Номер справи 703/3055/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 02.01.2017 під №0000010 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Сміла Черкаської області, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, одруженої, має на утриманні малолітніх дітей 2013 та 2017 р.н., проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України,

у с т а н о в и в :

04.10.2017 до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області надійшов обвинувальний акту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 02.01.2017 під №0000010, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ст.166 КК України, та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Склад суду у вказаному кримінальному провадженні змінювався неодноразово.

Ухвалою від 28.04.2022 вказане кримінальне провадження прийняте до провадження нинішнім складом суду.

05.12.2022 до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області надійшов обвинувальний акту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 11.11.2022 під №0000716, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України (судова справа №703/3862/22).

Ухвалою суду від 02.03.2023 вказане кримінальне провадження (справа №703/3862/22) об`єднане в одне провадження із кримінальним провадженням від 02.01.2017 під №0000010 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ст.166 КК України, та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України (справа №703/3055/20). Об`єднаній справі присвоєно єдиний унікальний номер 703/3055/17.

Ухвалою суду від 29.08.2023 із цього кримінального провадження виділено в окреме провадження матеріали в частині обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.4 ст.185 КК України. Виділеним матеріалам присвоєно окремий єдиний унікальний номер 703/4244/23.

Судове провадження у виділеному кримінальному провадженні зупинено на підставі ст.335 КПК України у зв`язку з призовом обвинуваченого ОСОБА_8 для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, до звільнення останнього з військової служби та продовжено судовий розгляд у кримінальному провадженні в частині обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121 та ст.166 КК України.

19.12.2024 прокурором у відповідності до ст.338 КПК України змінено раніше висунуте ОСОБА_5 обвинувачення шляхом зменшення його обсягу, виключено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України. Відповідний обвинувальний акт від 19.12.2024 року зі зміненим обсягом обвинувачення, який у відповідності до ст.341 КПК України погоджений керівником Смілянської окружної прокуратури, долучений до матеріалів справи, вручений стороні захисту та законному представнику потерпілого ОСОБА_4 . Останній судом роз`яснено право підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі, однак вона від реалізації цього права відмовилася, про що зробила заяву в судовому засіданні та підтримала змінене прокурором обвинувачення.

Обвинуваченій судом роз`яснено, що вона буде захищатися в судовому засіданні від нового обвинувачення. ОСОБА_5 повідомила, що їй зрозуміла суть зміненого обвинувачення та просила не відкладати судовий розгляд для підготовки до захисту від нового обвинувачення. Свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України, визнала повністю.

Захисник також просив не відкладати судовий розгляд та звернувся до суду з клопотанням, в якому просив звільнити обвинувачену від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України, та закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строку давності притягнення її до кримінальної відповідальності. Обвинувачена клопотання захисника підтримала, також просила звільнити її від кримінальної відповідальності із вказаних захисником підстав.

Прокурор не заперечувала проти задоволення заявленого стороною захисту клопотання. Повідомила про відсутність у сторони обвинувачення відомостей про обставини, які могли зумовити зупинення або переривання строків давності притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності. У разі задоволення клопотання просила не вирішувати долю речових доказів, оскільки наразі є нерозглянутим виділене в окреме провадження кримінальне провадження №703/4244/23 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.4 ст.185 КК України.

Законний представник потерпілого ОСОБА_4 підтримала клопотання сторони захисту про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження в обсязі, необхідному для правильного вирішення заявленого обвинуваченою та захисником клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до зміненого обвинувального акту від 19.12.2024 у кримінальному провадженні від 02.01.2017 під №0000010 ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що вона, в порушення вимог ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» щодо обов`язку батьків виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, а також вимог ст. 150 Сімейного кодексу України, відповідно до якої на батьків покладено обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, злісно не виконувала встановлені законом обов`язки по догляду за сином, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді настання смерті останнього за наступних обставин.

ОСОБА_5 , проживаючи із січня 2016 року із співмешканцем ОСОБА_8 та своїми малолітніми дітьми в будинку по АДРЕСА_2 , будучи очевидцем того, що через неприязне ставлення до її малолітнього сина, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 неодноразово завдавав останньому руками та підручними речами удари по тілу та, виявляючи на тілі сина синці, замазувала їх кремом і з даного приводу за медичною допомогою, а також до правоохоронних органів чи соціальних служб не зверталась, що призвело до тяжких наслідків, так як у невстановлений досудовим розслідуванням час, наприкінці грудня 2016 року, ОСОБА_10 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми яка супроводжувалася субдуральною гематомою із забиттям головного мозку та обтяжилась набряком із набубнявінням речовини головного мозку і набряком м`яких мозкових оболонок. Згідно висновку судово-медичного експерта №05-6-02/005 від 14 лютого 2017 року вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень та перебувають у прямому причинному зв`язку із смертю ОСОБА_10 , яка настала 2 січня 2017 року в Смілянській центральній районній лікарні ім. Софії Бобринської, куди останній був доставлений 1 січня 2017 року для надання медичної допомоги.

Указані дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ст.166 КК України, як злісне невиконання батьками встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.

Згідно з ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Санкцією ст.166 КК України передбачено покарання за злісне невиконання батьками встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки, у виді обмеженням волі на строк від двох до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст.166 КК України, віднесено до категорії нетяжких злочинів

За приписами п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини (вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років).

Згідно з ч.2 ст.49 КПК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до ч.3 ст.49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років. За таких обставин строк давності обчислюється заново з моменту події, якою було зумовлене переривання такого строку.

Судом встановлено, що з часу вчиненя ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України, сплинув строк понад п`ять років.

Даних про зупинення або переривання строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за кримінальними правопорушенням, передбаченим ст.166 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , протягом п`ятирічного строку давності, судом не встановлено.

Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За приписами ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, а відповідно до ч.1 ст.286 цього Кодексу звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

При цьому, в постанові від 25 лютого 2021 року в справі № 192/3301/16-к Верховний Суд вказав, що системне тлумачення норм кримінального та процесуального закону свідчить про те, що до особи можуть бути застосовані положення ст.49 КК України у випадках, передбачених цією статтею та за наявності клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому таке клопотання подається стороною кримінального провадження, а не виключно підозрюваним, обвинуваченим або засудженим. Разом з тим кримінальний процесуальний кодекс вказує на обов`язковість згоди обвинуваченого на звільнення його саме від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.

Судом обвинуваченій ОСОБА_5 роз`яснено суть обвинувачення за ст.166 КК України та підставу звільнення від кримінальної відповідальності закінчення строку давності. Обвинувачена підтвердила, що суть обвинувачення їй зрозуміла, вину у вчиненні кримінального вона визнає, а також що підстава для звільнення від кримінальної відповідальності, яка передбачена ч.1 ст.49 КК України, є нереабілітуючою, їй зрозуміла, наполягала на задоволенні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що закінчення строків давності, відповідно до вимог ст.49 КК України, є безумовною підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання сторони захисту підлягає до задоволення.

Вимога ч.2 ст.288 КПК України щодо з`ясування думки потерпілого при розгляді питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності судом виконана.

Разом із цим суд звертає увагу, що чинним законодавством України не обмежено можливості звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у разі заперечення проти цього потерпілого (його представника), а можливість такого звільнення пов`язується лише зі згодою самого обвинуваченого.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність необхідних підстав для звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України, у зв`язку зі спливом п`ятирічного строку давності та закриття у зв`язку із цим кримінального провадження.

Термін дії застосованого під час досудового розслідування щодо обвинуваченої запобіжного заходу у виді домашнього арешту сплинув, запобіжний захід під час судового розгляду до неї не застосовувався.

Цивільного позову не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд не вирішує у зв`язку з незавершенням судового розгляду у виділеному кримінальному провадженні №703/4244/23 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.4 ст.185 КК України.

Керуючись ст. 12, 49, 166 КК України, ст. 284, 285, 286, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання сторони захисту про звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України, на підставі ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 02.01.2017 під №0000010, в частині обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України, закрити у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо воно не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1