Справа № 202/2752/25
Провадження № 1-кс/202/2251/2025
УХВАЛА

Іменем України

24 березня 2025 року слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпро клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , селища Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області, громадянина України з середньотехнічною освіту, не працевлаштованого, одруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищезазначене клопотання, в якому слідчий зазначає, що підставою для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 22 березня 2025 року близько о 14 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (концентрація алкоголю 2,22 ‰), чим заздалегідь позбавив себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, керуючи технічно справним електричним трициклом «CROSSER TR-1», з потужністю двигуна 600 Вт, здійснював рух по проїзній частині вул. Медовій у напрямку від вул. Солов`їної у смт. Петриківка Дніпровського району Дніпропетровської області до автодороги Н-31 «Дніпро-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка», перевозячи на задньому пасажирському місці ОСОБА_7 , 1951 р.н. Під час руху, по вказаній автодорозі ОСОБА_5 , порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи злочинну самовпевненість, але легковажно розраховуючи на відвернення суспільно небезпечних наслідків, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, проявляючи неуважність до дорожньої обстановки та ігноруючи її зміни, в зазначений час, під час розвороту ліворуч не обрав безпечну швидкість, внаслідок чого втратив контроль над керуванням трицикла «CROSSER TR-1» та допустив його перекидання. Після цього, ОСОБА_5 на вказаному електричному трициклі «CROSSER TR-1» уїхав з місця ДТП, залишивши на місці пригоди у безпорадному стані ОСОБА_7 .

Своїми діями водій ОСОБА_5 порушив вимоги п. п. 1.3., 1.5., 2.3. б) 2.9 а) та 12.1. Правил дорожнього руху України. Порушення п. 12.1. Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_5 знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної події, внаслідок якої пасажиру електричним трициклу «CROSSER TR-1» ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження, які призвели до її смерть на місці пригоди.

З метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, передбаченим п. п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, експертів та потерпілих у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор просила задовольнити клопотання та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, підтвердивши наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_5 не є водієм, оскільки він керував мопедом з потужністю менше 3 кВт, який не транспортним засобом. При цьому, ОСОБА_5 раніше не судимий, а санкція інкримінованого йому злочину передбачає покарання у виді позбавлення волі до п`яти років. Отже, до підозрюваного неможливо застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. З урахуванням наведеного, адвокат просив застосувати до свого підзахисного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку захисника.

Дослідивши клопотання та надані сторонами докази, вислухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000289 від 22 березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 Кримінального кодексу України.

22 березня 2025 року о 20 годині 45 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України та 23 січня 2025 останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України, тобто у вчиненні дій, які виразились у порушенні чинних на транспорті правил, що убезпечують рух, якщо це спричинило загибель людей.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 слідчим зазначено, необхідність запобігання спробам: переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, експертів, потерпілих у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України.

З наданих матеріалів вбачається, що на даній стадії є достатні дані, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 291 КК України, що підтверджується наявними в матеріалах доказами, зокрема, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.03.2025 року, показами свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , протоколом огляду транспортного засобу від 22.03.2025 року, речовими доказами вилученими під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому, слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Слідчим суддею враховуються обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим; дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , який має середньотехнічну освіту, не працевлаштований, одружений, має місце реєстрації за яким і мешкає, раніше не судимий, однак на даний час підозрюється у скоєнні нетяжкого злочину проти безпеки руху та експлуатації транспорту.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення та особу підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя вважає доведеним наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що останній може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, експертів, потерпілих у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК, що дає підстави слідчому судді застосувати до підозрюваного запобіжний захід.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

ОСОБА_5 , який є раніше не судимою особою, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України, санкцією якої передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до п`яти років.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбаченихстаттею 177цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Водночас, в ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, прокурором не було доведено існування виключних обставин, які б слугували підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Таким чином, виходячи з мотивів та обґрунтування клопотання, оцінивши потреби досудового розслідування, з урахуванням права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним кодексом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, стороною обвинувачення, не доведено підстав для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, слідчий суддя доходить висновку про необхідність відмовити в задоволенні клопотання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Наявність у підозрюваного ОСОБА_5 міцних соціальних зв`язків (родини та місця проживання), свідчить на користь останнього, є стримуючим фактором і може вважатися запорукою та певною гарантією для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, тому саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце проживання, на думку слідчого судді, буде слугувати завданням кримінального провадження, меті обрання запобіжного заходу, зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та не буде надмірним тягарем у порушення прав підозрюваного.

Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 176-178, 181, 183-187, 193-194,196-197, 205, 309-310 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , окрім випадків необхідності отримання підозрюваним невідкладної медичної допомоги та в разі виникнення надзвичайних ситуацій, які б унеможливили безпечне для життя та здоров`я перебування підозрюваного у житлі.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду, та покласти на нього такі обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- не відлучатися за межі населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Встановити строк тримання ОСОБА_5 під домашнім арештом до 20 травня 2025 року включно.

Підозрюваного ОСОБА_5 негайно доставити до місця проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , і звільнити з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Копію ухвали направити на виконання до відділу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконання ухвали покласти на прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Повний текст ухвали проголошено о 10 годині 45 хвилин 25 березня 2025 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1