БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/1828/24
Провадження № 1-кс/497/655/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування? запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

01.08.2024 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області

в особі слідчого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

її захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання старшого слідчого Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 , про застосування? запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ізмаїл Одеської області, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженої, не працюючої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, особу якої встановлено на підставі паспорту громадянина України № НОМЕР_1 виданого органом №5119 від 29.11.2022, РНОКПП: НОМЕР_2 ,

підозрюваної у кримінальному провадженні №0000421 від 30.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01.08.2024 року старший слідчий Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області капітан поліції ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000421 від 30.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що у першій половині червня 2024 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого мешкання: АДРЕСА_2 , використовуючи мережу Інтернет через меседжер «Telegram», діючи з умислом спрямованим на збут особливо небезпечної психотропної речовини, з корисливих мотивів, вступила з невстановленою особою під інтернет-ім`ям Hiuston у змову на збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) на території АДРЕСА_2 , діючи при цьому у порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, включених до таблиці I, визначеної Постановою Кабінету міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», на території України забороняється, окрім як певними суб`єктами господарювання (юридичними особами) за наявності в них відповідної ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, що видається у відповідності до Постанови Кабінету міністрів України № 589 від 03.06.2009 «Про затвердження Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом».

У відповідності до вищевказаної змови, ОСОБА_5 , повинна була отримувати від зазначеної невстановленої особи під інтернет-ім`ям Hiuston пакунки з вищевказаною психотропною речовиною та у подальшому здійснити закладки, розміщуючи зазначені пакунки у різних місцях міста Болград, сфотографувати місця закладок на свій мобільний телефон з вказівкою їх геолокації, про що повідомляти невстановлену особу через меседжер «Telegram», направляючи відповідні повідомлення для організації подальшого збуту наркозалежним особам, за що повинна була отримати оплату у розмірі 60 гривень за кожну закладку.

Невстановлена особа під інтернет-ім`ям Hiuston, у відповідності до досягнутої домовленості, виконуючи свою частину спільного умислу, повинна була через меседжер «Telegram», направляти відповідні повідомлення наркозалежним особам з зазначенням геолокації закладок вказаної психотропної речовини, здійсненних ОСОБА_5 , за що повинна була отримувати відповідні сплати за реалізовану психотропну речовину.

У подальшому, 30.07.2024, приблизно об 11 годині, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, невстановлена особа під інтернет?ім`ям Hiuston, через меседжер «Telegram» надала ОСОБА_5 вказівку про необхідність отримання пакунку з вказаною особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено у відповідному місці у кущах в районі перехрестя АДРЕСА_2 із зазначенням геолокації місця його перебування.

Того ж дня, близько 16:00 години, ОСОБА_5 , перебуваючи на зазначеному місці на перехресті вулиць Олександра Калова та Училищна в м. Болград Одеської області, виконуючи свою роль у спільному умислі, придбала у невстановленої особи під інтернет-ім`ям Hiuston, пакунок з 10 згортками, виготовленими з полімерних пакетів та ізоляційної стрічки, що містили особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), приблизною загальною вагою не менш 2 грамів (точна маса досудовим розслідуванням не встановлена), включеної до таблиці І, визначеної Постановою Кабінету міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів».

У той же день, у період часу з 16:00 до 17:00 години (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_5 , продовжуючи виконання своєї ролі у реалізації спільного неправомірного умислу, зберігаючи при собі зазначену особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), здійснила закладки вказаної психотропної речовини, розмістивши 8 з зазначених пакунків, у різних місцях міста Болград по вулицям ОСОБА_7 , Перемоги та ОСОБА_8 , після чого сфотографувала зазначені місця на свій мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi» моделі «8» з вказівкою їх геолокації, про що повідомила невстановлену особу під інтернет-ім`ям Hiuston через меседжер «Telegram», направляючи відповідні повідомлення для організації подальшого збуту наркозалежним особам.

