17.03.2025 Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/9536/24
Провадження № 1-в/644/212/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м.Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Харкова подання начальника Індустріального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області відносно засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1

про направлення до місця відбування покарання

У С Т А Н О В И В :

Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14.11.2024 ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.190 КК України з застосуванням ст.71 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 ухвалено рахувати з моменту його доставляння (прибуття ) до відповідної установи виконання покарання, а вразі його затримання з моменту затримання. Вирок набрав законної сили 17.12.2024.

До суду надійшло подання начальника Індустріального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській областівідносно засудженого ОСОБА_4 щодо затримання та направлення ОСОБА_4 до місця відбування покарання в порядку встановленому для засуджених до позбавлення волі.

На обґрунтування клопотання зазначено, що 21.01.2025 та 05.03.2025 засуджений ОСОБА_4 за викликами до органу з питань пробації не прибув. Для встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 було направлено відповідні запити, однак встановити його місцезнаходження не виявилось можливим.

Представник органу пробації в судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши подання та додані до нього документи, суд дійшов наступного:

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 537 Кримінального процесуального кодексу України під час виконання вироків суд, визначений частиною 2 статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно пункту 4 частини 2 статті 539 Кримінального процесуального кодексу України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

Згідно статті 56 Кримінально-виконавчого кодексу України особи, засуджені до обмеження волі, відбувають покарання у виправних центрах, як правило, у межах адміністративно-територіальної одиниці відповідно до їх місця проживання до засудження.

Відповідно до ч.1 ст. 57 Кримінально-виконавчого кодексу України особи, засуджені до обмеження волі, прямують за рахунок держави до місця відбування покарання самостійно. Уповноважений орган з питань пробації згідно з вироком суду вручає засудженому припис про виїзд до місця відбування покарання. Не пізніше трьох діб з дня одержання припису засуджений зобов`язаний виїхати до місця відбування покарання і прибути туди відповідно до вказаного в приписі строку.

Уповноважений орган з питань пробації надсилає засудженому виклик, за яким він зобов`язаний з`явитися для вручення припису та ознайомлення з порядком і умовами відбування покарання.

З урахуванням особи та інших обставин кримінального провадження суд може направити засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі. У цьому випадку засуджений звільняється з-під варти при прибутті до місця відбування покарання.

Засуджені, яким обмеження волі призначено відповідно до статей 82 і 389 Кримінального кодексу України, направляються виправною колонією чи уповноваженим органом з питань пробації до місця відбування покарання у порядку, передбаченому частинами першою і другою цієї статті.

У разі невиїзду засудженого до місця відбування покарання без поважних причин або ухилення засудженого від отримання припису суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації направляє засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Поважними причинами невиїзду засудженого після отримання припису до місця відбування покарання в призначений строк є хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.

Належним підтвердженням отримання засудженим припису є його підпис про отримання припису.

Ухиленням засудженого від отримання припису є його умисні дії, що унеможливлюють вручення припису персоналом уповноваженого органу з питань пробації та підтверджуються документально.

У разі неприбуття засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання та в разі, якщо його місцезнаходження невідоме, уповноважений орган з питань пробації надсилає органам Національної поліції подання про оголошення його в розшук та подання до суду для вирішення питання направлення засудженого до місця відбування покарання в порядку, установленому для засуджених до позбавлення волі. Після затримання засуджений направляється до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Вивчивши матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що подання є передчасним та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Засудженим ОСОБА_4 не було отримано припис для самостійного прибуття протягом трьох діб до виправного центру; відсутні дані щодо результатів розгляду матеріалів початкового розшуку ОСОБА_4 , передані до ВП №1 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області для проведення подальших розшукових заходів, тому неможливо однозначно встановити факт ухилення засудженого від отримання припису.

Відповідно до ч.4 ст.57 КВК України, у разі невиїзду засудженого до місця відбування покарання без поважних причин або ухилення засудженого від отримання припису суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації направляє засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Згідно ч.5 ст.57 КВК України, у разі неприбуття засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання та в разі, якщо його місцезнаходження невідоме, уповноважений орган з питань пробації надсилає органам Національної поліції подання про оголошення його в розшук та подання до суду для вирішення питання направлення засудженого до місця відбування покарання в порядку, установленому для засуджених до позбавлення волі. Після затримання засуджений направляється до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Так, відповідно до Розділу Х «Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі», затвердженого Наказом Міністерства Юстиції № 272/5 від 29.01.2019 року, у разі неприбуття засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання та у разі, якщо місцезнаходження його невідоме, уповноважений орган з питань пробації, на обліку якого він перебуває, здійснює заходи з виявлення засудженого до обмеження волі протягом п`ятнадцяти днів з часу отримання повідомлення адміністрації виправного центру про неприбуття до місця відбування покарання. Якщо після здійснення зазначених заходів місцезнаходження засудженого до обмеження волі не встановлено, уповноважений орган з питань пробації надсилає до територіального органу Національної поліції України за місцем розташування уповноваженого органу з питань пробації клопотання про розшук для оголошення його в розшук та клопотання до суду для вирішення питання щодо направлення засудженої особи до місця відбування покарання в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі. Зазначені в цьому пункті заходи уповноважений орган з питань пробації, вживає також стосовно засуджених до обмеження волі, які зникли з місця проживання до отримання припису.

Таким чином, враховуючи, що в матеріалах справи відсутнє повідомлення адміністрації виправного центру про неприбуття до місця відбування волі, а також відсутні відомості про вручення припису засудженому ОСОБА_4 для самостійного прибуття до виправного центру, дане клопотання є передчасним та задоволенню не підлягає.

Керуючись вимогами ст. ст. 57, 58 КВК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання начальника Індустріального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області направлення до місця відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1