УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.05.2024 /справа №761/13902/24/, в рамках кримінального провадження № 0000004 від 04.01.2023,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.05.2024 /справа №761/13902/24/, в рамках кримінального провадження № 0000004 від 04.01.2023.

Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.05.2024 накладено арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема на: мобільний телефон золотистого кольору марки Samsung IMEI: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 , з сім картою НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки Nokia; мобільний телефон марки Xiaomi IMEI1: НОМЕР_4 IME12: НОМЕР_5 з сім-картою НОМЕР_6 ; ноутбук марки Asus 3 білого кольору НОМЕР_7 iз зарядним адаптером до нього ЕХРОО 903315 чорного кольору із зарядним пристроєм.

При цьому, адвокат ОСОБА_4 вказав, що арешт було накладено необґрунтовано, оскільки дозвіл на вилучення цього майна слідчим суддею не надався. Крім того, адвокат зазначає, що вилучений мобільний телефон марки Xiaomi IMEI1: НОМЕР_4 IME12: НОМЕР_5 з сім-картою НОМЕР_6 , належить ОСОБА_5 , яка разом з ОСОБА_3 не мають ніякого відношення до кримінального провадження. Таким чином, просив скасувати арешт вказаного майна.

Адвокат ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомлений про день та час судового розгляду, в судове засідання вдруге не з`явився, причини неявки не повідомив. При цьому, в судовому засіданні 20.08.2024 адвокат підтримав клопотання з підстав, наведених у ньому та просив скасувати арешт майна. Крім того, вказав, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не мають відношення до кримінального провадження, а також не були допитані як свідки.

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , за клопотанням якого було накладено арешт на майно, будучи належним чином повідомленим про день та час судового розгляду, в судове засідання вдруге не з`явився, причини неявки не відомі. При цьому, в судовому засіданні 20.08.2024 прокурор ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення клопотання адвоката ОСОБА_4 , зазначив, що арешт слідчим суддею накладено обґрунтовано, оскільки вилучені мобільні телефони та ноутбук відповідають критеріям, встановленим ст. 98 КПК України, та наразі щодо них проводяться відповідні експертні дослідження.

Дослідивши матеріали клопотання про скасування арешту майна, додатково долучені документи, матеріали клопотання про арешт майна, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено в ході судового розгляду, Шевченківським УП ГУ НП у м. Києві, за процесуального керівництва прокурорів Шевченківської окружної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000004, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.01.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.05.2024 /справа №761/13902/24/ накладено арешт на тимчасово вилучене 26.03.2024 майно, в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_3 , зокрема на: мобільний телефон золотистого кольору марки Samsung IMEI: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки Nokia; мобільний телефон марки Xiaomi IMEI1: НОМЕР_4 IME12: НОМЕР_5 з сім-картою НОМЕР_6 ; ноутбук марки Asus 3 білого кольору НОМЕР_7 iз зарядним адаптером до нього ЕХРОО 903315 чорного кольору із зарядним пристроєм.

Відповідно до вимог ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

В той же час, як вбачається з матеріалів клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 власником мобільного телефону марки Xiaomi IMEI1: НОМЕР_4 IME12: НОМЕР_5 з сім-картою НОМЕР_6 , арешт на який було накладено слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва 14.05.2024, є ОСОБА_5 .

При цьому, до клопотання адвокатом не надано об`єктивних доказів, які б свідчили, що ОСОБА_5 є володільцем майна, що у свою чергу наділяло б останню та/або її представника правом на звернення в порядку ст.174 КПК України до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні.

Крім того, вирішуючи клопотання адвоката ОСОБА_4 в частині скасування арешту майна щодо мобільного телефону золотистого кольору марки Samsung IMEI: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 ; мобільного телефону марки Nokia; ноутбуку марки Asus 3 білого кольору НОМЕР_7 iз зарядним адаптером до нього ЕХРОО 903315 чорного кольору із зарядним пристроєм, які були вилучені в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 та в подальшому, на які було накладено арешт, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Так, з ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва /справа №761/13902/24/ вбачається, що при вирішенні питання про накладання арешту, слідчий суддя виходив з фактичних обставини кримінального провадження, а також того, що вилучене майно в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 має ознаки речових доказів.

Крім того, з урахуванням правової кваліфікації кримінальних правопорушень, за ознаками вчинення яких здійснюється досудове розслідування, а також пояснень прокурора, зокрема в частині проведення відповідних експертних досліджень щодо майна, на яке було накладено арешт, застосуваннязазначеного заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є виправданим та на даний час необхідним у кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15.05.2024 /справа №761/13902/24/ в рамках кримінального провадження № 0000004 від 04.01.2023, необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.98, 170, 174, 372, 392 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.05.2024 /справа №761/13902/24/ в рамках кримінального провадження № 0000004 від 04.01.2023.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя