Провадження №: 1-кп/752/2316/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2024 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Києві кримінальне провадження № 0001202 матеріали якого 22.10.2024 виділені із кримінального провадження №0000580 від 21.11.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368-4, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст.369-2 КК України

за участю:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_5

потерпілого - ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману у великих розмірах, а саме грошовими коштами ОСОБА_6 у сумі 16 000 доларів США (що згідно з офіційним курсом НБУ на момент учинення злочину складало 607 840,00 гривень) в умовах воєнного стану, вчиненому за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 .

14.12.2023 за усною домовленістю ОСОБА_3 придбав шляхом обміну готівкових коштів у сумі 13 300 доларів США на технічний паспорт та автомобіль марки «Lexus» моделі «LX 470», 2007 року випуску, н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер шасі - НОМЕР_2 (далі «Lexus LX 470»), через раніше знайомого ОСОБА_8 у ОСОБА_9 .

Юридичне оформлення такого придбання та перереєстрація зазначеного транспортного засобу у Територіальних сервісних центрах МВС України не здійснювалася.

У подальшому, 15.12.2023 ОСОБА_3 стало відомо, що кузов автомобіля «Lexus LX 470» належить іншому транспортному засобу, оскільки ідентифікаційні номерні таблички з маркувальними позначеннями номера шасі мають ознаки перезакріплення, а тому здійснити перереєстрацію автомобіля в уповноважених органах МВС не можливо.

Після цього, ОСОБА_3 через ОСОБА_8 висунув вимогу ОСОБА_9 зменшити суму за автомобіль до 10 000 доларів США, на що останній погодився та повернув частину грошових коштів.

Після цього, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме подальшого перепродажу автомобіля «Lexus LX 470» за ринковою ціною без повідомлення про неоформлену та непогоджену заміну кузова.

З метою додаткової конспірації, ОСОБА_3 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці залучив до злочинного плану раніше знайому особу, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, повідомивши останньому, що автомобіль «Lexus LX 470» є проблемним, оскільки кузов належить іншому транспортному засобу, разом з тим запропонував особі, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, здійснити пошук покупця та вести перемовини, а прибуток, тобто суму продажу за виключенням вартості покупки автомобіля, розділити. На вказану пропозицію особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, погодилась.

Так, 16.12.2023 на виконання злочинного плану, направленого на заволодіння шляхом обману (шахрайства) коштами особи, яка має намір придбати авто, особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, розмістив на інтернет-порталі «AUTO.RIA» (ІНФОРМАЦІЯ_2 ) оголошення про продаж автомобіля «Lexus LX 470» за ціною 15 500 доларів США, а у подальшому збільшив до 17 700 доларів США.

Наприкінці грудня 2023 року, ОСОБА_6 під час перегляду оголошень на інтернет-порталі «AUTO.RIA» ознайомився з пропозицією щодо продажу автомобіля «Lexus LX 470», зателефонував особі, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, та домовився про зустріч для перегляду автомобіля.

У подальшому, ОСОБА_3 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, діючи за попередньою змовою, реалізуючи свій злочинний план, перебуваючи на парковці торгівельного центру « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що за адресою: АДРЕСА_3 , зустрілись з ОСОБА_6 та надали останньому для візуального огляду автомобіль «Lexus LX 470», зазначивши при цьому, що вказаний автомобіль перебуває в технічно справному стані та не повідомили про зміну кузову в ньому.

Не маючи спеціальні знання, а тому не виявивши ознак заміни кузова, ОСОБА_6 після огляду автомобіля «Lexus LX 470», запропонував особі, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, обміняти вказаний автомобіль на власний із доплатою, на що особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, категорично відмовився, оскільки діяв відповідно до раніше розробленого злочинного плану із ОСОБА_3 , та повідомив ОСОБА_6 , що транспортний засіб реалізовується лише за готівкові кошти без можливості обміну.

У подальшому, 14.01.2024 ОСОБА_6 , будучи введеним в оману щодо якості автомобіля «Lexus LX 470», зателефонував особі, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, та повідомив, що вирішив придбати автомобіль «Lexus LX 470».

У ході розмови особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, та ОСОБА_6 дійшли згоди щодо ціни автомобіля у 16 000 доларів США.

Цього ж дня, особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, разом із ОСОБА_3 на зазначеному автомобілі зустрілись в с. Софіївська Борщагівка, Бучанського району, Київської області з ОСОБА_6 та його знайомою ОСОБА_10 , на яку ОСОБА_6 вирішив оформити придбаний автомобіль «Lexus LX 470».

Після цього, вони разом на автомобілі «Lexus LX 470» прослідували до менеджера ТОВ «Автопрестиж центр» ОСОБА_11 , який здійснював діяльність з комісійного продажу транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_4 , з метою оформлення договору купівлі-продажу автомобіля «Lexus LX 470» та здійснення розрахунку.

У цей час, менеджер ТОВ «Автопрестиж центр» ОСОБА_11 , оформив договір купівлі-продажу №5706/23/024207 від 14.01.2024 та акт огляду реалізованого транспортного засобу №5706/24/000115 від 14.01.2024, про що вніс відомості до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

У подальшому, перебуваючи за вищевказаною адресою в приміщенні ТОВ «Автопрестиж центр» ОСОБА_3 діючи за попередньою змовою групою осіб з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, з метою заволодіння шляхом обману (шахрайства) чужим майном у великих розмірах, доводячи спільний злочинний умисел до кінця запевнили ОСОБА_6 у тому, що автомобіль «Lexus LХ 470» є належної якості, при цьому достовірно знаючи, що в зазначеному автомобілі встановлено кузов іншого аналогічного транспортного засобу, що у подальшому унеможливить здійснення державної перереєстрації автомобіля в уповноважених органах МВС.

Таким чином, будучи введеним в оману щодо якості автомобіля «Lexus LХ 170» ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , Передав, а ОСОБА_3 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, одержали грошові кошти в сумі 16 000 доларів США в якості оплати за автомобіль «Lexus LХ 470», чим довели свій злочинний умисел до кінця.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Крім того, особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, з метою одержання неправомірної вигоди, вступив у злочинну змову з раніше йому знайомим ОСОБА_3 , який займається торгівлею транспортними засобами та супроводженням громадян при проведенні реєстраційних дій у територіальних сервісних центрах МВС у м. Києві.

Відповідно до розробленого плану ОСОБА_3 виконував роль пособника, а саме мав спілкуватись з особами, які бажають швидко переоформити право власності на транспортні засоби, зокрема без дотримання визначених законом формальностей, одержувати від них необхідні документи та грошові кошти, після чого передавати особі, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, який будучи особою, яка провадить професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, приймає на комісію та здійснює операцію з продажу транспортного засобу, а також вносить відповідні відомості до ЄДРТЗ, після чого передає ОСОБА_3 документи, на підставі яких у подальшому здійснювалась державна реєстрація транспортного засобу у територіальному сервісному центрі МВС.

Так, 09.11.2023 ОСОБА_12 у зв`язку з завантаженістю територіальних сервісних центрів міста Києва за рекомендацією звернувся до раніше незнайомого ОСОБА_3 , з питанням щодо переоформлення транспортного засобу « НОМЕР_3 », ідентифікаційний № НОМЕР_4 , який на праві власності належав ОСОБА_13 , зазначивши, що останній перебуває у м. Краматорську.

ОСОБА_3 , будучи обізнаним з порядком перереєстрації транспортних засобів, достовірно знаючи про неможливість здійснення зміни права власності транспортного засобу без присутності його власника, повідомив, що може вирішити вказане питання за грошові кошти у сумі 200 доларів та 3 500 гривень.

У ході телефонної розмови 08.12.2023 приблизно о 12 год. 34 хв. ОСОБА_12 та ОСОБА_3 , з метою вирішення питання щодо перереєстрації вищевказаного транспортного засобу, домовились зустрітись наступного дня на території Авторинку, що за адресою: АДРЕСА_4 .

У подальшому, 09.12.2023 приблизно о 10 год. 46 хв. ОСОБА_12 зустрівся з ОСОБА_3 біля будівлі за адресою: АДРЕСА_5 , та повідомив, що бажає здійснити переоформлення транспортного засобу «BMW» «530» з ОСОБА_13 на ОСОБА_14 , без участі ОСОБА_13 .

