н/п 1-кс/766/9055/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 1 Херсонського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Херсонській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001806 від 24.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

встановила:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасового вилучене під час обшуку гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ході його затримання у порядку ст. ст. 208, 615 КПК України за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: куртку чорного кольору, яку упаковано до картонної коробки; темно-синю спортивну кофту, яку упаковано до картонної коробки; предмет зовні схожий на ніж, який упаковано до картонної коробки; штани спортивні чорного кольору вилучені, які упаковано до картонної коробки; мобільний телефон «Neffos» білого кольору, які упаковано до сейф-пакету ICR0209285; грошові кошти у сумі 56 грн. 60 коп., які упаковані до сейф-пакету ICR0209286.

Обґрунтування клопотання:

СВ Відділу поліції №1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001806 від 24.10.2024 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23.10.2024 близько 17:00 години, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті іншій людині, в ході раптової сварки, виниклої на ґрунті неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , утримуючи в правій руці розкладний ніж типу «метелик», наніс останнім потерпілому три удари в область спини, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження, згідно довідки, виданої 23.10.2024 КНП «Херсонська МКЛ ім. О.С. Лучанського» Херсонської міської ради, у вигляді: колото-різаної рани правої половини грудної клітки, що проникає у праву плевральну порожнину. Правобічний пневмо-гемоторакс. Різані рани лівого плеча, котрі, відповідно до «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, при цьому виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення даного злочину до кінця, але з причин, що не залежали від його волі, не довів вказаний злочин до кінця, оскільки злочинні дії ОСОБА_5 були зупинені свідком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Попередня правова кваліфікація ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

24.10.2024 в ході складання протоколу затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у останнього в ході особистого обшуку було вилучено: куртку чорного кольору, яку упаковано до картонної коробки; темно-синю спортивну кофту, яку упаковано до картонної коробки; предмет зовні схожий на ніж, який упаковано до картонної коробки; штани спортивні чорного кольору вилучені, які упаковано до картонної коробки; мобільний телефон «Neffos» білого кольору, які упаковано до сейф-пакету ICR0209285; грошові кошти у сумі 56 грн. 60 коп., які упаковані до сейф-пакету ICR0209286.

25.10.2024 слідчим винесено постанову про визнання речовим доказом вказаних об`єктів.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Частиною 7 ст. 237 КПК України передбачено, що при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно ч. 2 ст. 170 слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст. 167 КПК України.

Під час огляду були вилучені речі, які мають значення для кримінального провадження, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, тобто містять ознаки, зазначені в ст. 98 КПК України, як речові докази.

Так, підставою арешту майна є те, що вилучене майно постановою слідчого визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, може містити відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження внаслідок вчинення особою кримінального правопорушення.

Метою арешту майна є збереження речових, запобігання можливості його знищення, забезпечення схоронності доказів оскільки вони можуть бути використані, як докази та мають важливе значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Необхідність накладення арешту саме на це майно запобігання можливості його знищення, забезпечення його схоронності а також, є необхідність в проведенні експертних досліджень з вилученими предметами з метою встановлення їх ідентифікаційних ознак та чи є вони забороненими в обігу тощо.

Так, підставою арешту вищевказаного майна є те, що постановою слідчого їх визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження внаслідок вчинення особою кримінального правопорушення.

Метою арешту майна є збереження речових, запобігання можливості його знищення, забезпечення схоронності доказів оскільки вони можуть бути використані, як доказ та мають важливе значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Також, вищевказане майно визнано речовими доказами, задля їх збереження в якості речових доказів, недопущення їх можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, з метою виконання завдань кримінального судочинства необхідно накласти на них арешт, так як, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

У вказаному клопотанні вказується майно, яке має значення для кримінального провадження, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, тобто містять ознаки, зазначені в ст. 98 КПК України, як речові докази.

Разом з цим, арешт вказаного майна також необхідний у зв`язку з тим, що на час подання клопотання не вирішено питання щодо проведення судовоімунологічної експертизи, судової молекулярної-генетичної експертизи, судово-цитологічної експертизи, які необхідні задля вирішення завдань кримінального судочинства, у тому числі проведення необхідних слідчих дій, які необхідні у розслідувані злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України. Тобто, вказане вилучене майно містить на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, які можуть мати значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, але без його арешту не можливо провести ряд слідчих розшукових дій вказаних вище, у тому числі проведення ряду вищевказаних експертиз необхідних у вказаному кримінальному проваджені. Думка учасників процесу.

