Справа № 439/1079/15-к
Провадження № 1-кп/445/155/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2024 Золочівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Золочів Львівської області, клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про повернення прокурору обвинувального акту в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

в с т а н о в и в :

на розгляд судді Золочівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 надійшло кримінальне провадження № 0000051 від 17.03.2015 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В підготовчому судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 подав клопотання про повернення прокурору обвинувального акту в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, де покликаючись на судову практику ЄСПЛ та норми п. 1, п. 5 ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 291, п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, просить повернути прокурору обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні, оскільки такий не містить розмежування між викладенням фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правовою кваліфікацією кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, формулюванням обвинувачення. В контексті приписів п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, яка визначає, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), не містить формулювання обвинувачення щодо такої кваліфікуючої ознаки об`єктивної частини складу злочину, визначеного диспозицією ч. 3 ст. 368 КК України, як «поєднання з вимаганням неправомірної вигоди», оскільки не викладено фактичних обставин (конкретних часу, місця, способу) інкримінованих обвинуваченому трьох епізодів вимагання ним від ОСОБА_6 неправомірної вигоди 12, 16 та 19 березня 2015 року, а також зміст відповідних дій останнього. Також захисник покликається на те, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення не є конкретним, що перешкоджатиме суду розглядати дане кримінальне провадження по суті, а зміна прокурором обвинувачення шляхом усунення вказаних недоліків під час судового розгляду є правом, а не обов`язком останнього. Відтак, як вважає захисник, що спірний обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 порушує принцип диспозитивності та його право на захист. Також адвокат вважає процесуально неприпустимими твердження слідчого ОСОБА_7 та прокурора ОСОБА_8 заздалегідь без вироку суду вказувати на те, що його підзахисний скоїв кримінальне правопорушення, що є порушенням принципу презумпції невинуватості, що є додатковою підставою в силу приписів п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України для повернення вказаного обвинувального акту прокурору. Крім того, захисник покликався на те, що в обвинувальному акті невірно зазначено прізвище прокурора Проданець, де його прізвище сформульовано «Продавець», що прирівнюється до незазначення прізвища цього прокурора, а тому захисник із наведених мотивів просить заявлене клопотання про повернення прокурору обвинувального акту задовольнити.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю підтримав заявлене клопотання із вищенаведених мотивів та просив суд його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_9 у підготовчому судовому засіданні проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого заперечив, оскільки вважає спірний обвинувальний акт таким, що повністю відповідає вимогам статті 291 КПК України, подав суду письмові заперечння у яких просить відмовити в задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта прокурору.

Розглянувши клопотання про повернення обвинувального акта, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт та доводи сторін кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до пункту 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Згідно ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Перелік відомостей, які обов`язково має містити обвинувальний акт, зазначено в ч. 2 ст. 291 КПК України.

Зокрема, відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Сам обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення особі у вчиненні злочину та передає його до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України, тобто є процесуальним документом, яким закінчується досудове розслідування, а обвинувачення особи пов`язується з моментом складання обвинувального акта.

Судом встановлено, що питання про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_4 із аналогічними процесуальними підставами раніше було предметом розгляду судами першої та апеляційної інстанції.

Так, ухвалою Львівського апеляційного суду від 14.04.2021 року скасовано ухвалу Буського районного суду Львівської області від 18.12.2020 року про повернення прокурору вказаного обвинувального акту, в якій колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що суд першої інстанції без визначених ст.ст. 291, 314 КПК України підстав повернув прокурору обвинувальний акт, у зв`язку з чим рішення суду про повернення прокурору обвинувального акту не можна визнати обґрунтованим, тому його слід скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, задовольнивши апеляційну скаргу прокурора.

Зокрема, суд апеляційної інстанції звернув увагу на те, що суд не є стороною кримінального провадження і не може вказувати прокурору як необхідно викласти формулювання обвинувачення вчинення особою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, або покращити якість обвинувального акта, тим самим проявляючи упередженість, яка виражається у наданні вказівок прокурору як краще викласти обвинувачення. Суд не вправі спонукати прокурора до уточнення обвинувального акта, внесення до нього змін, у тому числі щодо фактичних обставин вчинення злочину, тощо.

При цьому, на переконання колегії суддів апеляційного суду, за даними кримінального провадження, зокрема, обвинувального акта щодо ОСОБА_4 , прокурором дотримано вимоги ст. 291 КПК України, тобто обвинувальний акт містить як формулювання обвинувачення, так і правову кваліфікацію кримінального правопорушення. Зі змісту обвинувального акта щодо ОСОБА_4 вбачається, що в ньому конкретно та повно викладені фактичні обставини кримінального правопорушення із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину, тобто прокурором сформульовано обвинувачення та дано правову кваліфікацію, яка дає повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що ніяким чином не перешкоджає суду розглянути справу по суті та ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Окрім цього, при отриманні копії обвинувального акта, складеного слідчим та затвердженого прокурором, ані обвинувачений ОСОБА_4 , ані його захисник не заявляли про порушення права на захист обвинуваченого із зазначених вище питань, зокрема, про незрозумілість та неконкретизованість висунутого обвинувачення. Покликання в обвинувальному акті на прокурора з прізвищем «Продавець» замість прокурора «Проданець» трактується апеляційним судом як технічна описка, що не вплинула на правильність та законність складеного обвинувального акта.

Відтак, суд не вправі переоцінювати ті ж самі фактичні підстави для повернення обвинувального акту, які були предметом судового розгляду Львівського апеляційного суду в ухвалі від 14.04.2021 року, оскільки це порушуватиме принцип правової визначеності, який в розумінні судової практики ЄСПЛ є складовою принципу верховенства права.

З огляду на викладене, суд вважає, що доводи сторони захисту про невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України є необґрунтованими, а тому суд приходить до висновку, що заявлене клопотання про повернення обвинувального акта прокурору до задоволення не підлягає.

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 110, 291, 314, 370, 372 КПК України суд, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про повернення прокурору обвинувального акту в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1