Після цього, ОСОБА_12 на вимогу ОСОБА_3 передав останньому копію паспорта громадянина України ОСОБА_13 , копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «BMW» «530», ідентифікаційний № НОМЕР_5 , копію закордонного паспорту ОСОБА_15 .

Оглянувши документи, ОСОБА_3 повідомив, що організує виготовлення документів, необхідних для здійснення перереєстрації транспортного засобу в територіальному сервісному центрі, а також запропонував допомогу у цьому за необхідності.

Після цього, ОСОБА_3 наполіг на передачі йому частини раніше обумовленої суми неправомірної вигоди, а саме 100 доларів США за виготовлення відповідних документів.

Отримавши від ОСОБА_12 грошові кошти, а саме 100 доларів США, що станом на 09.12.2023 згідно курсу НБУ становило 3 667,22 гривень, ОСОБА_3 повідомив, щоб той приїхав наступного дня та забрав документи у будівлі, що за адресою: АДРЕСА_5 .

У подальшому, ОСОБА_3 зайшов до вищевказаного приміщення, в кабінеті якого здійснює свою діяльність менеджер ТОВ «Автопрестиж центр» особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, де передав одержані від ОСОБА_12 копії документів.

Цього ж дня, приблизно о 17 год. 54 хв. ОСОБА_3 у телефонній розмові з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, нагадав останньому переглянути пакет документів та прийняти на комісію транспортний засіб «BMW» «530», та погодив передачу наступного дня особі, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, частину неправомірної вигоди у розмірі 1500 гривень за відповідні реєстраційні дії.

У подальшому, за невстановлених обставин неправомірна вигода одержана від ОСОБА_12 була розподілена між ОСОБА_3 та особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження.

Після цього, особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, за невстановлених обставин у порушення вимог п. 42, 43, 48 Порядку торгівлі, без участі покупця та без огляду транспортного засобу марки «BMW» моделі «530», ідентифікаційний № НОМЕР_5 , виготовив договір комісії №5706/23/1/024160 від 11 грудня 2023 року та договір купівлі-продажу транспортного засобу № 5706/23/024160 від 12 грудня 2023 року, про що вніс відомості до ЄДРТЗ та передав вищевказані документи ОСОБА_3 для їх подальшого використання.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у пособництві в одержанні неправомірної вигоди особою, яка провадить професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, за вчинення дій такою особою з використанням наданих їй повноважень в інтересах третіх осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. З ст. 368-4 КК України.

Крім того, установлено, що особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, за винагороду займається супроводженням громадян при проведенні реєстраційних дій у територіальних сервісних центрах МВС.

У зв`язку з цим, за невстановлених обставин особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, познайомився з адміністратором територіального сервісного центру №8043 - особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, з якою підтримує дружні відносини.

Будучі обізнаним про наявність у особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, дружніх відносин з адміністратором територіального сервісного центру, за невстановлених обставин ОСОБА_3 звернувся до особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, з пропозицією супроводження осіб у ІНФОРМАЦІЯ_4 для забезпечення швидкої та безперешкодної перереєстрації транспортних засобів з використанням впливу особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, на адміністратора сервісного центру для пришвидшення в отримані послуг ТСЦ та без очікування в чергах, повідомивши про можливість одержання за це грошових коштів, на що останній погодився.

У подальшому, ОСОБА_3 виконуючи роль пособника, з метою збагачення, повідомив особу, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, про бажання ОСОБА_12 здійснити перереєстрацію транспортного засобу «BMW» «530», ідентифікаційний № НОМЕР_5 , в інтересах ОСОБА_16 та передав договір купівлі-продажу транспортного засобу № 5706/23/024160 від 12 грудня 2023 року, який попередньо одержав від менеджера ТОВ «Автопрестиж центр» особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження.

Після цього, 20.03.2024 о 09 год 21 хв. особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, перебуваючи в приміщенні ТСЦ № 8043, що за адресою: АДРЕСА_6 , діючи згідно попередньої домовленості з ОСОБА_3 , зареєструвався в електронну чергу ТСЦ № 8043 через інфомат, розміщений в приміщенні ТСЦ, вказавши відомості про особу відвідувача « ОСОБА_17 , д.н. НОМЕР_6 », та отримав роздрукований талон № 66 на 09 год 27 хв. 20.03.2024.

