КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000568 стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Васильків Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 04.07.2023 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України на 1 рік обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2023 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та йому призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вирокомВасильківського міськрайонного суду Київської області від 04 липня 2023 року, у виді обмеження волі на строк 1 рік, визначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 1 року 3 місяців позбавлення волі.

_________________________________________________________________

Справа №11-кп/824/2604/2024 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7

Категорія: ч. 2 ст. 309 КК України Доповідач ОСОБА_1 .

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а саме 04 липня 2023 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за частиною 1 статті 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк один рік та на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік, 18 жовтня 2023 року близько 14:50, перебуваючи по вул. Київській у м. Василькові Обухівського району Київської області, а саме на перехресті між с. Бориси та с. Залізний Хутір, під кущем побачив фольговий згорток, в середині якого виявив білу порошкоподібну речовину, зовні схожу на амфетамін, яку поклав до пряжки власного ременя коричневого кольору, таким чином незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, який у подальшому зберігав без мети збуту.

Цього ж дня, 18 жовтня 2023 року близько 16:35, під час перебування поблизу будинку АДРЕСА_2 працівники відділу поліції №1 Обухівського районного управління поліції ГУНП в Київській області затримали ОСОБА_6 в порядку статті 298-2 КПК України, у якого під час проведення особистого обшуку на пряжці ременя коричневого кольору виявлено фольговий згорток, в середині якого знаходилась біла порошкоподібна речовина, яка в присутності понятих вилучена до спеціального пакету №WAR 1154688 та опечатана належним чином.

Встановлено, що надана на дослідження біла порошкоподібна речовина, є психотропна речовина, обіг якої обмежено - амфетамін. Маса амфетаміну в речовині, яку ОСОБА_6 незаконно придбав та зберігав без мети збуту, становить 0,163 г.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , вважаючи вирок суду таким, що не відповідає тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок суворості, просить його змінити та призначити йому менш суворе покарання.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що обставиною, що пом`якшує його покарання, є визнання вини в повному обсязі, його щиросердне розкаяння та активне сприяння слідству у розкритті злочину.

При цьому вказує, що за час проведення досудового слідства він вже багаторазово пожалкував про скоєне ним кримінальне правопорушення, навчений та покараний наріканням оточуючих людей та у скоєному проявив щиросердне розкаяння.

Крім того, просить врахувати і такі характеризуючи обставини, як те, що він раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, має стійкі соціальні зв`язки, проживає разом із батьками, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, з початку повномаштабного вторгнення РФ проходив службу в ДФТГ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що підтверджено відзнаками (грамота та подяка)

Таким чином, вважає, що з урахуванням усіх вищевказаних характеристик та обставин суд мав можливість та законні підстави призначити йому менш суворе покарання в межах санкції статті.

Інші учасники судового провадження даний вирок не оскаржують.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду, обвинувачений ОСОБА_6 до суду апеляційної інстанції не з`явився, про поважність причин своєї неявки суду не повідомив і ніяких клопотань про відкладення розгляду не подавав, а тому, враховуючи, що, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, його неявка не перешкоджає проведенню розгляду, адже його участь не є обов`язковою, колегія суддів вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без його участі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

За приписами ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, а тому висновки судупершої інстанції, за встановлених у вироку обставин, про доведеність винуватості ОСОБА_6 у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, вчиненому протягом року після засудження за цією статтею, що відповідає юридичній кваліфікації діяння ч. 2 ст. 309 КК України, колегія суддів не переглядає, оскільки вони ніким із учасників судового провадження не оспорюються.

При цьому колегія суддів не встановила істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду першої інстанції дійти правильних висновків в цій частині.

Що стосується покарання, то, всупереч тверджень апелянта, міра покарання призначена ОСОБА_6 з дотриманням вимог ст.ст. 50, 65 КК України.

