Дата документу 01.08.2024Справа № 554/5989/24
Провадження № 1-р/554/24/24
У Х В А Л А

02 серпня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві заяву прокурора Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 11 липня 2024 року,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 11 липня 2024 року частково задоволено клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000039 та медичну документацію повернуто за належністю особі, у якої її було вилучено, надавши можливість органам досудового розслідування необмежений доступ до неї в разі необхідності, із залишенням її копій в матеріалах кримінального провадження, попередивши осіб, яким вона буде передана на збереження, про кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 388 КК України, за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна та інші незаконні дії з ним.

26 липня 2024 року прокурор Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із заявою про роз`яснення названого судового рішення в частині, кому саме повертати медичну документацію, особі, у якої її було вилучено ( ОСОБА_5 ), або володільцям відповідних документів (пацієнтам, зазначеним у документації), а також, яким чином представнику сторони обвинувачення законно, не порушуючи вимог Основ законодавства України про охорону здоров`я, ЦК України, КПК України та КК України, виконувати ухвалу та повернути медичну документацію щодо інших осіб за належністю особі, у якої її було вилучено, тобто ОСОБА_5 .

Мотивуючи подану заяву прокурор вказав, що мотивувальна та резолютивна чистини цієї ухвали суду є суперечливими, оскільки володільцями документів, що містять лікарську таємницю, кому згідно мотивувальної частини судового рішення слід їх повернути на відповідальне зберігання, безумовно, є відповідні пацієнти, яких стосуються ці відомості, а тому вона суперечить резолютивній частині, де ухвалено медичну документації повернути за належністю «особі, у якої її було вилучено». В зв`язку з чим прокурору не зрозуміло, кому саме із названих осіб слід повертати медичну документацію.

При цьому у разі, якщо слідчим суддею прийнято рішення повернути медичну документацію саме особі, у якої її було вилучено, як на підставу для роз`яснення судового рішення, послався на наступне.

Медична документація (в копіях та оригіналах) була вилучена 06 червня 2024 року у ході обшуку приміщень, якими користувався ОСОБА_5 , тому з цього можна зробити висновок, що вилученою вона була саме у підозрюваного ОСОБА_5 .

При цьому вказана медичне документація містить відомості, що становлять лікарську таємницю. Водночас відповідно до вимог ст. 40 Основ законодавства України про охорону здоров`я особи, яким у зв`язку з виконанням професійних або службових обов`язків стало відомо про хворобу, медичне обстеження, огляд та їх результати, інтимну і сімейну сторони життя громадянина, не мають права розголошувати ці відомості, крім передбачених законодавчими актами випадків. Крім того, відповідно до вимог ст. 286 ЦК України особа зобов`язана утримуватися від поширення інформації про стан здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при медичному обстеженні іншої особи, яка стала відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків або з інших джерел. Натомість надання доступу до документів, які містять охоронювану законом таємницю, чітко передбачений ч. 6 ст. 163 КПК України.

Таким чином, надання стороною обвинувачення ОСОБА_5 , який не є практикуючим лікарем, документів, що містять лікарську таємницю інших осіб, без з`ясування обставин, яким чином такі документи опинилися у підозрюваного, та підтвердженої згоди зазначених в ухвалі пацієнтів на розголошення і поширення такої інформації, може потягнути відповідальність представника сторони обвинувачення, у тому числі передбачену статтею 145 КК України. З огляду на це, прокурору не зрозуміло, яким чином представнику сторони обвинувачення, не порушуючи вищенаведених норм законодавства України виконувати ухвалу та повернути медичну документацію щодо інших осіб за належністю ОСОБА_5 , як особі, у якої її було вилучено.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подану заяву, наполягав на її задоволенні та роз`ясненні судового рішення.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви прокурора, зазначивши, що рішення суду є чітким та зрозумілим. При цьому вказала, що ОСОБА_5 має вищу медичну освіту, громадяни зверталися до нього за консультативною допомогою та добровільно надавали останньому свою медичну документацію. Підкреслила, що до моменту вилучення у ОСОБА_5 органом досудового розслідування названої медичної документації, вона перебувала в розпорядженні останнього та жодних скарг з цього приводу від громадян не надходило, заяв про повернення цих документів останнім також немає.

Дослідивши заяву про роз`яснення судового рішення, матеріали судової справи № 554/5989/24 (провадження № 1-кс/554/7368/2024) та зміст ухвали від 11 липня 2024 року, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для її роз`яснення, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Виходячи зі змісту вищевказаної норми закону роз`яснення рішення - це викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Отже, роз`ясненню підлягає лише незрозуміле судове рішення, зумовлене його нечіткістю за змістом, можливістю різного тлумачення висновків суду, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, та тих осіб, котрі будуть здійснювати його виконання. Це дає змогу усунути недоліки судового рішення, які стосуються недотримання його ясності та визначеності. При цьому в заяві про роз`яснення рішення повинно бути зазначено, що саме в цьому рішенні є незрозумілим, у чому полягає ця незрозумілість, які припускаються варіанти тлумачення тих чи інших формулювань та найголовніше як це впливає на неможливість реалізації судового рішення.

Вирішуючи по суті заяву прокурора, слідчий суддя звертає увагу на те, що право володіння - це забезпечена законом можливість фактичного панування над річчю, утримання її у сфері свого господарювання.

Суд виходить з того, що фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду (ч. 3 ст. 397 ЦК України).

Вказані документи вилучені у ОСОБА_5 під час проведення відповідної процесуальної дії без зазначення або встановлення факту незаконного володіння ними особою, або належності до предмету злочину, а тому в описовій частині ухвали ця особа й зазначається як володілець цього майна, у якої його й було вилучено. А тому приймаючи рішення про повернення його за належністю, суд зобов`язав повернути майно саме особі, у якої його було вилучено, ототожнюючи ці два поняття як ідентичні по змісту, в зв`язку з чим слідчий суддя не вбачає підстав для роз`яснення рішення, вважаючи його чітким та зрозумілим.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення.

Керуючись ст. ст. 372 і 380 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

В задоволенні заяви прокурора Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 11 липня 2024 року, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6