Провадження №11-кп/824/2627/2024 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 13 грудня 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бандурове, Гайворонського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого:

06.07.2023 Святошинським районним судом м.Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з розстрочкою виплати рівними частинами на один рік, тобто по 1416 гривень 67 копійок щомісяця, починаючи з дня набрання вироком законної сили, -

визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_7 звільнено від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки, з покладенням обов`язків визначених ст. 76 КК України.

Ухвалено вирок Святошинського районного суду м. Києва від 06.07.2023, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень - виконувати самостійно.

Цим же вироком вирішено питання речових доказів, процесуальних витрат,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду І-ї інстанції, ОСОБА_7 , будучи протягом року, а саме 06.07.2023 засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України, 20.09.2023 приблизно о 10.00 годин, знаходячись за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 , вирішив придбати для власного вживання особливо небезпечну психотропну речовину - РVР. В ході використовуючи телеграм чат-бот «чумний доктор» дізнався про спосіб отримання особливо небезпечної психотропної речовини (шляхом закладки), реквізити рахунку для передачі грошових коштів та суму, яку потрібно перерахувати, а саме 230 гривень.

Після цього, ОСОБА_7 , використавши термінал банку « ІВох » перерахував на реквізити рахунку невстановленої досудовим розслідуванням особи, грошові кошти в сумі 230 гривень. Через декілька хвилин ОСОБА_7 , дізнався про місце знаходження особливо небезпечної психотропної речовини - РVР, а саме: біля дерева поблизу будинку №2 по вул. Петра Курінного у м. Києві .

Цього ж дня, приблизно о 12.30 годин, ОСОБА_7 , прибувши за вище вказаною адресою підійшовши до місця розміщення особливо небезпечної психотропної речовини - РVР, переконався, що за ним ніхто не спостерігає забрав металевий корок в якому знаходився згорток ізоленти з поліетиленовим пакетиком з пазовим замком з кристалоподібною речовиною. Усвідомлюючи, що в кристалоподібній речовині знаходиться особливо небезпечна психотропна речовина - РVР, обіг якого заборонено, ОСОБА_7 , маючи злочинний намір спрямований на незаконне зберігання без мети збуту вказаної особливо небезпечної психотропної речовини, поклав її до лівої кишені штанів, в які був одягнений, таким чином останній придбав та став зберігати особливо небезпечну психотропну речовину - РVР, обіг якої заборонено, без мети збуту, для особистого вживання.

20.09.2023, ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Покотила, 8, був викритий працівниками поліції, у подальшому, у період часу з 14.32 годин по 14.55 годин, на законну вимогу який, у присутності двох понятих із лівої кишені штанів надав для вилучення згорток ізоленти в середині якої знаходився поліетиленовий пакетик з пазовим замком з кристалоподібною речовиною в середині, яка у своєму складі містить особливо небезпечну психотропну речовину - РVР, масою, 0,332 г.

РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан -1-он), згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», (зі змінами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №234 від 08.04.2013) «Список № 2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України, остаточне покарання ОСОБА_7 призначити за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком 3 роки та штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 06.07.2023, які виконувати самостійно.

Мотивуючи свої вимоги вказує, що призначене судом покарання є явно несправедливим через м`якість.

Так, зазначає, що ОСОБА_7 вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення до відбуття покарання у виді штрафу за попереднім вироком, що, на думку прокурора, виключає можливість застосування до нього умовного покарання.

Вказує, що застосовуючи до ОСОБА_7 ст. 75 КК України, суд першої інстанції належним чином не мотивував своїх висновків та не врахував поведінку обвинуваченого, який на шлях виправлення не став, штраф за попереднім вироком не заплатив, будучи особою працездатного віку ніде не працює.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку вимог поданої апеляційної скарги, думку обвинуваченого, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 309 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.

Доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, колегія суддів вважає неспроможними.

Так, відповідно до положень ст.ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Вказаних вимог закону, місцевим судом дотримано в повній мірі.

Так, при призначенні ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції, в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, обставини скоєння злочину, дані про особу обвинуваченого, який судимий, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, не працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Згідно ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд визнав щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання останнього, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_7 покарання в межах санкції інкримінованого кримінального правопорушення, але з урахуванням обставин кримінального провадження, наявності пом`якшуючої обставини, даних про особу обвинуваченого, його щирого каяття та осуду своєї поведінки, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому визнав за доцільне застосувати до ОСОБА_8 положення ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки, з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки, в даному випадку звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням є обґрунтованим, а встановлений іспитовий строк буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Відтак, доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого через м`якість - є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо неврахування даних про те, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки суд надав оцінку всім даним про особу обвинуваченого в сукупності, зокрема і тому, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Доказів на спростування висновків місцевого суду прокурором в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами провадження не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів не виявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що підстави для скасування вироку суду першої інстанції відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а вирок суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Святошинського районного суду м. Києва від 13 грудня 2023 року щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 309 КК України - без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: