ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2024 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника органу пробації - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастів Київської області подання Фастівського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 23.05.2024 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з іспитовим строком на 1 рік, від покарання за діяння караність якого усунена Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX, -

ВСТАНОВИВ:

Провідний інспектор Фастівського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з поданням про звільнення ОСОБА_5 від покарання за діяння караність якого усунена Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX., а саме: в частині притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 185 КК України за вчинення крадіжки грошових коштів 30.04.2024 на суму 2000 грн.

Представник органу пробації та прокурор підтримали подання та просили його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 який повідомлявся про час і місце розгляду подання, в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду подання у його відсутність.

Дослідивши матеріали подання, враховуючи позицію прокурора, представника органу пробації, суд вважає, що його слід задовольнити, з наступних підстав.

Так, згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

При цьому відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питання, передбаченого п.13 ч.1 ст. 537 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (дрібне викрадення чужого майна).

Згідно вказаного Закону, за ч. 1 ст. 51 КУпАП України передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Частиною 2 ст. 51 КУпАП встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, за вказаним Законом, особа несе адміністративну відповідальність за ст. 51 КК України, у випадку якщо вартість чужого майна, яке вона викрала шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати не перевищує 2 неоподатковуваних мінімума доходів громадян.

Крім того, Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у своєму висновку, викладеному у постанові у постанові від 07.10.2024 (справа № 278/1566/21 провадження № 51-2555кмо24) зазначила, що Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886- IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.05.2024, який набрав законної сили 25.06.2024, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та засуджено до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

Як вбачається зі змісту вказаного вироку, ОСОБА_5 , зокрема, вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненого повторно, в умовах воєнного стану. При цьому, вартість чужого майна, яким шляхом крадіжки заволодів ОСОБА_6 згідно цього вироку, по кожному епізоду за датою вчинення становить: 30.04.2024 - 2000 грн.; 30.04.2024 - 3500 грн..

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України,якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

При цьому, підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року установлено прожитковий мінімум для працездатної особи у розмірі 3028 грн., а тому сума соціальної пільги у 2024 році становила 1514 грн.

Згідно ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, з огляду на ту обставину, що ОСОБА_5 , згідно вироку Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.05.2024, зокрема, вчинив злочини, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, і вартість майна, яким він заволодів шляхом крадіжки за одним з епізодів, який мав місце 30.04.2024 в період часу з 09 год. 00 хв. по 10 год. 00 хв. (2000 грн.), є меншою ніж два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на день скоєння таких злочинів, тобто менше ніж 3028 грн., а тому вчинені ним такі діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність звільнення засудженого ОСОБА_6 від призначеного за вироком покарання за ч. 4 ст. 185 КК України в частині вчинення епізоду злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, який мав місце 30.04.2024 в період часу з 09 год. 00 хв. по 10 год. 00 хв., на підставі ч. 2 ст. 74 КК України - у зв`язку із усуненням законом караності діяння.

Разом з тим, вирок щодо ОСОБА_5 , яким його засуджено за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік за вчинення епізоду злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, а саме 30.04.2024 - 3500 грн. та за ч. 1 ст. 357 КК України - підлягає подальшому виконанню.

Керуючись ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання Фастівського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.05.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України у частині призначеного покарання за вчинення ним епізоду злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, який мав місце 30.04.2024 в період часу з 09 год. 00 хв по 10 год. 00 хв (2000 грн.), на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку із усуненням законом караності вчиненого ним діяння.

В решті вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.05.2024, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік - підлягає подальшому виконанню.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Фастівський міськрайонний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_7