Справа № 161/2393/24 Провадження №11-кп/802/495/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника цивільного відповідача АТ «Укрпошта» ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0000789 за апеляційною скаргою представника цивільного відповідача АТ «Укрпошта» ОСОБА_11 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 квітня 2024 року щодо ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В :

Вказаним вироком суду ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт Торчин Луцького району Волинської області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, працюючий водієм в АТ «Укрпошта», одружений, раніше не судимий,

засуджений за ч.2 ст.286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в частині до АТ «Укрпошта» задоволено частково.

Стягнуто з АТ «Укрпошта» на користь ОСОБА_13 234 800 (двісті тридцять чотири тисячі вісімсот) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з АТ «Укрпошта» на користь ОСОБА_14 234 800 (двісті тридцять чотири тисячі вісімсот) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в частині до ТДВ «СК «Гардіан» та ОСОБА_8 залишено без розгляду.

Вироком вирішено питання речових доказів, судових витрат та арештованого майна.

ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що він 20 грудня 2023 року, близько 18 години 14 хвилин, керуючи спеціалізованим вантажним фургоном марки «СКС» моделі «М4371-02УК», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись поблизу будинку АДРЕСА_2 , не уважно стежив за дорожньою обстановкою, відповідним чином не зреагував на її зміну, під час виникнення небезпеки для руху, яку він об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_15 , який перетинав проїзну частину дороги справа наліво відносно напрямку руху транспортного засобу.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: множинних саден тіла, забою м`яких тканин волосистої частини голови, травматичної ампутації лівої гомілки у верхній її третині, масивної рваної рани лівої гомілки, поперечно-скалкових зламів кісток даної гомілки, які у своїй сукупності відносяться до категорії тяжких по критерію небезпеки для життя в момент їх спричинення.

Причиною смерті ОСОБА_15 є геморагічний шок як наслідок масивної зовнішньої крововтрати від травматичної ампутації лівої гомілки.

В прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, стало порушення водієм ОСОБА_8 п.2.3 б), п.12.1, п.12.3 Правил дорожнього руху.

В поданій апеляційній скарзі представник цивільного відповідача, не оспорюючи фактичних обставин справи, кваліфікацію дій обвинуваченого, а також вид та розмір призначеного покарання, вважає вирок суду в частині вирішення цивільного позову про відшкодування моральної шкоди незаконним та необґрунтованим. Посилається на те, що суд, визначаючи розмір заподіяної моральної шкоди позивачами, своє рішення фактично не мотивував, обмежившись висновком, що таке відшкодування відповідає вимогам розумності та справедливості. Також зазначає, що на момент ДТП була цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_8 , а тому АТ «Укрпошта» не має обов`язку відшкодовувати моральну шкоду, оскільки такий обов`язок ліг на страхову компанію. Просить вирок суду скасувати та постановити новий, яким у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з АТ «Укрпошта» на користь потерпілого ОСОБА_13 моральної шкоди відмовити.

В запереченні представник потерпілих - адвоката ОСОБА_10 вважає апеляційну скаргу представника відповідача безпідставною та такою, яка не підлягає до задоволення. Посилається на те, що суд прийняв до уваги вказані в позовній заяві мотиви та обставини справи, і обґрунтовано стягнув з цивільного відповідача на користь потерпілих суму моральної шкоди по 234 800 гривень. Просить вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідача, який виклав зміст оскаржуваного вироку суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, представника цивільного відповідача, який подану апеляційну скаргу підтримував та просив змінити вирок суду в частині цивільного позову, обвинуваченого, його захисника, які апеляційну скаргу підтримали частково і також просили змінити вирок суду, представника потерпілого та прокурора, які подану апеляційну скаргу заперечували і просили вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, за встановлених і викладених у вироку обставин, обґрунтовані доказами, які досліджено судом у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції, за згодою учасників судового провадження, керуючись вимогами ст.349 КПК України після допиту обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, дійшов висновку про недоцільність дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Відповідно до вимог ч.2 ст.394, ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, і докази стосовно яких судом, згідно із ч.3 ст.349 КПК України, не досліджувалися.

Крім того, в поданій апеляційній сказі не оспорюється вид та розмір призначеного ОСОБА_8 покарання, у зв`язку з чим відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, підстави для перегляду вироку, в цій частині відсутні.

