Справа № 545/5177/22
Провадження № 1-кп/545/701/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.07.2024 Полтавський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченої: ОСОБА_4 ,

захисника адвоката: ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві у дистанційному режимі відеоконференції між Полтавським районним судом Полтавської області та державною установою «Харківський слідчий ізолятор», прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 через ЄСІТС з використанням власних технічних засобів, захисником адвокатом ОСОБА_5 через ЄСІТС з використанням власних технічних засобів кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.111-1 КК України, клопотання прокурора про продовження тримання під вартою,-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою судді від 29.05.2024 кримінальне провадження №0000140 від 16.09.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.111-1 КК України, прийнято до свого провадження та призначено до підготовчого судового засідання.

У підготовчому судовому засіданні від прокурора надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із посиланням на продовження існування ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду, що підсилюється умовами воєнного стану, коли уникнути правоохоронців легше ніж в мирний час, особливо враховуючи той факт, що підозрювана мешкає в населеному пункті який був деокупований лише 11.09.2022, наразі там знов ведуться активні бойові дії у зв`язку із наступом ворога; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, які мешкали в тому ж населеному пункті, щоб вони не надали інформації про її незаконну діяльність та співпрацю з ворогом; може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення проти основ національної безпеки України, оскільки вже має досвід співпраці з військовослужбовцями Російської Федерації. Також, просив не визначати заставу враховуючи дію воєнного стану.

Захисник та обвинувачена проти задоволення клопотання прокурора заперечували, пояснили, що у зв`язку із веденням активних бойових дій обвинувачена не зможе дістатись до місця свого мешкання та, зокрема, впливати на свідків, які там проживали, також зазначили, що остання має змогу проживати у родичів в м. Харкові. Окрім того, просили визначити їй заставу у мінімальному розмірі.

Суд, дослідивши клопотання прокурора, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов наступного.

Встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення злочині передбаченого ч.4 ст.11 1-1 КПК України, тобто у колабораційній діяльності передачі матеріальних ресурсів збройним формуванням держави - агресора.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 17.04.2024 апеляційну скаргу захисника в інтересах обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 задоволено; вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 10.12.2022 скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції; ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 16.06.2024.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 11.06.2024 запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 продовжено на строк 60 (шістдесят) днів до 09.08.2024 включно. Таким чином, строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_4 , встановлений ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області, закінчується 09.08.2024, однак судове провадження не закінчене і потребує значного часу для розгляду.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст.194 КПК України умовами визначення запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є такі обставини: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор ; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Проаналізувавши обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000140 від 16.09.2022 року доданий до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, суд дійшов висновку, що в цьому випадку дотримано стандарт доказування «обґрунтована підозра», який є найнижчим стандартом доказування у кримінальному процесі та не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення, проте є достатнім для вирішення питання продовження запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Згідно із ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У судовому засіданні прокурор довів наявність ризиків передбачених п.п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у разі незастосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, враховуючи воєнний стан коли уникнути правоохоронців легше ніж в мирний час, а також, проведення активних бойових дій у населеному пункті де мешкала обвинувачена, існує висока вірогідність, що перебуваючи на волі, обвинувачена, може переховуватися від суду, а також, продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення проти основ національної безпеки України.

Щодо ризику незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, які мешкали в тому ж населеному пункті, то оскільки прокурором у судовому засіданні зазначено, що, наразі, місце перебування цих свідків не відомо, зокрема, не відомо чи виїхали вони з місця свого мешкання де ведуться активні бойові дії суд вважає, що ступінь такого ризику є помірним. При цьому, цей ризик повністю виключити неможливо, оскільки свідки ще не були допитані в судовому засіданні, а тому при обранні запобіжного заходу він буде взятий до уваги у сукупності із іншими ризиками.

При вирішенні клопотання суд окрім наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, враховує обставини, передбачених ст.178 КПК України у їх сукупності, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що може бути призначено у разі визнання винуватою, характер злочинних дій спрямованих на підривання національної безпеки України, створення загрози державному суверенітету, територіальній цілісності, конституційному ладу та іншим національним інтересам, особу обвинуваченої, її вік сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів а ніж тримання під вартою, на даний момент, не зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, а тому клопотання прокурора слід задовольнити.

За таких обставин, строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_4 необхідно продовжити на 60 днів.

При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, необхідно розглянути альтернативні засоби забезпечення явки особи до суду (зокрема, справа «Хайредінов проти України» від 14.10.2010 року (Заява N 38717/04).

