справа № 208/4700/22
№ провадження 1-кп/208/286/23
УХВАЛА

16 липня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

у відкритому судовому засіданні по об`єднаній під єдиним № 0000609 справі кримінального провадження, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, раніше судимого,

по ч. 4 ст. 185, ч.4 ст. 186 КК України,

розглянувши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходиться зазначена справа.

В єдине кримінальне провадження судом об`єднанні справи за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні двох крадіжок та двох грабежів вчинених в умовах воєнного стану, вчинених повторно. По справі проводиться судовий розгляд, допитуються потерпілі, та свідки. По останній у часі справі обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурором заявлено клопотання про продовження відносно ОСОБА_7 заходу забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою, яке обґрунтовано тим, що той будучі раніше судимим, обвинувачується у вчиненні низки умисних тяжких злочинів, може переховуватись від суду з огляду на міру покарання яка загрожує у разі визнання його винним, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, не маючи джерела доходу може вчинити інший злочин.

Захисник заперечувала проти задоволення клопотання прокурора. Наведені ризики об`єктивно не доведені, ОСОБА_7 не переховувався від слідства чи суду, ніяким чином не впливав на потерпілих та свідків. Кваліфікація злочинів вважається стороною захисту невірною. Хейлік тривалий час утримується під вартою, має тяжко хвору матір, яка потребує його допомоги, про що надані відповідні медичні документи. Просила змінити запобіжний захід обвинуваченому на цілодобовий домашній арешт за місцем мешкання. Хейлік підтримав думку свого захисника. Зазначив, що він з матір`ю мають достатній дохід, що спростовує клопотання прокурора в частині вчинення ним інших злочинів з метою заробітку коштів.

Суд розглянувши клопотання, вислухав учасників судового засідання, встановив наступне.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження.

ЄСПЛ у рішеннях в справах «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії», «Летельє проти Франції» неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин.

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» ЄСПЛ зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 обґрунтовано, в достатній мірі для розгляду клопотання прокурора, обвинувачується у вчиненні чотирьох поспіль умисних злочинів, в тому числі двох таких, за які передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

ЄСПЛ у своєму рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює ЄСПЛ, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 є раніше судимим за умисний тяжкий злочин. Обґрунтоване обвинувачення у вчиненні поспіль чотирьох тяжких, умисних корисливих злочинів, на думку суду об`єктивно підтверджує доведеність існування ризику вчинення ним іншого злочину. Суд погоджується з думкою прокурора про об`єктивне існування ризику переховування Хейлік від суду з огляду на міру покарання яка загрожує обвинуваченому у разі визнання винним.

Також, суд погоджується з доводами прокурора щодо наявного ризику незаконного впливу обвинуваченого на свідків.

При встановленні наявності ризику впливу на зазначених осіб, суд враховує встановлену КПК України процедуру отримання від них показань у кримінальному провадженні, згідно якої суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. За таких обставин, ризик впливу на потерпілу сторону та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом від них та дослідження їх судом.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу поза всяким сумнівом порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак потребує встановлення реальної можливості допустити це в майбутньому.

Суд приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі цілодобовий домашній арешт, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, у зв`язку з чим не може прийняти до уваги доводи сторони захисту як належним чином обґрунтовані.

Враховуючи ненасильницькі види грабіжу інкриміновані Хейлік, судом визначений розмір альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Питання кваліфікації дій обвинуваченого може бути вирішено при ухваленні остаточного рішення по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183-184, 331, 350 КПК України, суд -

у х в а л и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строком до 13.09.2024 року.

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу на домашній арешт, відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, протягом 5-ти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1