У подальшому особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, прослідував до службового кабінету № 20 ТСЦ №8043, у якому здійснює свою діяльність адміністратор ТСЦ №8043 особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, та користуючись дружніми відносинами домовився з нею про швидку перереєстрацію транспортного засобу без очікування в черзі для ОСОБА_12

20.03.2024 приблизно об 11 год. 30 хв. особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, зустрівся з ОСОБА_12 у приміщенні ТРЦ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », що за адресою: АДРЕСА_6 , після чого отримав від останнього копії документів, а саме: паспорт громадянина України ОСОБА_12 , свідоцтва про реєстрацію ТЗ, довіреності, паспорт громадянина України ОСОБА_16 , з метою передачі вказаних документів адміністратору ТСЦ №8043 в м. Києві для здійснення перереєстрації транспортного засобу.

Приблизно об 11 год. 35 хв. цього ж дня, особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, зайшов до службового кабінету № 20 адміністратора ТСЦ №8043 - особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, де передав останній документи одержані від ОСОБА_12 .

Приблизно об 11 год. 58 хв. цього ж дня, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, запросив до службового кабінету № 20 ТСЦ №8043, де ОСОБА_12 упродовж 2 хвилин підписав всі надані адміністратором ТСЦ №8043 особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, документи щодо здійснення перереєстрації транспортного засобу та вийшов з приміщення ТСЦ.

Приблизно о 13 год 28 хв. особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, повідомив ОСОБА_12 про необхідність прибуття до вікна - видачі документів ТСЦ АДРЕСА_7 , після чого супроводив останнього до вікна - видачі документів, де ОСОБА_12 надали свідоцтво про реєстрації транспортного засобу НОМЕР_7 , ідентифікаційний № НОМЕР_5 , видане на нового власника ОСОБА_16 .

Після того, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, будучи у змові із ОСОБА_3 , завершуючи умисел направлений на отримання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, одержав від ОСОБА_12 неправомірну вигоду у виді 100 доларів США та 2000 гривень за супроводження останнього під час проведення реєстраційних дій у ТСЦ АДРЕСА_7 , що виразились у здійсненні незаконного впливу на адміністратора ТСЦ № 8043 особу, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, яка надала ОСОБА_12 адміністративну послугу у пришвидшеному режимі.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у пособництві в одержанні особою неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

На стадії досудового розслідування між прокурором другого відділу процесуального керівництва Управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0001202, відомості щодо якого 22.10.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368-4, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст.369-2 КК України, з одного боку та обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 , з іншого боку, за участі захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, в приміщенні Київської міської прокуратури за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 38-Б, укладено угоду про визнання винуватості.

Така угода відповідає вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України.

Угода про визнання винуватості містить положення про те, що підписуючи зазначену угоду, сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин вказаних кримінальних правопорушень та правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368-4, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст.369-2 КК України та визнають правильність даної кваліфікації. Обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368-4, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст.369-2 КК України. Сторони узгоджують вид покарання ОСОБА_3 .

- за ч. 4 ст. 190 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

-за 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368-4 КК України у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

-за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст.369-2 КК України у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених штрафів остаточний штраф визначити у розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 75 КК України сторони узгодили клопотати перед судом про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, а також згідно положень ч. 3 ст. 72 КК України - штраф у розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - виконувати самостійно.

На підставі ч. 3 ст. 75 КК України сторони дійшли згоди спільно клопотати перед судом про визначення тривалості іспитового строку в три роки.

Відповідно до пп. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України сторони дійшли згоди спільно клопотати перед судом покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Сторонам відомо, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної Угоди для сторін є:

а) для прокурора і обвинуваченого - обмеження права на оскарження вироку.

Зокрема, відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами Угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладеної Угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами; затвердження судом Угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПКУкраїни Угода не може бути укладена.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі Угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судове рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такий вирок можуть бути оскаржені в касаційному порядку: засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення засудженому наслідків укладення Угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами Угоди; затвердження судом Угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України Угода не може бути укладена.

Обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї Угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і положень даної угоди.

Сторони розуміють, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку, яке розглядається в судовому засіданні за участю сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_3 також розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просив її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Захисник ОСОБА_5 підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між його довірителем та прокурором, просив угоду затвердити і призначити узгоджену міру покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 у підготовчому засіданні надав згоду на затвердження угоди.

Прокурор ОСОБА_4 просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:зокрема, кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів .

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368-4, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст.369-2 КК України. Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368-4 КК України та ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст.369-2 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів. Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України, згідно ч. 5 ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Внаслідок вчинення злочинів шкоду завдано: потерпілому ОСОБА_6 яким надано згоду на затвердження угоди, а також державним інтересам.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч. 7 ст.474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.

Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, постільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, наявне беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину, працює.

Тому слід затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором у кримінальному провадженні прокурором другого відділу процесуального керівництва Управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_4 і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання в виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки, з покладееням обовязків визначених п.п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК Українна, а також шляхом часткового складання покарань штраф у розмірі 4000 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та на підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення - злочину, особу обвинуваченого: його вік, стан здоров`я, соціальне становище, відсутність даних про перебування на профілактичному обліку у лікаря психіатра та нарколога, те, що обвинувачений раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд вважає повне визнання своєї вини, активне сприяння у розкритті злочину, наявність на утриманні неповнолітньої дитини.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.124 КПК України з ОСОБА_3 необхідно стягнути процесуальні витрати, розмір яких узгоджено сторонами угоди, пов`язані з залученням експертів, а саме: 1893 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, від 23 жовтня 2024 року укладену між прокурором другого відділу процесуального керівництва Управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю захисника, адвоката ОСОБА_5 , укладену в кримінальному провадженні № 0001202, відомості про яке 22.10.2024 внесено до ЄРДР, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368-4, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст.369-2 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України і призначити покарання у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368-4 КК України і призначити покарання у виді трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 369-2 КК України і призначити покарання у виді трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених штрафі, остаточно призначити ОСОБА_3 штраф у розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68000 (шістдесят вісім тисяч) гривень.

На підставі ч. 2 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 /три/ роки, якщо він протягом вказаного строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України - покарання у виді штрафу у розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - виконувати самостійно.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави Україна процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів у розмірі половини вартості експертизи проведеної у кримінальному провадженні, що становить 1893 /одну тисячу вісімсот дев`яносто три/ гривні 20 копійок.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 24.07.2024 справа ЄУ№752/25850/23 провадження №1-кс/752/6021/24, а саме: Автомобіля «Lexus» модель «LХ 470», 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_8 , ідентифікаційний номер шасі НОМЕР_2 ;

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчої судді Голосіївського районного суду міста Києва від 22.03.2024 справа ЄУ№752/25850/23 провадження №1-кс/752/2538/24, а саме: вилучені 20.03.2024 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , грошові кошти у сумі 4800 доларів США номіналом по 100 доларів США.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчої судді Голосіївського районного суду міста Києва від 22.03.2024 справа ЄУ№752/25850/23 провадження №1-кс/752/2536/24, в частині накладення арешту на мобільний телефон: iPhone 15 Pro Max, Imei: НОМЕР_9 , з сім-карткою на номер НОМЕР_10 , банківські картки в кількості 4 (чотири) штуки: Універсал банк: НОМЕР_11 , Приват банк: НОМЕР_12 , Приват банк: НОМЕР_13 , Альфа-банк: НОМЕР_14

Речові докази:

-грошові кошти у сумі 4800 доларів США номіналом по 100 доларів США, мобільний телефон: iPhone 15 Pro Max, Imei: НОМЕР_9 , з сім-карткою на номер НОМЕР_10 , банківські картки в кількості 4 (чотири) штуки: Універсал банк: НОМЕР_11 , Приват банк: НОМЕР_12 , Приват банк: НОМЕР_13 , Альфа-банк: НОМЕР_14 повернути власнику ОСОБА_3

-Автомобіля «Lexus» модель «LХ 470», 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_8 , ідентифікаційний номер шасі НОМЕР_2 - повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1