Справа № 550/947/24
Провадження № 1-кп/550/14/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року смт.Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0000447 від 23.07.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки і жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта середня, не заміжньої, не працюючої, в силу ст. 89 КК України не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Чутівського районного суду знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч. 4 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_3 .

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 , достовірно знаючи про продовження строку дії воєнного стану в Україні, вчинила крадіжку при наступних обставинах.

Так, 11.07.2024 близько 14 год 30 хв ОСОБА_3 , перебуваючи на місцевому пляжі річки «Коломак», що розташований поблизу вулиці Коломацька смт Чутове Полтавського району Полтавської області вирішила викрасти грошові кошти у свого знайомого ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 11.07.2024 близько 14 год 30 хв ОСОБА_3 , діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи на місцевому пляжі річки «Коломак», що розташований поблизу вулиці Коломацька смт Чутове Полтавського району Полтавської області, скориставшись, тим, що ОСОБА_5 , пішов купатися, переконавшись, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрала грошові кошти в сумі 650,00 гривень, які знаходились в гаманці останнього. Викраденими грошовими коштами ОСОБА_3 розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статтею 185 КК України.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачена не заперечувала проти закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти закриття кримінального провадження.

Суд, заслухавши думку прокурора та обвинуваченої, вивчивши матеріали кримінального провадження, зазначає наступне.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

09.08.2024 набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 2024 рік становило 3028 грн з урахуванням ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет» на 2024 рік».

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 07.10.2024 по справі №278/1566/21.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_3 завдала матеріальну шкоду потерпілому на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки майна, тобто вчинене нею діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, необхідно закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до приписів ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 314 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження №0000447 стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України закрити.

Речовий доказ у кримінальному провадженню:

грошові кошти в сумі 650 грн., які передані під схоронну розписку потерпілому ОСОБА_5 - залишити останньому як законному власнику.

Ухвала про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення через Чутівський районний суд Полтавської області.

Копію ухвали направити до СПД №2 ВП №3 Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області для відома та вирішення питання про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

Суддя ОСОБА_6 менко