УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ТОЛКФІН», про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0003004 від 19.07.2024, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «ФК «ТОЛКФІН» звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна, в якому просив скасувати арешт на нежилі приміщення VIII поверху (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), що за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1114 кв. м.

Клопотання обґрунтовано тим, що рішенням Господарського суду міста Києва від 24.07.2023 у справі №910/12118/22, залишеним без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду 02.07.2024, було визнано за ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» (ТОВ «ФК «Толкфін» як правонаступником) право іпотеки на нежилі приміщення VIII-го поверху, загальною площею 1 114 кв. м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), розташовані в будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з договором іпотеки від 31.05.2005, які належать на праві власності Приватній компанії з обмеженою у розмірі акцій відповідальності «Бевало Інвестментс Лімітед» (Bevalo Investments Limited). Таким чином, Верховним Судом було підтверджено право іпотеки ТОВ «ФК «Толкфін» на нежилі приміщення VIII-го поверху, загальною площею 1 114 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), розташовані в будівлі за адресою: АДРЕСА_1 .

Адвокат вказує, що на даний час в рамках кримінального провадження № 0003004 від 19.07.2024 відсутні дані про те, що майно є предметом кримінального правопорушення, а також є речовим доказом, що майно набуто кримінально протиправним шляхом в результаті вчинення злочину, стосовно якого ведеться досудове розслідування, в зв`язку із чим накладений у даному кримінальному провадженні арешт майна жодним чином не сприяє швидкому, повному та неупередженому розслідуванню у кримінальному провадженні та будь-яким чином не пов`язаний з розслідуванням конкретного злочину. Також відсутні відомості вважати, що арештоване майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України. Викладені обставини в сукупності свідчать про те, що ризики, які стали підставою для застосування вказаних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме арешту майна, на даний час відпали, у зв`язку з чим арешт підлягає скасуванню.

У судове засідання представник власника майна не з`явився, подав заяву, в якій клопотання підтримав та просив здійснювати розгляд без його участі.

Прокурор у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Встановлено, що слідчим відділом Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0003004 від 19.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України, процесуальне керівництво досудовим розслідуванням в якому здійснюється Шевченківською окружною прокуратурою міста Києва.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.08.2024 у справі № 761/27934/24 накладено арешт на на нежилі приміщення VIII поверху (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), що за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1114 кв.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до абз. 2 п. 2.6. Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. 276-279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

Також, у відповідності з практикою Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСі проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108. п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Так, підставою для накладення арешту послугувало те, що нежилі приміщення, на які накладено арешт, відповідають критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки можуть бути об`єктом кримінально протиправних дій.

Разом з тим, доводів щодо необхідності продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт, органом досудового розслідування не надано.

Отже, жодних доказів, які б спростовували доводи клопотання адвоката та підтверджували обставини, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, до суду надано не було, у зв`язку із чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, дійшов до висновку, що доводи, зазначені в клопотанні, є обґрунтованими.

Аналіз наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів свідчить про відсутність на даний час підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту такого майна.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що подальше збереження арешту майна не виправдовується потребами досудового розслідування на даній стадії, у зв`язку з чим арешт підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 132, 169, 170-174, 309, 372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02.08.2024 у справі № 761/27934/24 на майно, а саме на нежилі приміщення VIII поверху (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), що за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1114 кв.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1