УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2024 року

м. Харків

Справа № 638/16970/24

Провадження № 1-кс/638/3460/24

Провадження № 1-кс/638/3478/24

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчої - ОСОБА_4 ,

підозрюваної - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання старшої слідчої Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та клопотання ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001709 від 14.08.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч.1 ст. 14, п. п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України,

у с т а н о в и в:

01 листопада 2024 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшої слідчої Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та клопотання ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001709 від 14.08.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч.1 ст. 14, п. п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001709 від 14.08.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.3 ст. 27, ч.1 ст. 14, п. 6, 11 ч.2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.08.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті раніше виниклих особистих неприязних відносин, викликаних попереднім розлученням та поділом спільного майна, вирішила організувати умисне вбивство свого колишнього чоловіка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , доручивши його виконання іншій особі за винагороду, у вигляді безоплатної передачі у власність нерухомого майна у місті Харкові.

Так, 13 серпня 2024 року приблизно о 11 год 00 хв., точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на організацію вчинення умисного вбивства на замовлення з корисливих мотивів, зустрілася з « ОСОБА_8 » за адресою: АДРЕСА_1 , де під час зустрічі ОСОБА_5 замовила вбивство свого колишнього чоловіка ОСОБА_7 , запропонувавши винагороду у вигляді безоплатної передачі у власність нерухомого майна у місті Харкові, а саме квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки наразі в неї відсутні грошові кошти для іншої винагороди. « ОСОБА_8 » погодився на запропоновані умови та ОСОБА_5 передала йому інформацію щодо потерпілого ОСОБА_7 , яка була викладена на фрагменті аркушу паперу, на якому була надрукована копія паспорта потерпілого. На зворотній стороні аркушу, ОСОБА_5 власноруч написала адресу проживання останнього, а саме: АДРЕСА_3 . Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на організацію готування умисного вбивства на замовлення з корисливого мотиву, ОСОБА_5 домовилась з « ОСОБА_8 » про наступну зустріч, призначену через телефонний зв`язок.

В подальшому, « ОСОБА_8 » повідомив співробітникам поліції про злочинні наміри ОСОБА_5 , та, з метою проведення оперативно-розшукових заходів, направлених на документування злочинних дій ОСОБА_5 , а також попередження реалізації вказаного злочинного наміру, співробітниками поліції було залучено « ОСОБА_8 » як залегендовану особу з установчими даними « ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 », якому і була доручена роль виконавця вбивства.

Не полишаючи своїх злочинних намірів, 17.08.2024 року о 12 год. 00 хв. ОСОБА_5 зустрілася з « ОСОБА_8 » за адресою: АДРЕСА_1 ) та підтвердила своє попереднє замовлення щодо вбивства ОСОБА_7 , обговоривши більш детально спосіб вбивства та винагороду після його реалізації. Далі, ОСОБА_5 та « ОСОБА_8 » домовились про наступну зустріч, яка також буде призначена через телефонний зв`язок, за декілька днів.

Далі, 20.08.2024 року об 11 год. 30 хв. ОСОБА_5 в черговий раз зустрілася з « ОСОБА_8 » за адресою: АДРЕСА_4 та вкотре підтвердила свої злочинні наміри щодо замовлення вбивства з корисливих мотивів свого колишнього чоловіка ОСОБА_7 , де вони обговорили місце переховування « ОСОБА_8 », а саме: с. Зауддя, Харківської обл. та кодову фразу - «Давай познакомимся», яку повинен буде надіслати « ОСОБА_8 » - ОСОБА_5 у месенджері «Viber», що значитиме успішне виконання умисного вбивства ОСОБА_7 .

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на умисне вбивство на замовлення з корисливого мотиву, ОСОБА_5 , 24.08.2024 об 11 год. 00 хв. в останній раз зустрілася з « ОСОБА_8 » за адресою: АДРЕСА_1 (Сумський ринок), де остаточно підтвердила факт замовлення вбивства свого колишнього чоловіка ОСОБА_7 , шляхи відходу та подальшого переховування виконавця - « ОСОБА_8 ».

09.09.2024 о 12 год. 30 хв. « ОСОБА_8 », діючи згідно попередньо розробленого плану, щодо попередження реалізації вищезазначеного злочинного наміру, вчинив дії щодо імітування умисного вбивства у формі нібито спричинення вогнепального поранення голови ОСОБА_7 , та, згідно відведеної ролі, написав повідомлення у месенджері «Viber» на номер телефона ОСОБА_5 з кодовою фразою «Давай познакомимся», що дало впевненість ОСОБА_5 , вбивство її колишнього чоловіка - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виконане. Проте вбивство ОСОБА_7 було імітоване працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.3 ст. 27, ч.1 ст. 14, п. п. 6, 11 ч.2 ст. 115 КК України, а саме, у організації готування умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчиненого з корисливих мотивів, на замовлення.

09.09.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано у порядку ст. 208 КПК України.

Відповідно до ст. ст. 42, 276, 277, 278 та 279 КПК України, 09.09.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст. 27, ч.1 ст. 14, п. п. 6, 11 ч.2 ст. 115 КК України.

Вивченням особи підозрюваної встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка селища Маралиха Алтайського краю рф, громадянка України, росіянка, із вищою освітою, офіційно працевлаштована на посаді провідного юридичного консультанта Концерну «Європейський», заступником директора ТОВ Незалежний центр судово-медичної діагностики, розлучена, на утриманні неповнолітніх дітей не має, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_6 , раніше не судима.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 14, п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами, як окремо, так і усіма у сукупності, а саме: протоколами допиту свідка ОСОБА_8 від 14.08.2024, 17.08.2024, 21.08.2024, 24.08.2024, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової ) дії, а саме: -аудіо, відео контроль особи від 05.09.2024 з додатком, протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової ) дії, а саме: -аудіо, відео контроль особи від 05.09.2024 з додатком, протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової ) дії, а саме: -аудіо, відео контроль особи від 05.09.2024 з додатком, протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК, протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 , протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками свідкам, постановою про визнання речовим доказом, протоколами відібрання зразків, протоколами тимчасового доступу.

Так, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні спливає 09.11.2024, але закінчити досудове розслідування в строк 2 місяці, тобто до 09.11.2024, не виявляється можливим, унаслідок складності вказаного кримінального провадження та великим обсягом матеріалів, отриманих під час досудового розслідування кримінального провадження, оскільки для досягнення його завдань необхідно отримати висновок судово-почеркознавчої експертизи та лінгвістичної експертизи, виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Оскільки, з об`єктивних причин, вказані дії не могли бути здійснені і завершені раніше, ніж сплив строку, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України, а проведення та виконання необхідних додаткових слідчих дій, спрямованих на отримання та перевірку доказів потребує додаткового часу, строком не менш ніж один місяць, строк досудового розслідування на підставі постанови керівника Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_12 від 29.10.2024 року у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 3-х місяців, тобто до 09.12.2024 року.

Строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова, спливає 07 листопада 2024 року о 17:30 год., проте закінчити досудове розслідування до спливу строку тримання під вартою останньої, з об`єктивних причин, не виявляється за можливим, оскільки з метою неупередженого виконання вимог чинного кримінального процесуального кодексу України, для завершення досудового розслідування є необхідність у проведенні низки додаткових слідчих дій, таких, як: отримання висновків призначених судових експертиз, а саме: висновок судово-почеркознавчої експертизи та лінгвістичної експертизи, виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Враховуючи дані про особу підозрюваної ОСОБА_5 , а також тяжкість кримінального правопорушення, у скоєнні якого останній повідомлено про підозру, а також те, що санкцією ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 14, п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України, передбачається покарання у вигляді позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, під час досудового слідства відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшився та обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, так як остання підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, тобто у вчиненні особливо тяжкого злочину. Прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.01.2001 зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування», а тому ймовірна тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання останньої винуватою у вчиненні злочину, є суттєвим елементом, який підтверджує існування ризику переховування останньої від органу досудового розслідування та/або суду. Так, ОСОБА_5 усвідомлюючи факт притягнення її до кримінальної відповідальності, призначення їй покарання у вигляді позбавлення волі та невідворотності покарання, може зникнути зі свого постійного місця проживання та переховуватися від слідства, що призведе до тяганини по даному кримінальному провадженню, а також тяганини у прийнятті відносно підозрюваної ОСОБА_5 судового рішення.

Ризик, передбачений п. 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшився та обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , з метою укриття чи ведення в оману орган досудового розслідування, може знищити, сховати або спотворити будь- яку із речей які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення, чи будь якими діями перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки досудове слідство ще триває, та певні обставини ще встановлюються.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшився та обґрунтовується тим, що підозрювана з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину може одноосібно або за допомогою інших осіб, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта у кримінальному провадженні шляхом умовляння, залякування чи іншим чином змусити свідків, експерта змінити свої покази.

Ризик, в загальному розумінні, це можлива небезпека будь-якого несприятливого результату. Тобто у сторони обвинувачення є всі підстави стверджувати про наявність вищевказаних ризиків, оскільки відповідно до матеріалів вказаного провадження, підозрювана своїми активними діями вчинила особливо тяжкий злочин.

Вищевикладене свідчить також і про неможливість запобігання цим ризикам шляхом обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, оскільки такі заходи можуть призвести до неможливості притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, досягнення завдань кримінального провадження, визначених у статті 2 Кримінального процесуального кодексу України щодо захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення неупередженого досудового розслідування та судового розгляду в розумні строки та щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини.

Крім того, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією РФ в Україні введено воєнний стан з 05 год. 00 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

У подальшому указами Президента України було продовжено строк дії воєнного стану в Україні до цього часу.

Вказані обставини свідчать про наявність додаткових ризиків, оскільки під час військового стану, введеного на території України, правоохоронні органи позбавлені у повній мірі можливості забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної у кримінальному провадженні, окрім як обрати їй запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Також, підозрювана ОСОБА_5 не є військовозобов`язаною, тому може перетнути державний кордон України з метою уникнути від кримінальної відповідальності.

У разі обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту, застави, або поруки ОСОБА_5 може впливати на свідків, потерпілого покинути відомі слідству його можливі місця перебування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення, внаслідок чого прокурор, слідчий не зможе фактично контролювати його виконання.

Водночас, у сторони обвинувачення відсутні будь-які документи, які б свідчили, що до ОСОБА_5 не може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Також, згідно з п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Метою продовження запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання вищезазначеним ризикам.

Таким чином, зважаючи на фактичні обставини справи, особу підозрюваної та характер висунутої підозри, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній, у взаємозв`язку з існуванням ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися, свідчать про неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної шляхом застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, а також з метою забезпечення виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, керуючись ст. ст. 36,40, 110, 131, 132, 176- 178, 183, 184, 194, 197, 199,615 КПК України, просить продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» у межах строку досудового розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001709 від 14.08.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.3 ст. 27, ч. 1 ст. 14, п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто до 09 грудня 2024 року.

В обгрунтування клопотання слідча посилається на те, що зазначені ризики зберігаються в повністю на момент подання даного клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів підтверджується наявними матеріалами кримінального провадження. Зазначені раніше ризики не зменшилися.

При цьому наявні обставини, передбачені частиною третьою статті 199 КПК України, є підставою для продовження строку тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор та слідча клопотання підтримали, з наведених у ньому підстав, та просили його задовольнити.

У судовому засіданні підозрювана ОСОБА_5 проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечувала.

Заявила клопотання про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт у нічний час, посилаючись на те, що ризики є недоведеними.

