Справа № 629/1008/25
Провадження № 1-кс/629/322/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню №0000378 від 12.07.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Первомайський, Лозівського району, Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, військовослужбовця військової служби за призовом по мобілізації, головного сержанта 2 мотопіхотного взводу 6 мотопіхотної роти 2 мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , з військовим званням «старшого сержанта», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.408 ч.4 КК України КК України, -

встановив:

Старший слідчий СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_6 звернувся до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з клопотанням, погодженим прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.408 ч.4 КК України.

Підставами для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 слідчий вказує, що старший сержант ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи її на посаді головного сержанта 2 мотопіхотного взводу мотопіхотного взводу 6 мотопіхотної роти 2 мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, діючи умисно, з метою ухилення від військової служби, без наміру її проходження у майбутньому, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст.65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.9,11,16,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів, начальників та без поважних причин, 26 лютого 2023 року самовільно залишив місце розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України АДРЕСА_3 (адреса розташування не розголошується у зв`язку з воєнним станом) та проводив час на власний розсуд, за місцем свого проживання АДРЕСА_2 , не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби.

12.07.2023 дане кримінальне правопорушення внесено до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000378, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.408 ч.4 КК України.

12.02.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.408 ч.4 КК України.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, у п.42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності, належності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для обрання щодо нього запобіжного заходу.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, приходжу до висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню або ж створять загрозу суспільству.

Слідчий суддя вважає, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступень суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку. Беручи до уваги, що майбутнє покарання за особливо тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Крім цього, відповідно до ч.8 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405,407,408,429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті - тримання під вартою.

Вивчивши матеріали справи, допитавши підозрюваного ОСОБА_4 , який свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково, однак посилався на невиконання злочинного наказу в зв`язку з чим з березня 2023 року самовільно залишив військову частину під АДРЕСА_3 , у 2024 році був затриманий ВСП та перебував під охороною ВСП у військовій частині з іншими особами на території військового училища в АДРЕСА_4 , після обстрілу училища в грудні 2024 повторно залишив частину і знаходився в м.Златопіль (колишня назва м.Первомайський), де проходив лікування та після повідомлення про підозру пройшов ВЛК за направленням прокурора, та на підставі ст.61-б, 64-в, 23-в, 30-в, 45-б гр. ІІ Розкладу хвороб: придатний до служби у військових частинах забезпечення, територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, ВВН3, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, та є непридатним до служби у підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у спец спорудах, щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, зазначив, що не збирається ухилятися від слідства, просив обрати інший альтернативний захід без позбавлення волі, вислухавши захисника ОСОБА_5 , яка заперечувала проти застосування до її підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила обрати інший, більш м`який - у вигляді особистого зобов`язання, прокурора ОСОБА_3 , який наполягав на задоволенні клопотання слідчого та обранні підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній вчинив умисне особливо тяжке кримінальне правопорушення, в умовах воєнного стану, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, встановлення існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України: вірогідність переховування від органів досудового слідства та суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення; та оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, підвищену суспільну небезпечність інкримінованого підозрюваному злочину - дезертирство, вчинене в умовах воєнного стану, а тому слідчий суддя задовольняє клопотання слідчого та обирає запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.60 КК України військовослужбовці відбувають арешт на гауптвахті.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України, а тому розмір застави підозрюваному ОСОБА_7 не визначає.

При цьому, слідчим суддею враховано, що підозрюваний не є особою, щодо якої не може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, відповідно до ч.2 ст.183 КПК України.

Також слідчий суддя враховує той факт, що підозрюваний обізнаний про відповідальність за вчинене вперше самовільне залишення частини (СЗЧ) військовослужбовцем і про те, що до 1 березня 2025 року може повернутися на службу після СЗЧ як військовослужбовець, який вперше самовільно залишив військову частину до 29.11.2024, без кримінальної відповідальності та перевестися в інший підрозділ, для чого необхідна сукупність умов злочин вчинено вперше, особа добровільно звернулася з клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до своєі? або до іншоі? віи?ськовоі? частини або місця служби для продовження проходження віи?ськовоі? служби, командир чи начальник письмово погодив це, однак жодних дій з цього приводу підозрюваним не було вчинено.

Слідчий суддя не ігнорує ті аргументи і доводи, які наводяться підозрюваним та його захисником, проте в даному конкретному випадку приходить до переконання, що ці аргументи не переважають вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини в справі, недопущенню перешкоджання цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки підозрюваного і виконанні процесуальних рішень у справі, при цьому наголошує на необхідній справедливості: коли одні військовослужбовці виконують обов`язки попри труднощі, інші військовослужбовці не мають права уникати відповідальності за самовільне залишення частини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Керуючись ст.177,182,183,194,369-372,395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання старшого слідчого СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню №0000378, задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню №0000378 від 12.07.2023, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 (за адресою: АДРЕСА_5 ) без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою визначити до 12.04.2025.

Копію даної ухвали негайно вручити підозрюваному та його захиснику.

Копію даної ухвали негайно направити начальнику гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 , для виконання, слідчому та прокурору, для відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_8