Справа №766/136/24
н/п 1-кс/766/4149/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_4 про обрання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

встановила:

Слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить обрати ОСОБА_5 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтування клопотання.

Другим слідчим відділом (з дислокацією у місті Херсоні) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Мелітополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000155 від 08.11.2023 за підозрою вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24 лютого 2022 року солдат ОСОБА_5 не з`явився за наказом командира до пункту дислокації військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України) у АДРЕСА_1 та ухиляється від проходження військової служби по теперішній час.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 5 ст. 407 КК України нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

У зв`язку з вищевикладеним, 08.11.2023 у вказаному кримінальному провадженні складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте вручити його у день складання відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України не надалось можливим у зв`язку з переховуванням ОСОБА_5 від органів досудового розслідування на окупованій території України, а саме: у селі Гаврилівка Друга Скадовського району Херсонської області.

З огляду на викладене, письмове повідомлення про підозру вручене у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, а саме: направлено письмове повідомлення до адміністрації за місцем роботи до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також шляхом розміщення вказаного повідомлення до газети Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора в розділі «повістки про виклик».

20.11.2023 ОСОБА_6 оголошено у розшук.

Підозра повністю підтверджується зібраними досудовим розслідуванням доказами, а саме: показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , іншими матеріалами досудового розслідування.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Аналізуючи матеріали кримінального провадження, сторона обвинувачення приходить до висновку щодо наявності наступних ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

- усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і передбачене покарання за його вчинення, після отримання повідомлення про підозру, ОСОБА_6 може умисно ухилятися від явки до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді або переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі. Про вказані наміри ОСОБА_6 , вже свідчить його поведінка, оскільки достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх грубе порушення, вчинивши військовий злочин, а після деокупації території, на якій на теперішній час перебуває, може зникнути з місця постійного мешкання до іншої місцевості, країни, у зв`язку з цим у правоохоронних органів України фактично не буде можливості затримати підозрюваного, та як наслідок притягнути до кримінальної відповідальності. Таким чином, наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України.

- підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, самостійно або через інших осіб може перешкоджати встановленню істини у справі, здійснювати вплив на інших військовослужбовців прикордонної служби, узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, у тому числі військовослужбовцями його підрозділу, які визнані свідками у справі або іншими підозрюваними, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, тим самим перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, що дає підстави стверджувати, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно забезпечити виконання запланованих процесуальних рішень у кримінальному провадженні. У випадку не застосування до підозрюваного запобіжного заходу, існує вірогідність незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних. Вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

- підозрюваний вчинив військовий злочин в умовах воєнного стану, що може свідчити про відсутність у останнього бажання підкорятися наказам командування та проходження подальшої служби у Збройних силах України, що як наслідок може призвести до вчинення ним нових військових злочинів або продовжувати вчиняти інші подібні злочини. Вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням викладеного, найбільш доцільним є застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а інший, більш м`який, запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігти наведеним вище ризикам.

Таким чином, стороною обвинувачення встановлено обґрунтовану наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст.177 КПК України.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного у вигляді особистого зобов`язання пов`язана з тим, що він перебуває на тимчасового окупованій території. Згідно п. 2 ст. 179 КПК України однією з ознак виконання особистого зобов`язання є те, що обвинувачений зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду. У зв`язку з тим, що підозрюваний ухиляється від органу досудового розслідування, перебуваючи на тимчасового окупованій території застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не буде дієвим та унеможливлює виконання ним особистого зобов`язання.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до органу досудового розслідування не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити її до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Неможливість застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що підозрюваний вже ухиляється від органу досудового розслідування, перебуваючи на тимчасового окупованій території, що унеможливить здійснення виконання такої ухвали суду органами Національної поліції.

Відтак, жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Доводи сторін у судовому засіданні:

Прокурор в судовому засіданні просила клопотання задовольнити за підставами, викладеними у клопотанні.

Мотивація суду:

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з вимогами ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді триманні під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який за законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Слідчим суддею встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у місті Херсоні) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Мелітополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000155 від 08.11.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме: нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

Обставини вчинення кримінального правопорушення детально викладені слідчим у клопотанні.

Письмове повідомлення про підозру, відповідно до вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, сформоване 08.11.2023, вручене ОСОБА_5 у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, а саме: повідомлення, пам`ятка про процесуальні права та обов`язки та повістки про виклик, відповідно до вимог ст.ст. 111, 135, 278 КПК України, направлені у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. А також, на офіційному сайті «Офіс Генерального прокурора України» та на офіційному сайті газети Кабінету Міністрів України «Урядовий Кур`єр» опубліковано повістки про виклик підозрюваного, а також повідомлення про підозру.

Постановою слідчого від 20.11.2023 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук, проведення якого доручено працівникам оперативного підрозділу відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_2 прикордонному загону ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Щодо ризиків, то прокурором зазначено про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ст.177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що ризик переховування від слідства та суду є обґрунтованим, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 неодноразово викликався органами досудового розслідування у передбачений КПК України спосіб (про що свідчать відповідні оголошення у газеті «Урядовий кур`єр» та на сайті Офісу Генерального Прокурора України), однак до місця розташування органу, яке проводить слідство у даному кримінальному провадженні, не з`являвся, причини його неявки слідству не відомі. Крім того, слідчими органами та прокурором повідомлено слідчому судді, що ОСОБА_5 на сьогодні перебуває на тимчасово окупованій зс рф частині території України, а саме: АДРЕСА_1 , ухиляється від явки на виклики органів досудового розслідування, що свідчить про його переховування від слідства.

Щодо впливу на свідків, то вказаний ризик прокурором не обґрунтований і в судовому засіданні даний ризик не знайшов свого підтвердження. На обґрунтування вказаного ризику у клопотанні зазначено, що у підозрюваного є можливість «здійснювати вплив на інших військовослужбовців прикордонного загону, узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, які визнані свідками у справі, … існує вірогідність незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні». Допитані під час проведення досудового слідства свідки є військовослужбовцями та перебувають на підконтрольній Україні території, а виїзд підозрюваного на підконтрольну територію є малоймовірним, навіть гіпотетичним припущенням слідчого та прокурора, а відповідно й ризик впливу на свідків відсутній.

Слідчий суддя вважає, що також існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинення підозрюваним іншого правопорушення, оскільки факт перебування підозрюваного на території с. Гаврилівка Друга Скадовського району Херсонської області, яка на даний час є тимчасово окупованою територією України, може свідчити про бажання останнього продовжувати ухилятися від слідства і суду та вчиняти інші злочини на окупованій території Херсонської області, або інші правопорушення, пов`язані із діяльністю підозрюваного.

Частиною 6 ст. 176 КПК України визначено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

У відповідності з ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, слідчим суддею встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, у слідчого судді є дані від слідства та прокурора про те, що підозрюваний перебуває на території с. Гаврилівка Друга Скадовського району Херсонської області, яка на даний час є тимчасово окупованою територією України, а також підозрюваного постановою слідчого оголошено у розшук, слідчий суддя прийшла до висновку, що підозрюваному ОСОБА_5 має бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який відповідає особі, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується.

Наведені обставини свідчать, що заявлені ризики та суспільна небезпека відносно підозрюваного існують, тому відсутні передумови для застосування підозрюваному менш суворого виду запобіжного заходу.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Враховуючи, що у суду є дані від слідства та прокурора про те, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території України, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність обґрунтованих підстав визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Частиною 6 статті 193 КПК України, визначено, що після затримання особи, не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 170, 183, 193, 197, 314-317, 369, 372 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

Клопотання задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання підозрюваного ОСОБА_5 терміново доставити його до місця кримінального провадження Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки, вжити заходів для розгляду питання про застосування слідчим суддею, судом обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1