Також вона не переховувалась, а самостійно з`явилася до відділу поліції, заявлені свідки допитані органом досудового слідства, матеріали, речі та документи вилучені. Просить взяти до уваги, що вона офіційно працевлаштована, позитивно характеризується за місцем роботи, має міцні соціальні зв`язки, перебуває у цивільному шлюбі, а також має на утриманні мати похилого віку, яка через незадовільний стан здоров`я потребує догляду, про що надала характеристику з місця роботи та медичну довідку про стан здоров`я ОСОБА_13 та, окрім того, має у власності нерухоме майно. Просила суд врахувати її вік та стан здоров`я. Вказала суду, що за період перебування їй ставало погано, були запаморочення, головний біль, після чого їй передавали ліки. Однак її неодноразові письмові звернення, скарги стосовно здоров`я, залишились без належного реагування, ніхто з медичного персоналу до неї не приходив, жоден з фахівців не оглядав.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав позицію підозрюваної. Вважає, що клопотання є необгрунтованим, а ризики, на які посилається орган досудового розслідування, є недоведеними, просив суд врахувати особу підозрюваної, її вік та стан здоров`я.

Слідчий суддя, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотань, доходить таких висновків.

Встановлено та підтверджується доданими до клопотання доказами, що у провадженні СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001709 від 14.08.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 14, п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України.

Згідно зі статтями 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Частиною другою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Так, відповідно до вимог пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з частиною четвертою статті 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Відповідно до вимог статті 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною третьою, п`ятою статті 199 КПК України встановлено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини у справі в справах «Летельє проти Франції», ОСОБА_14 проти Франції», зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 фактично затримано у порядку ст. 208 КПК України 09 вересня 2024 року о 17 год. 30 хв.

Вивченням особи підозрюваної встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка селища Маралиха Алтайського краю рф, громадянка України, росіянка, з вищою освітою, офіційно працевлаштована на посаді провідного юриста концерну «Європейський», розлучена, на утриманні неповнолітніх дітей не має, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_6 , раніше не судима.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 14, п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами, як окремо, так і усіма у сукупності, а саме: протоколами допиту свідка ОСОБА_8 від 14.08.2024, 17.08.2024, 21.08.2024, 24.08.2024, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової ) дії, а саме: -аудіо, відео контроль особи від 05.09.2024 з додатком, протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової ) дії, а саме: - аудіо, відео контроль особи від 05.09.2024 з додатком, протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової ) дії, а саме: -аудіо, відео контроль особи від 05.09.2024 з додатком, протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК, протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 , протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками свідкам, постановою про визнання речовим доказом, протоколами відібрання зразків, протоколами тимчасового доступу.

10 вересня 2024 року слідчим суддею Дзержинського районного суду м. Харкова стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 17 год 30 хв. 07 листопада 2024 року включно.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшився та обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, так як остання підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у виглядіпозбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, тобто у вчиненні особливо тяжкого злочину. Прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.01.2001 зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування», атому ймовірна тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання останньої винуватою у вчиненні злочину, є суттєвим елементом, який підтверджує існування ризику переховування останньої від органу досудового розслідування та/або суду. Так, ОСОБА_5 усвідомлюючи факт притягнення її до кримінальної відповідальності, призначення їй покарання у вигляді позбавлення волі та невідворотності покарання, може зникнути зі свого постійного місця проживання та переховуватися від слідства, що призведе до тяганини по даному кримінальному провадженню, а також тяганини у прийнятті відносно підозрюваної ОСОБА_5 судового рішення.

Ризик, передбачений п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшився та обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , з метою укриття чи ведення в оману орган досудового розслідування може знищити, сховати або спотворити будь- яку із речей які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення, чи будь якими діями перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки досудове слідство ще триває, та певні обставини ще встановлюються.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшився та обґрунтовується тим, що підозрювана з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину може одноосібно або за допомогою інших осіб, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта у кримінальному провадженні шляхом умовляння, залякування чи іншим чином змусити свідків, експерта змінити свої покази.

