Провадження № 1-кс/686/8878/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003301 від 18.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням, про накладення арешту на автомобіль «ВАЗ 21093» д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 27.10.2020 належить ОСОБА_4 (прож. АДРЕСА_1 ), заборонивши власнику та користувачу користуватися, розпоряджатися та відчужувати вказаний транспортний засіб.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що 18.10.2024, близько 16 години 30 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21093» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині Старокостянтинівське шосе зі сторони вул. Шевченка в напрямку до вул. Проскурівської м. Хмельницький, під час заїзду на автостоянку, не врахувала дорожньої обстановки, внаслідок чого допустила зіткнення з самокатом «NinebotKiscSkuterMax» моделі «G30E», під керуванням неповнолітнього ОСОБА_6 , який перетинав проїзну частину Старокостянтинівського шосе із права на ліво відносно напрямку руху автомобіля.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому с/з правої ключиці з допустимим зміщенням, після огляду в КП «Хмельницька міська дитяча лікарня» Хмельницької міської ради відпущений додому.

18.10.2024 після огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль «ВАЗ 21093» д.н.з. НОМЕР_1 та самокат «NinebotKiscSkuterMax» моделі «G30E» вилучено та поміщено на територію майданчику тимчасового утримання транспортних засобів ГУНП в Хмельницькій області, що по вул. Романа Шухевича, 120Д, м. Хмельницький.

18.10.2024 винесена постанова на підставі ст. ст. 98, 100 КПК України про визнання автомобіля «ВАЗ 21093» д.н.з. НОМЕР_1 та самоката «NinebotKiscSkuterMax» моделі «G30E» речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, так як вони є матеріальним об`єктом, знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 27.10.2010 власником автомобіля «ВАЗ 21093» д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_4 (прож. АДРЕСА_1 ) та користувачем вказаного автомобіля є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (прож. АДРЕСА_2 , м.т. НОМЕР_3 ).

Також в ході досудового розслідування встановлено, що користувачем та власником самоката «NinebotKiscSkuterMax» моделі «G30E» є неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (прож. АДРЕСА_3 ).

Прокурор просить накласти арешт на цей автомобіль з метою його збереження як речового доказу у кримінальному провадженні.

Прокурор в судове засідання не з`явилася, проте в її клопотанні міститься прохання про розгляд справи за її відсутності, просить його задовольнити.

ОСОБА_5 , у якої вилучене майно в судове засідання не з`явилася, підломлена про розгляд справи телефонограмою.

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з клопотання, відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Хмельницькій

Прокурор просить накласти арешт на цей транспортний засіб, оскільки він зберіг на собі механічні пошкодження, сліди вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

З матеріалів клопотання слідує, що вилучений автомобіль зберіг на собі слідову інформацію внаслідок дорожньо-траснопортної пригоди, та може бути використаним як доказ факту дорожньо-транспортної пригоди, що має важливе значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

А тому слідчий суддя приходить до висновку про те, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, а відтак наявні підстави з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.

Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цій стадії кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту, зокрема на час проведення судової інженерно-транспортної експертизи транспортного засобу «ВАЗ 21093» д.н.з. НОМЕР_1 , призначеної постановою слідчого від 19.10.2024.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Ненакладення арешту на вилучене майно із забороною права на відчуження, розпорядження та користування майном або менш обтяжливий спосіб його накладення може призвести до втрати слідів дорожньо-такснпортної пригоди, ремонту або відчуження майна, що, в свою чергу, призведе до втрати доказів у кримінальному провадженні і перешкодить досягненню мети кримінального провадження.

Разом із цим, слідчий суддя зазначає, що арешт майна є тимчасовим заходом. У разі встановлення обставин, за яких в подальшому застосуванні цього заходу буде відсутня потреба, він може бути скасований повністю або частково слідчим суддею, зокрема за клопотанням власника майна.

Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0003301 від 18.10.2024 з тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження і користування на автомобіль «ВАЗ 21093» д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 27.10.2020 належить ОСОБА_4 (прож. АДРЕСА_1 ), користувачем якого є ОСОБА_5 .

Виконання ухвали покласти на слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 .

Ухвала про арешт виконується негайно.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя