицію та процесуальну поведінку.

Ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 , продовжує існувати, оскільки дії останньої (за підозрою) пов`язані з використанням її повноважень як посадової особи «Центру надання адміністративних послуг» Музиківської об`єднаної територіальної громади Херсонської області, що вказує на наявність у неї тісних контактів з посадовими особами органів місцевого самоврядування, та з посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Тому слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку, що ОСОБА_7 може продовжити вчинення інкримінованого їй діяння, в тому числі й для виконання раніше взятих на себе незаконних зобов`язань. Також під час оцінки вказаного ризику слідчим суддею взято до уваги і те, що дії ОСОБА_7 були направлені на незаконне збагачення та мали, згідно підозри, систематичний характер, були направлені на підрив обороноздатності країни у період воєнного стану з метою отримання незаконного прибутку, що вказує на викривлений рівень її громадянської свідомості.

Крім того, слідчий суддя при прийнятті рішення врахував, що у даному кримінальному провадженні необхідно проведення значної кількості процесуальних дій.

Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про неможливість застосування на даному етапі досудового розслідування щодо підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання встановленим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.

За такого, є вмотивованим рішення слідчого судді щодо продовження строку тримання підозрюваної під вартою. Саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою, відповідає меті забезпечення реалізації завдань кримінального провадження, забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, та зможе запобігти ризикам, доведеним під час розгляду клопотання.

На переконання колегії суддів, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам, які не зменшились та продовжують існувати.

Крім того, слідчим суддею наведено мотивування щодо можливості зменшення раніше визначеного розміру застави до 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За висновком слідчого судді, визначений розмір застави буде утримувати підозрювану від намірів та спроб порушити покладені на неї обов`язки.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого суддів, та вважає, що рішення в цій частині відповідає вимогам ч.3 ст. 183 КПК України. Підстави для зменшення визначеного слідчим суддею розміру застави, про що просить апелянт, немає.

Що стосується доводів апелянта про необхідність лікування підозрюваної як на підставу для обрання більш м`якого запобіжного заходу, то колегія суддів зазначає, що апелянтом не надано будь-які дані, які б вказували на неможливість утримання підозрюваної в умовах слідчого ізолятору. За необхідності, медична допомога підозрюваній може бути надана у медичній частині філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Миколаївській області.

З огляду на наведене, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 20 листопада 2024 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3