30.07.2024 року о 17:13 годині ОСОБА_5 , при здійсненні однієї з закладок психотропної речовини біля домоволодіння АДРЕСА_3 , була затримана працівниками Болградського РВП ГУНП в Одеській області, якими у неї виявлено та вилучено решту - 2 пакунки з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), приблизною загальною масою 0,4 грамів (точна маса досудовим розслідуванням не вставлена).

31.07.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК.

Враховуючи обставини та спосіб вчинення кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_5 актуальність ризиків передбачених ст.177 КПК України, орган досудового розслідування вважає доцільним застосувати відносно останньої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб з моменту затримання, визначити заставу у розмірі 240 (двісті сорок) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 726 720 (сімсот двадцять шість тисяч сімсот двадцять) гривень.

В судовому засіданні:

- слідчий підтримала клопотання, наполягала на його задоволенні, просила обрати запобіжний захід підозрюваній у вигляді тримання під вартою.

Вказала на те, що підозра достатньо обґрунтована, наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України: - тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі доведеності її вини, може спонукати сховатися від органу досудового розслідування та суду; є особою, яка не має перешкод для вільного перетину кордону України за наявності ID-паспорту, - відсутні міцні соціальні зв`язки, які би стримували останню від вчинення неправомірних дій; - перебуваючи під більш м`яким запобіжним заходом може вчинити тиск на експертів, оскільки вже призначено ряд експертних досліджень, - окрім цього не встановлені усі інші співучасники цього кримінального правопорушення, а тому підозрювана може продовжити свою злочинну діяльність.

- прокурор клопотання слідчого підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини та ризики.

Стверджував, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме є підстави вважати, що знаходячись на свободі ОСОБА_5 зможе:

-переховуватись від органів досудового розслідування або суду, адже будучи обізнаною в тому, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбаченого покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, може уникнути кримінальної відповідальності та подальшого невідворотного відбуття покарання;

- може вчинити дії для продовження неправомірної діяльності, оскільки не має переконання в тому, що у підозрюваної відсутній наркотичний засіб;

- може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки наразі не встановлені особи, з якими остання перебувала у злочинній змові.

Оцінюючи наведені ризики у сукупності, вважає їх реальними та такими, що виправдовують обмеження свободи підозрюваної.

На підставі наведеного, сторона обвинувачення наполягала на застосуванні до ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та визначенням застави у обсязі 240 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки остання підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, та саме такий розмір є виключним, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

- підозрювана ОСОБА_5 не заперечуючи обґрунтованості підозри, визнаючи обставини, які викладені в підозрі, усвідомлюючи протиправність вчиненого нею діяння, просила застосувати до неї домашній арешт за місцем її фактичного проживання в с.Каракурт, де вона проживає з матір`ю свого хлопця, який наразі перебуває в ЗСУ, врахувати її стан вагітності, те, що вона співпрацює з органом досудового розслідування та не заперечує свої причетності до вчиненого;

- захисник підозрюваної ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення клопотання слідчого та обрання відносно його підзахисної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слід врахувати, що у вчиненому вона кається, не заперечує обставин в яких вона підозрюється, дійсно співпрацює з органом досудового розслідування, та просив обрати до підозрюваної домашній арешт за фактичним місцем її проживання. Звернув увагу на необґрунтованість розміру застави, який просить застосувати слідчий і прокурор.

Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною? 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час судового розгляду клопотання встановлено, що слідчими слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному №0000421 від 30.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за правовою кваліфікацією: незаконне придбання, зберігання, перевезення, пересилання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, за попередньою змовою групою осіб, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні психотропні речовини.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів, яка призначена керівником Болградської окружної прокуратури у відповідності до положень ст.ст. 36-37 КПК України. До складу групи прокурорів включено прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється групою слідчих, яку призначено керівником органу досудового розслідування Болградського РВП ГУНП в Одеській області у відповідності до положень ст.ст. 38, 39, 40 КПК України. До складу слідчої групи слідчих включено старшого слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

За підозрою у вчиненні вищевказаного злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, в порядку ст.208 КПК України, затримано о 17:13 годині 30.07.2024 ОСОБА_5 .

