ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1354/24
УХВАЛА

"01" серпня 2024 р.

Петриківський районний суд Дніпропетровської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників судового провадження прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в селищі Петриківка в залі суду клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000223 від 06.06.2024 стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване у встановленому законом порядку місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,

Встановив:

В провадженні Петриківського районного суду Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000223 стосовно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою суду призначено підготовче судове засідання.

До обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04.08.2024 (неділя). Останній перебуває в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)». При цьому, в даному провадженні обвинувачений був затриманий в порядку ст. 208 КПК України 06.06.2024.

Прокурором подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків; а також обставини, які слугували підставою для обрання зазначеного запобіжного заходу на стадії досудового розслідування на даний час не відпали та продовжують існувати.

Захисник та обвинувачений просили змінити запобіжний захід на цілодобовий арешт з можливістю внесення застави.

Вислухавши учасників судового провадження вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання, суд за клопотанням учасників судового провадження, має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою та підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, встановленим в ході досудового слідства.

Положеннями ч. 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Суд зазначає, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04.08.2024 (неділя). Останній перебуває в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)». При цьому, в даному провадженні обвинувачений був затриманий в порядку ст. 208 КПК України 06.06.2024.

Як встановлено судом, обвинувачений одружений, проживає в с. Чаплинка без реєстрації, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, в порядку ст. 89 КК України раніше не судимий.

При цьому, як пояснив обвинувачений він має дітей, але батьком не записаний; працює, але підтверджуючих документів не надав. Вказані обставини за відсутності підтверджуючих документів суд оцінює кпритично.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , а саме «закінченому замаху на умисне вбивство» відноситься до кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я особи, який згідно зі ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватись від суду.

Судом враховується реальне існування цього ризику, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд приймає до уваги, що існує певна ймовірність того, що він, з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

Таким чином на даний час продовжує існувати ризик переховування обвинуваченого від суду.

Щодо ризику незаконного впливу на потерпілого та свідка у цьому кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати передбачену статтями 23 та 224 КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

За таких обставин ризик впливу на потерпілого та свідка існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Відповідно до стадії судового провадження на цей час потерпілий та свідок у кримінальному провадженні безпосередньо судом не допитані, а отже обвинувачений в майбутньому може незаконно впливати на них з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування та спотворення обставин, які їм відомі.

До того ж, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд поряд з цим також враховує особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків. Вказане свідчить про наявність фізичних та психологічних можливостей для реалізації спроб ухилення від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та фактично унеможливлює здійснення за ним контролю у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки чи домашнього арешту.

З огляду на викладене, суд прийшов до переконливого висновку, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, тому клопотання прокурора необхідно задовольнити, та продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК, не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Доказів для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу матеріали справи не містять.

Також, враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, які зокрема враховувалися при обранні запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для визначення розміру застави.

Керуючись статтями 176-178, 183, 314, 350, 376 КПК України, суд,-

Постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) календарних днів до 29.09.2024.

Ухвала набирає чинності негайно та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали буде виготовлено та підписано 01.08.2024 о 15:00.

Суддя ОСОБА_1