Справа № 308/9412/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

склад учасників справи:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника -адвоката ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

кримінальне провадження 1-кп/308/675/24

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород матеріали кримінального провадження № 0000532 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 лютого 2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ужгорода, українець, тимчасово непрацюючий, неодружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 04.06.2016 вироком Ужгородського міськрайонного суду до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст.71 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 4 роки 7 місяців,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

встановив:

03 червня 2024 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000532 від 11 лютого 2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України, до якого долучено реєстр матеріалів досудового розслідування, розписку про отримання копії обвинувального акту та реєстр матеріалів досудового розслідування підписаний підозрюваним та захисником, копію позовної заяви про стягнення завданої майнової шкоди з додатками та CD диск.

Судом встановлено, що за змістом обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у житло, вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

З`ясовано, що 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години ЗО хвилин який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час. Так, 08.02.2024 року о 18 годині 15 хвилин ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, спрямованим на таємне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , підійшов до вікна квартири за АДРЕСА_3 , де побачив привідчинене вікно в яке шляхом вільного доступу проник до житлового приміщення, та повторно здійснив крадіжку газового котла, марки «Арістон» білого кольору, модель CLAS EVO 24 CF, вартість якого становить 10 313 гривень на вищевказану 00 копійок, чим спричинив потерпілій стороні матеріальні збитки суму.

За таких обставин ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у житло, вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначила, що їй було відшкодована матеріальна та моральна шкода, претензій матеріального т морального характеру не має. Просить не карати суворо обвинуваченого та надати йому шанс на виправлення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України визнав повністю, підтвердив вказані в обвинувальному акті обставини, дав пояснення аналогічні поясненням в ході досудового слідства. Розкаявся у скоєному, просив його суворо не карати, зазначив, що встане на шлях виправлення.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюють ся.

На підставі викладеного, допитавши обвинуваченого та дослідивши докази, що характеризують його особу, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України, доведена повністю та вірно кваліфіковано як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у житло, вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання суд дотримується вимог кримінального закону, зокрема ст.65 КК України, та принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до яких слід враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Водночас, згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, обставини кримінального провадження, думку потерпілих, які при призначенні обвинуваченому покарання поклались на розсуд суду, ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості, щирому розкаянні у вчиненому, частковому відшкодуванні шкоди, дані про особу обвинуваченого, раніше не судимий, характеризується посередньо.

Обставини, що пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлені.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, в межах санкцій ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи обставини, що пом`якшують його покарання, а саме: розкаяння у вчиненому, критичне ставлення до скоєного, що свідчить про намір стати на шлях виправлення та перевиховання, суд вважає можливим звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням - іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, оскільки вважає, що він може бути виправлений без ізоляції його від суспільства, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Щодо клопотання захисника про застосування, до обвинуваченого ОСОБА_4 ст. 69 КК України, та призначення покарання нижче від найнижчої межі, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 69КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, мотивуючи своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України за цей злочин.

Виходячи з буквального змісту даної норми, як підставою для призначення більш м`якого покарання в ч.1 ст.69 КК вказується на дві групи чинників, які певним чином характеризують вчинений злочин і особу винного: а) наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину; б) дані, що характеризують особу винного.

При цьому обставини, що пом`якшують покарання, як одна з підстав застосування статті 69 КК України, повинні мати певні кількісні та якісні характеристики. А відомості про особу винного, як самостійна підстава призначення більш м`якого покарання повинні оцінюватися судом в першу чергу з точки зору можливості досягнення таким (більш м`яким) покаранням тих цілей, які сформульовані в частині 2 статті 50 КК України.

Призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, можливе лише за наявністю двох розглянутих підстав застосування статті 69 КК України в їх єдності і сукупності.

Виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку, що підстави для застосування ст.69 КК України, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 відсутні. При цьому при призначенні обвинуваченому покарання судом враховано обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а наявність тільки декількох обставин, що пом`якшують покарання, ще не свідчать про можливість застосування наведеної вище норми ст. 69 КК України, оскільки при цьому необхідно, щоб ці обставини суттєво знижували ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи дані про особу винного, та в сукупності з пом`якшуючими обставинами, такі не є обставинами, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та не дають можливості застосувати до призначеного обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, ст. 69 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні, станом на день ухвалення вироку не обрано.

У звязку з повним відшкодування шкоди обвинуваченим, та відсутністю претензій потерпілої до обвинуваченого матеріального та морального характеру, про що остання повідомила у судовому засіданні, суд вважає, що цивільний позов слід залишити без розгляду.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Розподіл процесуальних витрат у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, шляхом стягнення вартості проведених експертиз із обвинуваченого.

Матеріальна та моральна шкода відшкодована в повному обсязі.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 349, 374, 376, 395 КПК України , суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на засудженого ОСОБА_4 , обов`язки, передбачені ст.76 КК України а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 станом на день ухвалення вироку не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертиз Закарпатським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України, а саме:

- судову товарознавчу експертизу від № СЕ-19/107-24/3895-ТВ від 23 квітня 2024 року, у розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 56 коп.;

- судову експертизу від № СЕ-19/107-24/3865-Д від 10 квітня 2024 року, у розмірі 1893 (одна тисяча вісімсот дев`яносто три) грн. 20 коп..

Речові докази у справі:

-DVD-RW диски залишити в матеріалах кримінального провадження/

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди залишити без розгляду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, якщо не було подано апеляційної скарги.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до статті 376 КПК України роз`яснюється обвинуваченому, захиснику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1