За результатами зібраних доказів ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_6 31.07.2024 року о 16:07 годині повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України за правовою кваліфікацією: незаконне придбання, зберігання, перевезення, пересилання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, за попередньою змовою групою осіб, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні психотропні речовини.

В обґрунтування підозри, оголошеної ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення орган досудового розслідування посилається на зібрані наразі в кримінальному провадженні докази, зокрема:

- протокол огляду місця події - ділянок місцевості по вулицях Перемоги, Терещенко та Сергієнка у м. Болград, де у різних місцях виявлено та вилучено 8 згортків з порошкоподібною речовиною;

- протокол затримання ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України, під час чого в ході її особистого обшуку було виявлено та вилучено два згортки з порошкоподібною речовиною, пристрій для вживання наркотичних речовин та мобільний телефон;

- іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

З огляду на положення ст. 177 КПК України, враховуючи? мету застосування запобіжного заходу, слідчий суддя має пересвідчитися у забезпеченні виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа

Надаючи оцінку щодо доведеності стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України слід зазначити про наступне.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, п. 34).

Крім цього, у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Таким чином, слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи й просто для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночними поняттями.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000421 від 30.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про обрання відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та прокурор надаючи пояснення в судовому засіданні при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 названого? кримінального злочину,? та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики перешкоджати кримінальному провадженню, передбачені ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 слідчий суддя керується положеннями ст.178 КПК України, та оцінює в сукупності усі обставини, в тому числі наявність ризиків таких як: можливість переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Поряд із цим, ризик втечі оцінюється у контексті обставин, пов`язаних із характером особи, її моральністю, а саме те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років.

Враховуючи усвідомленість ОСОБА_5 про неминучість покарання за вчинення інкримінованого їй тяжкого кримінального правопорушення у виді позбавлення волі, що само по собі може побудити її сховатися від органу досудового розслідування, суду, та заважати веденню досудового розслідування, у зв`язку з чим необхідно застосувати відносно неї саме запобіжний захід у виді тримання під вартою.

ОСОБА_5 офіційно ніде не працює, корисною працею не займається, соціальні зв`язки за місцем проживання, які могли б гарантувати належне виконання нею своїх процесуальних обов`язків, відсутні. Разом з цим, наявні соціальні зв`язки за місцем постійної реєстрації: батьки, сестра - не стали необхідним стримувальним запобіжником, та не зупинили останню перед вчиненням неправомірних дій.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрювана обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначене свідчить про те, що знаходячись на свободі ОСОБА_5 зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме після вручення клопотання про застування відносно неї запобіжного заходу, остання має змогу ознайомитися з матеріалами кримінального провадження в яких зафіксовані вже здобуті докази, що ускладнить подальше здобуття органом досудового розслідування доказів.

Оцінюючи наведені ризики в сукупності, слідчий суддя вважає їх реальними та такими, що виправдовують обмеження свободи підозрюваної ОСОБА_5 .

Усі ці ризики свідчать про неможливість застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, які є досить очевидними.

Тим паче, що досудове розслідування на даний час триває лише декілька днів, усі необхідні і достатні докази не зібрані, експертизи не проведені, не всі свідки допитані, а тому є всі підстави вважати, що перебуваючи під дією більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, підозрювана ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З урахуванням суспільної небезпеки злочину в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , та з урахуванням її особи, віку, стану здоров`я, майнового стану, а також обставин злочину, в якому вона підозрюється, слідчий суддя вважає, що вказані обставини свідчать про виключний випадок та неможливість забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків заставою, у межах розміру, визначеному для особи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину.

Обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно для забезпечення проведення з останньою слідчих дій та позбавлення її можливості вчинення різного роду дій, спрямованих на уникнення покарання за вчинення умисного тяжкого злочину.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що інші співучасники цієї організованої групи ще не встановлені, а соціальні зв`язки підозрюваної не дають підстав вважати, що ОСОБА_5 буде належним чином виконувати обов`язки, які можуть бути покладені судом, оскільки дані обставини не виявилися необхідними і достатніми запобіжниками при вчиненні останньою кримінального правопорушення в якому вона підозрюється.

