У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки с. Луково, Іршавського району, Закарпатської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні № 0000372, відомості про яке 03.12.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні № 0000372, відомості про яке 03.12.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що 02 грудня 2023 року близько 19 години 00 хвилин водій ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Opel» моделі «Zefira» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись у темний час доби, в дощову погоду, на освітленій вуличними ліхтарями ділянці дороги, зі швидкістю 30 км/год, по вулиці Зеленій, що в місті Мукачево, зі сторони вулиці Росвигівської в напрямку вулиці Мирополита Володимира , де дорога вкрита асфальтобетоном та здійснюється двосторонній рух, по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності дорожньої розмітки та дорожніх знаків, наближаючись до ділянки дороги, яка має заокруглення у ліву сторону по ходу руху транспортного засобу, будучи самовпевненою та самонадіяною, нехтуючи безпекою інших учасників дорожнього руху, під час керування вказаним транспортним засобом проявила неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не забезпечила безпеку дорожнього руху, не обрала безпечну швидкість з урахуванням дорожньої обстановки, яка виражалася в наявності заокруглення дороги в ліву сторону по ходу руху автомобіля, здійснивши виїзд на зустрічну смуги руху, внаслідок чого в подальшому, скоїла наїзд на ОСОБА_8 , який в той час знаходився на проїзній частині дороги на зустрічній смузі руху в лежачому положенні, повернутий лівою стороною до рухаючогося транспортного засобу, неподалік будинку під № 3, переїхавши його лівим переднім колесом керованого нею автомобілем чим самим грубо порушила вимоги п.п.1.2; 1.5; 2.3 (підпункт «б»); 11.1, 11.2; 11.3; 12.1; та 1.10 (в частині визначення поняття та «дорожні умови») «Правил дорожнього руху» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди: згідно висновку судово-медичної експертизи №439/2023 від 06.02.2024, ОСОБА_8 помер внаслідок тупої травми грудної клітки, забою та розриву тканини лівої легені, множинних переломів ребер, здавлення грудної клітини з розвитком гострої емфіземи та набряку легень, що стало безпосередньою причиною смерті та підтверджується виявленими при дослідженні трупа прижиттєвих тілесних ушкоджень у вигляді: набряку легень та головного мозку, забою та розриву тканини лівої легені, загально асфіктичного симптомокомплексу у виді гострої емфіземи та набряку легень, дрібно крапковий крововилив під епікарду та легеневу плевру, гемотораксу плевральній порожнині, множинних переломів ребер 2,3, 4,5 зліва та 7,8 з права по середньо лопатковій лінії, з пошкодженням костальної плеври, та крововиливом в оточуючі тканини, ущільного м`язу серця світло - коричневого кольору з множинними прошарками сполученої тканини товщини шлунка серця 2,7 см правого та 0,7 см склерозованих вінцевих судин та аорти повнокров`я внутрішніх органів, рідного стану крові.

Вказані тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень відповідно до п. 2.1.2, «Правил судово - медичного дослідження ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» як такі, що є небезпечні для життя в моменти їх спричинення і перебувають у прямому причино наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Своїми діями ОСОБА_4 порушила вимоги п.п.1.2; 1.5; 2.3 «б»; 11.2; 11.3; 12.1; 12.3; та 1.10 («перешкода для руху» та «дорожні умови»), а саме: п. 1.2: - В Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів; п.1.5 - Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров?ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п.1.10 Терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення: дорожні умови - сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан; п.2.3. ПДР - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.11.1 Кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними; п.11.2 Нерейкові транспортні засоби повинні рухатися як найближче до правого краю проїзної частини; п.11.3 На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об?їзду перешкоди; 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Невиконання водієм ОСОБА_4 , вказаних вимог Правил дорожнього руху України, знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками, від яких потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер на місці пригоди.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а саме - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого.

30 серпня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженці с. Луково, Іршавського району, Закарпатської області, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючій в АДРЕСА_2 , громадянці України, раніше не судимій повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Допитана в якості підозрюваної ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, свою вину визнала повність та щиросердечно розкаялася у скоєному.

Повідомлення про підозру водію ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: оглядом місця дорожньо-транспортної пригоди та схемою до нього, допитами свідків, проведеним слідчим експерементом висновками судових експертиз та іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_4 вчинила тяжкий злочин, обрати відносно останньої запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання є недоцільно та неефективно. Запобіжний захід у вигляді особистої поруки передбачає собою перебування підозрюваного під виховним впливом людей, близьких по роботі, місцю проживання або пов`язаних між ними родинними зв`язками. Враховуючи тяжкість злочину та міру покарання, яка передбачена ч.2 ст.286 КК України, та дані факти в сукупності унеможливлює обрання відносно останньої запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.

Слідчий зазначає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, зокрема це підтверджується тим, що з метою уникнення від кримінальної відповідальності у вигляді позбавлення волі від трьох до восьми років, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілу, свідків у кримінальному провадженні, а також їх родичів з метою дачі, зміни ними показань на її користь, відтак будучи поза контролем правоохоронних органів вона зможе здійснити підкуп або іншим чинном вплинути на них, тобто наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім цього, підозрювана ОСОБА_4 з урахуванням відомих їй обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження зможе схиляти їх до зміни даних слідству показань. Знаходячись поза контролем правоохоронних органів, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для неї неправдиві показання.

На підставі наведеного, слідчий просить застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Луково, Іршавського району, Закарпатської області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої в АДРЕСА_2 , громадянки України, раніше не судимої, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю, строком на 60 діб. Покласти на підозрювану ОСОБА_4 такі обов`язки: - прибувати до слідчого, прокурора та суду, за першою їх вимогою; - повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; - не залишати місце постійного проживання - АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду в період часу з 22:00 по 06:00 год.- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених у клопотанні, зауваживши на наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Підозрювана та її захисник у судовому засіданні не заперечили проти задоволення клопотання слідчого.

Заслухавши позицію прокурора з приводу внесеного клопотання, пояснення підозрюваної та її захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено слідчим суддею у судовому засіданні, Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000372, відомості про яке 03.12.2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У рамках даного кримінального провадження 30.08.2024 року повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

При дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, слідчий суддя доходить висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого. Вказане правопорушення відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, визначеної ст. 12 КК України, віднесене до категорії тяжких злочинів.

Прокурором під час судового засідання доведено, а стороною захисту не спростовано, наявність ризику переховування підозрюваної від органу досудового розслідування, враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує останній у випадку визнання її винною у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, впливати на свідків, з метою зміни наданих раніше показань. Більш м`які запобіжні заходи, на переконання слідчого судді, не можуть запобігти вказаним ризикам.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховуються в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваною, покладених процесуальних обов`язків, з урахуванням пред`явленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, у зв`язку з тим, що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри, наявність якої потребує забезпечення не лише прав підозрюваної, але й високих стандарті охорони загальносуспільних інтересів, особу підозрюваної, міцність соціальних зв`язків, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винною в інкримінованому кримінальному правопорушенні, наявність ризиків переховування від органу досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, впливати на свідків, доходить висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. Також на підозрювану ОСОБА_4 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України слід покласти наступні обов`язки: 1. прибувати за викликом до слідчого, прокурора, та суду за їх першою вимогою; 2. повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; 3. не залишати місце постійного проживання - АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду в період часу з 22:00 по 06:00 год. 4. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Визначаючи адресу, за якою обирається домашній арешт, слідчий суддя виходить із того, що згідно із матеріалами клопотання така фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 186, 194, 195, 309, 376, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в період доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, за адресою: АДРЕСА_2 , без застосування електронного засобу контролю.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрювану ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1.прибувати за викликом до слідчого, прокурора, та суду за їх першою вимогою;

2.повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

3.не залишати місце постійного проживання - АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду в період часу з 22:00 по 06:00 год.

4.здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановити строк дії даної ухвали та покладених на підозрювану ОСОБА_4 обов`язків до 29 жовтня 2024 року.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Копію ухвали передати для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 10 вересня 2024 року.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1