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті із зазначенням обов`язків, що покладаються на обвинуваченого відповідно до ст.194 КПК.

Згідно абз.8 ч.4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Як вбачається з чинного законодавства, частина 4 статті 183 КПК України передбачає право суду не визначати розмір застави, а не обов`язок.

З огляду на те, що ОСОБА_4 , обвинувачується у скоєнні не тяжкого злочину, раніше не судима, інформація щодо наявності інших повідомлень про підозру відсутня, має малолітню дитину яку виховує самостійно, має певні соціальні зв`язки, що підтверджується наданими захисником в судовому засіданні копіями заяви, паспорту та договору купівлі - продажу житлового будинку ОСОБА_6 , які дають їй можливість проживати у даної особи в м. Харкові, вважає за можливе визначити розмір застави із покладанням обов`язків відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, що на думку суду, дасть змогу забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої під час судового розгляду.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно до п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину визначається в таких межах, від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно до положень Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік», станом на 01 січня 2024 року складає 3028 грн.

За нормами абз.2 ч.3 ст.183 КПК в ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на обвинуваченого у разі внесення застави та наслідки їх невиконання

Беручи до уваги наведені вище ризики, дані про особу обвинуваченої, характер та суспільну небезпечність кримінального правопорушення яке їй інкримінується, суд вважає за необхідне визначити їй максимальний розмір застави передбаченої за нетяжкий злочин у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 грн (3028 грн.20) із покладенням обов`язків передбачених п.п.1, 2, 3, 4, 8, 9 ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати за кожним викликом до суду; не відлучатися із населеного пункту, який буде встановлено та в якому вона проживає чи перебуває, без дозволу, прокурора або суду, а саме, за межі міста Харкова, де, як зазначила, обвинувачена, вона буде проживати та де перебувають усі родичі із якими вона підтримує соціальні зв`язки; повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування з свідками в даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності), а, також, носити електронний засіб контролю.

Відповідно до ч. 7 ст.182 КПК України встановлено, що у випадках, передбачених частинами 3, 4 ст. 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

За нормами положень ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення, під вартою в якому знаходиться підозрюваний, обвинувачений, негайно здійснює розпорядження про його звільнення з-під варти та повідомляє про це усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю, а якщо застава внесена під час судового провадження, - прокурора та суд. Перевірка документа, що підтверджує внесення застави, не може тривати більше одного робочого дня. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

При цьому обвинуваченій необхідно роз`яснити положення вимог ч. 8. 10 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачена, будучи належним чином повідомленою, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить покладені на неї при застосуванні застави обов`язки, застава повертається в дохід держави. У такому разі судом може бути вирішено питання про застосування до обвинуваченої іншого запобіжного заходу.

Контроль за виконанням ухвали слід покласти на прокурора.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 194-197, 331, 392 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 19 вересня 2024 року включно.

Встановити ОСОБА_4 суму застави в 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч пятсот шістдесят)грн.

Обвинувачена або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом строку дії ухвали на депозитний рахунок отримувача ТУ ДСАУ в Полтавській області №UA0015950, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26304855, банк отримувача ДКСУ м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, призначення платежу - запобіжний захід застава, № ухвали суду та назва суду, прізвище ім`я по батькові платника застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 , обов`язки, передбачені п.п.1, 2, 3, 4, 8, 9 ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожним викликом до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, який буде встановлено та в якому вона проживає чи перебуває, без дозволу, прокурора або суду, а саме за межі міста Харкова;

- повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з свідками в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності);

- носити електронний засіб контролю.

Визначити 2-х місячний термін дії обов`язків.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа установи виконання покарань негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити усно і письмово суд. Перевірка документа не може тривати більше одного робочого дня.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачена вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави і з моменту звільнення обвинуваченої з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, встановленої в даній ухвалі, обвинувачена зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки.

Роз`яснити обвинуваченій, що відповідно до вимог ч. 8. 10 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачена, будучи належним чином повідомленою, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить покладені на неї при застосуванні застави обов`язки, застава повертається в дохід держави. У такому разі судом може бути вирішено питання про застосування до обвинуваченої іншого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали до 19.09.2024 року включно.

Копію ухвали направити учасникам кримінального провадження та до ДУ «Харківський слідчий ізолятор» - для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою що перебуває під вартою з моменту вручення їй копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Суддя: ОСОБА_1