Ризик, в загальному розумінні, це можлива небезпека будь-якого несприятливого результату. Тобто у сторони обвинувачення є всі підстави стверджувати про наявність вищевказаних ризиків, оскільки відповідно до матеріалів вказаного провадження, підозрювана своїми активними діями вчинила особливо тяжкий злочин.

Окрім того, характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення - злочину свідчить про підвищену суспільну небезпеку.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Під час розгляду клопотання судом встановлено, що на даний час продовжують існувати ризики, наявність яких була встановлена при обранні запобіжного заходу, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4 частини першої статті 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Водночас прокурором та слідчим також доведено, що вищезазначені ризики, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, які існували при обранні запобіжного заходу, продовжують існувати під час судового розгляду, наразі не зменшилися, водночас, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання вищезазначеним ризикам, що виправдовує подальше тримання підозрюваної під вартою.

Метою продовження строку тримання під вартою підозрюваною ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

З огляду на те, що органом досудового розслідування доведено та підтверджено існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також, суд бере до уваги вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у кримінального правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі, дані про особу підозрюваної, її вік, стан здоров`я, майновий стан та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, приймаючи до уваги обставини та характер вчинення кримінального правопорушення, зважаючи на те, що ризики здійснення підозрюваним дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, які були підставою та були враховані при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та на які посилається слідча в клопотанні про продовження застосування запобіжного заходу, не зменшились та продовжують на цей час існувати, з метою запобігання вказаним ризикам, суд доходить висновку про наявність визначених законом підстав для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім того, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні спливає 09.11.2024, але закінчити досудове розслідування в строк 2 місяці, тобто до 09.11.2024, не виявляється можливим, унаслідок складності вказаного кримінального провадження та великим обсягом матеріалів, отриманих під час досудового розслідування кримінального провадження, оскільки для досягнення його завдань необхідно отримати висновок судово-почеркознавчої експертизи та лінгвістичної експертизи, виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Постановою керівника Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_12 від 29.10.2024 року строк досудового розслідування на підставі у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 3-х місяців, тобто до 09.12.2024 року.

Згідно вимог статті 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Таким чином, виходячи зі змісту статті 201 КПК України, підставою для зміни запобіжного заходу за клопотанням обвинуваченого чи захисника є, в тому числі, наявність нових обставин, які не були предметом судового розгляду, або зменшення встановлених ризиків, що пов`язано з плином судового розгляду.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість зміни запобіжного заходу, застосування стосовно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, не пов`язаного з триманням під вартою.

Однак, наявні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені статтею 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, та запобігати спробам вчинити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, а відтак жодний з інших, більш м`яких запобіжних заходів, не здатний запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

За таких обставин, відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені статтею 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків та запобігати спробам вчинити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Крім того, суд приймає до уваги, що діючий на території України воєнний стан свідчить про існування додаткових ризиків та неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного у разі обрання запобіжного заходу більш м`якого, ніж тримання під вартою.

Виходячи з практики ЄСПЛ, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим степенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу.

За приписами частини четвертої статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Виходячи з практики ЄСПЛ, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим степенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, а тому визначений судом розмір застави в повній мірі узгоджується з вимогами частини четвертої п`ятої статті 182 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177, 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Окрім того, підозрювана зазначила, що має у власності нерухоме майно, тому за таких обставин визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу не буде слугувати достатнім стримуючим фактором задля забезпечення належної поведінки підозрюваної та виконання нею процесуальних обов`язків.

Зважаючи на характер вчинення кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України, характер та обставини інкримінованого злочину та тяжкість покарання суд, не визначає розмір застави у кримінальному провадженні відповідно до частини четвертої статті 183 КПК України, з огляду на висновки Європейського суду з прав людини щодо обов`язку суду своїм рішенням забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

За таких обставин, на підставі вищевикладеного, зважаючи на правову позицію обвинуваченої, яка вину в інкримінованому їй злочині не визнає, з метою забезпечення виконання покладених на підозрювану процесуальних обов`язків, попередження від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, на даній стадії суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання та необхідність застосувати до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто з моменту фактичного її затримання, 09 вересня 2024 року о 17 год. 30 хв., до 17 год 30 хв. 07 листопада 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Вивченням особи ОСОБА_5 судом встановлено, що вона має повнолітнього сина 37 років, як, остання зазначила, вона перебуває у цивільному шлюбу.

Судом досліджено надану суду характеристику Президента Концерну «Європейський» на ОСОБА_5 як провідного юриста концерну «Європейський», відповідно до якої, ОСОБА_5 характеризується позитивно, всі завдання виконує на професійному рівні, ініціативна, мотивована, цілеспрямована, володіє нормами законодавства України, відкрита, комунікабельна, досить уважна в роботі, ввічлива у спілкуванні зі співробітниками та контрагентами, а також медичну документацію стосовно матері ОСОБА_13 , згідно з якою ОСОБА_13 , має гіпертонічну хворобу ІІ ступеня, знаходиться під наглядом лікарів, когнітивних порушень не має.

Суд критично ставиться до наданої медичної довідки, зважаючи на те, що довідка датована 01.04.2023 року, тобто пройшов проміжок часу, більший аніж у 1,5 роки, а відтак цей документ не є актуальним станом на цей час.

При цьому суду також не надано жодних доказів на підтвердження родинного зв`язку, що ОСОБА_13 є матір`ю ОСОБА_5 та що остання перебуває на утриманні підозрюваної.

Суд звертає увагу, що ОСОБА_5 розлучена, на утриманні неповнолітніх дітей не має, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_6 , тобто не проживає за місцем своєї реєстрації.

Інших даних про зменшення чи відсутність вказаних вище ризиків, що могло би бути підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, з урахуванням встановлених при розгляді клопотання обставин, суд доходить висновку про відсутність на даний час достатніх правових підстав для зміни запобіжного заходу, обраного відносно підозрюваної.

За таких обставин, на підставі вищевикладеного, з метою забезпечення виконання покладених на підозрювану процесуальних обов`язків, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого та необхідність продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного стосовно ОСОБА_5 , у межах строку досудового розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001709 від 14.08.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.3 ст. 27, ч. 1 ст. 14, п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто до 09 грудня 2024 року.

Водночас, суд бере до уваги доводи ОСОБА_5 щодо стану здоров`я, з приводу того, що за період перебування їй ставало погано, були запаморочення, головний біль, після чого їй передавали ліки. Однак її неодноразові письмові звернення до адміністрації установи, скарги стосовно здоров`я так і залишились без належного реагування, ніхто з медичного персоналу до неї не приходив, жоден з фахівців не оглядав.

Суд вважає, що такі доводи підозрюваної свідчать про наявність підстав для забезпечення обстеження останньої відповідним лікарем-фахівцем з метою надання їй належної медичної допомоги та, у разі необхідності, призначення відповідного лікування.

Вимогами статті 21 Конституції України закріплено, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Також статтею 49 Конституції України визначено, що кожен громадянин України має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування.

На підставі викладеного та з метою своєчасного вжиття належних для забезпечення прав та охоронюваних законом інтересів обвинуваченої в ході здійснення зазначеного кримінального провадження, суд вважає за необхідне забезпечити проведення медичного обстеження ОСОБА_5 , з урахуванням наявних у неї скарг на стан здоров`я відповідними лікарями-фахівцями.

Керуючись статтями 183-186, 197, 199, 201, 369 - 372, 376, 392-395 КПК України, суд

постановив:

Клопотання ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу - залишити без задоволення.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін - у виді тримання під вартою, продовживши строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» у межах строку досудового розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001709 від 14.08.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 14, п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто до 09 грудня 2024 року.

Зобов`язати начальника Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» призначити та провести відповідне медичне обстеження підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідними лікарями-фахівцями.

По завершенні медичного обстеження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , медичну довідку про стан здоров`я останньої за результататми обстеження направити на адресу суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 04 листопада 2024 року о 10 год. 40 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1