Згідно з вимогами ст.ст. 50, 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, включаючироль, яку виконувала особа, визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, її поведінку під час його вчинення та інші фактори, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку кримінального правопорушення та/або небезпечність винуватця. При виборі заходу примусу мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Так, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, як це слідує з мотивувальної частини вироку, суд першої інстанції, відповідно до ст. 65 КК України, врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, а також дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше судимий, має вищу освіту, неодружений, офіційно не працює, має на утриманні неповнолітню дитину - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , характеризується за місцем проживання позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення в період іспитового строку.

Належним чином при цьому враховано судом і обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому - щире каяття, а також вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних речовин - як обставину, що його обтяжує.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність призначити ОСОБА_6 покарання саме у виді позбавлення волі, яке він має відбувати реально, так як його виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень неможливе без ізоляції від суспільства, при цьому визначивши йому таке покарання у розмірі 1 року позбавлення волі, тобто у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 309 КК України, а з урахуванням того, що ОСОБА_6 не відбув покарання, призначене вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 липня 2023 року, на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднавши до призначеного покарання невідбуту частину покарання за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 липня 2023 року, остаточно призначив ОСОБА_6 покарання у виді 1 років 3 місяців позбавлення волі, що за своїм видом і розміром не лише відповідає вимогам закону України про кримінальну відповідальність, але і є необхідним і достатнім для його виправлення та перевиховання.

Призначене ОСОБА_6 покарання за своїм видом та розміром є справедливим, відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його особі, та в повній мірі відповідає вимогам ст. 65 КК України, а тому з доводами обвинуваченого про суворість призначеного йому вироком суду першої інстанції покарання колегія суддів погодитись не може.

Вимоги обвинуваченого ОСОБА_6 щодо урахування того, що він свою провину у скоєнні правопорушення визнав повністю, щиросердно розкаявся, активно сприяв слідству у розкритті злочину та вже багато разів пожалкував про скоєне ним кримінальне правопорушення, навчений та покараний наріканням оточуючих людей, як підстав для пом`якшення призначеного йому судом покарання, не можуть бути задоволені, оскільки його щире каяття було враховано судом першої інстанції при призначенні йому покарання у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 309 КК України, а щодо інших обставин, то їх не було встановлено ні під час досудового розслідування, ні судом, адже розкриття злочину стало можливим саме внаслідок безпосереднього затримання ОСОБА_6 після вчинення інкримінованого йому злочину, а не його з`явлення із зізнанням.

Що ж стосується тих посилань обвинуваченого ОСОБА_6 щодо врахування для призначення йому більш м`якого покарання таких характеризуючих обставин, як те, що він раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, має стійкі соціальні зв`язки, проживає разом із батьками, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, з початку повномаштабного вторгнення РФ проходив службу в ДФТГ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що підтверджено відзнаками (грамота та подяка), то вони також не можуть бути задоволені, оскільки окремі з вказаних обставин не лише було враховано судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 309 КК України, але й, на переконання колегії суддів, вони не є тими обставинами, які в даному випадку давали б підстави для пом`якшення призначеного обвинуваченому судом покарання, зважаючи на те, що ОСОБА_6 нове кримінальне правопорушення вчинив, не відбувши покарання за попереднім вироком та в період іспитового строку, що, відповідно до ст. 78 КК України, вимагає призначення йому покарання і за правилами, передбаченими ст. 71 КК України, які визначають, що, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, і остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком, що в своїй сукупності переконливо свідчить про підвищену суспільну небезпечність ОСОБА_6 , відсутність у нього критичної оцінки своїх дій, його небажання вести законослухняний спосіб життя і дотримуватись загальноприйнятих у суспільстві правил поведінки.

А відтак, призначене ОСОБА_6 покарання за своїм видом та розміром є справедливим, відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його особі, і є необхідним для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, та в повній мірі відповідає вимогам ст.ст. 50, 65, 71 КК України.

За викладеним вище, не маючи інших приводів та підстав для скасування чи зміни вироку, визнаючи його законним та обґрунтованим, колегія суддів вважає за необхідне залишити вирок суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

___________________ ____________________ ___________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3