Посилання підозрюваної на свій стан вагітності, слідчий суддя до уваги не приймає, оскільки жодних доказів не надано.

Крім цього, слідчий суддя також звертає увагу, що Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ введено військовий стан на всій території України, який продовжувався неодноразово, також і станом на момент розгляду клопотання слідчого його продовжено.

Згідно ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Положеннями ч. 1, ч. 2 ст. 20 названого Закону - правовий статус та обмеження прав і свобод громадян та прав і законних інтересів юридичних осіб в умовах?воєнного стану?визначаються відповідно?до Конституції?України та?цього Закону. В умовах воєнного стану не можуть бути обмежені права і свободи людини і громадянина, передбачені частиною другою статті 64 Конституції України.

Оцінивши обставини визначені ст. 178 КПК України, враховуючи обставини та спосіб вчинення кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_5 , відсутність позитивної характеристики за місцем проживання, відсутність засобів до існування, актуальність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що дане клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню та вважає необхідним застосувати відносно останньої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів в межах строку досудового розслідування.

Щодо визначення застави:

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні:?

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Між тим, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України?слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.

Отже, задовольняючи дане клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваній розмір застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п.2 ч.5 цієї ж статті щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Так, у відповідності до положень ст. 182 КПК України, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб запобігти бажанню особи, щодо якої застосовано заставу, будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні. А тому розмір застави повинен бути встановлений з урахуванням належної особі власності, якою він може безперешкодно і без шкоди для близьких розпоряджатися для внесення застави, її майнового і сімейного стану, іншими словами, з огляду на особу підозрюваного впевненість у тому, що перспектива втрати застави у випадку його неявки до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду буде достатньою для того, щоб утримати його від втечі. Проте поряд з цим особа повинна мати реальну здатність внести заставу відповідного розміру.

Враховуючи конкретні обставини інкримінованого ОСОБА_5 злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, проти здоров`я населення, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі, який не перевищує вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки саме такий розмір буде стимулювати обвинувачену дотримуватись покладених на неї обов`язків.

А ні слідчий, а ні прокурор не змогли довести необхідність застосування виключного випадку щодо визначення розміру застави відносно підозрюваної.

У цьому кримінальному провадженні Суд, дотримуючись розумного балансу між втручанням в право на свободу обвинуваченого (при застосуванні тримання під вартою) та в право на володіння майном (при визначенні розміру застави як альтернативи триманню під вартою), з однієї сторони, та необхідністю забезпечення інтересів дієвості кримінального провадження, дійшов висновку, що запобігання спробам вчинення підозрюваною дій, передбачених пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК, можуть бути забезпечені виключно шляхом застосування до неї запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою із альтернативою застави в розмірі 80 (восьми десяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб (3028.00 гривень х 80 = 242 240.00 гривень), що є максимальним розміром у разі вчинення тяжкого кримінального правопорушення, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваної альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений протягом усього часу дії запобіжного заходу, вважаю за необхідне покласти наступні обов`язки: - прибувати за першою вимогою на виклики до слідчого, прокурора, здійснюючих досудове розслідування та суду; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; - не відлучатися за із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.??

На підставі?викладеного,?керуючись ст.ст.176-178,?182,?183,?184,?395?КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 про застосування?запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 -? задовольнити частково.

Обрати підозрюваній у кримінальному провадженні №0000421 від 30.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з утриманням її в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали визначити до 17:13 години 27.09.2024 року.

Одночасно визначити розмір застави у межах 80 (восьми десяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240.00 гривень (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.??

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати за першою вимогою на виклики до слідчого, прокурора, здійснюючих досудове розслідування та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади, а саме: в Головне управління ДМС в Одеській області: вул. Преображенська, 44, м. Одеса, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 27.09.2024 року.

Роз`яснити підозрюваній, що у разі внесення? застави у визначеному у даній??ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваної?з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрювана зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрювана ОСОБА_5 вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст даного судового рішення видати відразу ж після його проголошення.

Слідчий суддя: ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ОСОБА_1