Справа № 466/7295/24
Провадження № 1-кп/466/685/24
У Х В А Л А

16 липня 2024 року м.Львів

Шевченківський районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду в м.Львові в відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000690 від 12.05.2024 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з неповною загальною освітою, тимчасово не працевлаштованого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 27.04.2021 р. Шевченківським районним судом м.Львова за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, покарання відбув повністю,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

у с т а н о в и в:

в провадженні Шевченківського районного суду м.Львова перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

12.07.2024 прокурор ОСОБА_4 , на адресу суду подав клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 строком на 60 днів.

Клопотання вручене обвинуваченому 12.07.2024.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_3 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень доводиться зібраними у кримінальному провадженні, а саме: протоколом огляду місця події; протоколом затримання ОСОБА_3 в порядку ст. 208 КПК України; протоколами допиту свідків; протоколом допиту потерпілих; висновком судова дактилоскопічних експертиз; висновком судової трасологічної експертизи, а також іншими доказами в їх сукупності, зібраними під час досудового розслідування.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, санкцією ч.4 ст.185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Крім того, ОСОБА_3 ніде не працевлаштований, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей та батьків похилого віку не має, не встановлено тяжких хворіб та інвалідності, які б перешкоджали утриманню останнього під вартою, та свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

В обґрунтування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, зазначає, що ОСОБА_3 не має міцних соціальних зв`язків, на його поведінку ніхто немає впливу, а тому він буде мати можливість переховуватись від слідства та суду з метою ухилення притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких.

Вважаючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вище вказаним ризикам, прокурор просить продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.

Прокурор ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Обвинувачений просив застосувати більш м`який запобіжний захід.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 також просив застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки обвинувачений має місце проживання та буде прибувати до суду на вимогу.

Потерпілі в судове засідання не прибули, подали заяви про розгляд кримінального провадження у їх відсутності.

Заслухавши думку прокурора, захисника, пояснення обвинуваченого, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання прокурора підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 та 3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

12.07.2024 прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 .

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 25.05.2024 щодо ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів до 21.07.2024 включно з визначенням застави в розмірі 50 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151 400, 00 гривень.

У відповідності до ст.21 Конституції України гарантовано право на свободу та особисту недоторканність та передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

У рішенні «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, визначено, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Так, Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, ухилення від явки до суду, вчинення іншого злочину.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Крім того, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Водночас, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м"яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним в клопотанні.

Так, обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень доводиться зібраними у кримінальному провадженні, а саме: протоколом огляду місця події; протоколом затримання ОСОБА_3 в порядку ст. 208 КПК України; протоколами допиту свідків; протоколом допиту потерпілих; висновком судова дактилоскопічних експертиз; висновком судової трасологічної експертизи, а також іншими доказами в їх сукупності, зібраними під час досудового розслідування.

Судом вивчалась можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаних ризиків. Однак, враховуючи реальне існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров"я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини, утриманців, постійного місця роботи або навчання, репутацію обвинуваченого, його майновий стан, наявність у нього судимостей.

Аналізуючи вимоги КПК України та наявні в розпорядженні суду документи, які додані прокурором в підтримку заявленого клопотання, суд приходить висновку, що кримінальні правопорушення у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 є обґрунтованими та відноситься до тяжких злочинів, згідно ст.12 КК України.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право визначити розмір застави у кримінальному провадженні, при цьому така застава має бути визначена з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Суд приходить переконання, що розмір застави буде достатній для забезпечення поведінки обвинуваченого та має бути у виді 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що заявлене клопотання прокурора є підставним і таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 177,183, 197, 199, 331 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 13 вересня 2024 року, включно.

У відповідності до положень ст. 182, 183 КПК України визначити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у розмірі 50 (п`ятдесяти) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 151 400, 00 грн. (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста гривень 00 коп.).

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі, покласти на підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до Шевченківського районного суду м. Львова на першу вимогу;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому обвинувачений проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця реєстрації, проживання;

- утримуватись від спілкування із потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до уповноваженого органу паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право виїзду із України;

- не вчиняти інших злочинів передбачених КК України.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_3 , що у випадку невиконання ним вищезазначених обов`язків йому може бути змінено заставу на більш суворий запобіжний захід.

Встановити, що строк дії даної ухвали закінчується 13 вересня 2024 року.

Копію даної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_3 та прокурору негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_4 .

На ухвалу суду протягом п`яти діб з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Повний текст ухвали складено 16 липня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1