Слідчий надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Мотивація суду:

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, якою визначено, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частиною 2 ст. 173 КПК України визначено, що повинен врахувати слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Відділу поліції № 2 Херсонського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001806 від 24.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України. Обставини правопорушення викладені у клопотанні.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.10.2024, під час обшуку затриманої особи ОСОБА_5 було виявлено та вилучено: куртку чорного кольору, яку упаковано до картонної коробки; темно-синю спортивну кофту, яку упаковано до картонної коробки; предмет зовні схожий на ніж, який упаковано до картонної коробки; штани спортивні чорного кольору вилучені, які упаковано до картонної коробки; мобільний телефон «Neffos» білого кольору, які упаковано до сейф-пакету ICR0209285; грошові кошти у сумі 56 грн. 60 коп., які упаковані до сейф-пакету ICR0209286.

Постановою слідчого від 25.10.2024 зазначені вилучені речі визнано речовим доказом.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, викладеного у клопотанні, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження вищезазначеного майна, яке може містити на собі сліди злочину, а також, за необхідності проведення з ним експертних досліджень, виникла необхідність в накладенні арешту з метою збереження речового доказу, запобігання зазначених негативних наслідків.

Разом з цим, слідчий у клопотанні просить накласти арешт на грошові кошти та мобільний телефон.

У клопотанні слідчим не було обґрунтовано необхідність накладення арешту на грошові кошти та мобільний телефон, відповідно до приписів ст.170 КПК України, а лише зазначено, що вилучені речі «містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, тобто містять ознаки, зазначені в ст. 98 КПК України, як речові докази», а отже, за версією слідства, є матеріальним об`єктом, який зберіг на собі сліди злочину та/або є об`єктом кримінально протиправних дій, набутих кримінально протиправним шляхом.

Однак слідчим не обґрунтовано причинно-наслідкового зв`язку між знайденими грошовими коштами, мобільним телефоном та вчиненим правопорушення, а також того, що грошові кошти чи мобільний телефон отримані внаслідок реалізації викраденого майна.

Грошові кошти у даному правопорушенні не можуть виступати знаряддям злочину, зважаючи на кваліфікацію правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України, яка передбачає відповідальність за вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Не містить обґрунтування, як речового доказу грошових коштів та мобільного телефону, також і постанова слідчого від 25.10.2024 про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до кримінального провадження. У зазначеній постанові викладені обставин кримінального правопорушення, зазначено які предмети вилучені під час обшуку. Слідчим лише процитовано норму статті 98 КПК України щодо визначення речових доказів. Однак не зазначено взагалі яке значення має вилучене майно для кримінального провадження, як речовий доказ. При цьому не зазначено жодного конкретного факту чи обставини кримінального правопорушення, які можуть бути встановлені за допомогою вилучених грошових коштів у даному кримінальному провадженні.

Отже, вилучені грошові кошти чи мобільний телефон не є ні знаряддям, ні предметом кримінального правопорушення, а також матеріальним об`єктом, який зберіг на собі його сліди.

Слідчим у клопотанні не обґрунтовано необхідність арешту грошових коштів ат мобільного телефону, як речових доказів, які містять на собі сліди злочину та які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні.

Арешт майна є дієвим заходом забезпечення кримінального провадження. Для цього КПК України визначено багато чинників і критеріїв, за наявності яких може бути накладено арешт на майно. А тому арешт майна не може зводитись до формального звернення прокурора або слідчого до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно, а відповідно постановленням слідчим суддею процесуального документа Ухвали Іменем України про накладення арешту на майно, яке не є таким.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст.98, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0001806 на тимчасово вилучене під час обшуку гр. ОСОБА_5 в ході його затримання у порядку ст. ст. 208, 615 КПК України за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме:

- куртку чорного кольору, яку упаковано до картонної коробки;

- темно-синю спортивну кофту, яку упаковано до картонної коробки;

- предмет зовні схожий на ніж, який упаковано до картонної коробки;

- штани спортивні чорного кольору вилучені, які упаковано до картонної коробки.

Відмовити слідчому у задоволенні клопотання в частині арешту майна, а саме: мобільний телефон «Neffos» білого кольору, які упаковано до сейф-пакету ICR0209285; грошові кошти у сумі 56 грн. 60 коп., які упаковані до сейф-пакету ICR0209286.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1