Доводи апеляційної скарги представника цивільного відповідача про неправильне вирішення цивільного позову в частині стягнення з цивільного відповідача АТ «Укрпошта» завданої потерпілим моральної шкоди, є необґрунтованими.

Відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

При вирішенні цивільного позову суд зобов`язаний об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати учасників та характер правовідносин, що склалися між ними, встановити розмір шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, а також визначити порядок її відшкодування.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

При цьому, як убачається з оскаржуваного вироку суду, визначаючи розмір заподіяної потерпілим моральної шкоди, суд першої інстанції послався на те, що потерпілі ОСОБА_13 та ОСОБА_14 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, втратили батька і непоправна втрата у вигляді передчасної смерті рідної людини однозначно спричинила втрату важливого для потерпілих життєвого зв`язку, який не може бути поновленим та відповідно завдає довготривалих і глибоких душевних страждань. Також судом враховано сукупність негативних наслідків, які настали для потерпілих, характер та обсяг страждань (душевних, психічних тощо), яких зазнали потерпілі, на підставі чого місцевий суд прийшов до обґрунтованого висновку, що оцінена потерпілими моральна шкода в загальному становить 600 000 (шістсот тисяч) гривень і сума в розмірі 519600 гривень, яку потерпілі просять стягнути з АТ «Укрпошта», залишається після сплати ТДВ «СК Гардіан» страхового відшкодування моральної шкоди в 80400 гривень, по 40200 гривень кожному потерпілому.

Враховуючи наведене, керуючись засадами виваженості та розумності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та справедливого висновку про необхідність стягнення у рахунок відшкодування моральної шкоди на користь потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в сумі 234800 грн. кожному, з чим погоджується і апеляційний суд.

Таким чином, визначаючи загальний розмір моральної шкоди суд першої інстанції належним чином врахував характер і обсяг страждань потерпілих, їх тривалість і, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, та з дотриманням вище зазначених вимог закону прийняв обґрунтоване рішення щодо цивільного позову потерпілих, в тому числі щодо розміру стягнення моральної шкоди.

При вирішенні цивільного позову судом враховано і те, що станом на день розгляду справи ОСОБА_8 добровільно відшкодував потерпілим ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , кожному зокрема, по 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень моральної шкоди, а «СК «Гардіан» виплатила потерпілим страхове відшкодування у вигляді моральної шкоди в розмірі 80 400 (вісімдесят тисяч чотириста) гривень (по 40 200) (сорок тисяч двісті) гривень).

Визначаючи загальний розмір моральної шкоди, суд врахував ступінь моральних страждань позивача, оскільки в його житті відбулися вимушені зміни та порушився його звичайний спосіб життя.

Згідно з ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Згідно з ч.1 ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з п.22.1 ст.22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Суд першої інстанції правильно встановив, що під час вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 перебував у трудових відносинах із АТ «Укрпошта».

Крім того, згідно матеріалів кримінального провадження, на час ДТП ОСОБА_8 на законній підставі користувався спеціалізованим вантажним фургоном марки «СКС» моделі «М4371-02УК», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Вказані обставини представником цивільного позивача АТ «Укрпошта» не заперечувались і не заперечуються.

Наведене, також узгоджується з роз`ясненнями, які містяться у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01 березня 2013 року, згідно яких, особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК України.

Окрім цього, апеляційний суд звертає увагу на те, що Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 05 грудня 2018 (справа № 426/16825/16-ц) на підставі аналізу норм статей 1187 та 1172 ЦК України прийшла до висновку, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Оцінюючи правильність вирішення місцевим судом цивільного позову про стягнення з АТ «Укрпошта» в користь потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 моральної шкоди, апеляційний суд вважає законним та належним чином мотивованим у вироку суду визначення сум їх відшкодування (по 234800 гривень кожному) і приходить до висновку, що такі, всупереч доводам апеляційної скарги представника цивільного відповідача, з огляду на обсяг моральних страждань потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , за своїм розміром є виправданими, відповідають вимогам розумності і справедливості цивільного судочинства та ступеню вини обвинуваченого і, на переконання суду апеляційної інстанції, є достатньою компенсацією завданої моральної шкоди.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, чи могли бути безумовними підставами для зміни чи скасування судового рішення місцевого суду, апеляційним судом не встановлено.

Підстав для зміни оскаржуваного вироку з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника цивільного відповідача АТ «Укрпошта» ОСОБА_11 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 квітня 2024 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом 3 місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: