КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Дарницького районного суду міста Києва від 22 грудня 2023 року щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а :

Вироком Дарницького районного суду міста Києва від 22 грудня 2023 року

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 29.08.2023 року Хмельницьким апеляційним судом за ч. 1 ст. 127, ч. 2 ст. 146, 70 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 104, 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Хмельницького апеляційного суду від 29 серпня 2023 року та остаточно визначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць.

Згідно з вироком суду, 14 вересня 2023 року приблизно о 17.00 годині ОСОБА_5 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту, що розташована в селі Сулимівка Бориспільського району Київської області, на землі за вказаною зупинкою побачив та підібрав прозорий пакет із полімерного матеріалу із вмістом речовини рослинного походження зелено-сірого кольору з ознаками плісняви та гниття, а саме наркотичний засіб - канабіс. В цей час, у ОСОБА_5 виник протиправний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу - канабісу для особистого вживання без мети збуту.

Діючи умисно, з метою реалізації свого протиправного умислу, направленого на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу - канабісу, ОСОБА_5 підібрав вказаний прозорий пакет із полімерного матеріалу із вмістом речовини рослинного походження зелено-сірого кольору з ознаками плісняви та гниття, а саме наркотичний засіб - канабіс, який помістив до правої кишені одягненої на ньому куртки на той час, тим самим незаконно придбав та розпочав незаконно зберігати його при собі для особистого вживання без мети збуту.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 , незаконно зберігаючи при собі наркотичний засіб - канабіс, переніс його до салону маршрутного таксі сполученням «Березань-Київ», яким незаконно перевіз його до зупинки громадського транспорту, що розташована біля станції метро «Харківська» КП «Київський метрополітен» у м. Києві.

У подальшому, того ж дня, 14 вересня 2023 року приблизно о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_5 у вестибюлі вказаної станції метро був зупинений працівником поліції та на запитання щодо наявності речей, обіг яких обмежений або заборонений законом, повідомив, що у правій кишені одягненої на ньому куртки знаходиться наркотичний засіб - канабіс, який він незаконно придбав, зберігав та перевозив за вищевикладених обставин при собі для особистого вживання без мети збуту.

Після того, ОСОБА_5 запрошений до кімнати поліції, де останнього було затримано, згідно ст. 298-2 КПК України протоколом затримання особи, підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення (проступку). В ході особистого обшуку ОСОБА_5 та в присутності двох понятих вилучено із правої кишені одягненої на ньому на той час куртки, прозорий пакет із полімерного матеріалу із вмістом речовини рослинного походження зелено-сірого кольору з ознаками плісняви та гниття, а саме наркотичний засіб - канабіс.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить вирок Дарницького районного суду м. Києва від 22 грудня 2023 року у кримінальному провадженні №0000321 щодо нього змінити в частині призначеного покарання, пом`якшити призначене йому за ч. 1 ст. 309 КК України покарання з обмеження волі строком 1 рік, до штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень. В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Апелянт вважає, що вирок суду щодо нього підлягає зміні у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та його особі, внаслідок суворості, яке хоч і не виходить за межі, встановлені санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, але за своїм видом (реальне відбуття покарання) є явно несправедливим внаслідок суворості.

При цьому апелянт вказує, що при призначенні йому покарання судом першої інстанції хоча і враховано, але не в повній мірі взято до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, ставлення до скоєного, особу обвинуваченого, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання - щире каяття, визнання вини, активне сприяння слідству та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Також апелянт вказує на те, що він неофіційно працює та має певний заробіток, з якого може сплатити штраф, тому вважає, що вирок в частині призначеного покарання є суворим.

Окрім того, обвинувачений із висновками суду першої інстанції не погоджується, оскільки захід примусу у виді обмеження волі, який полягатиме в триманні обвинуваченого в умовах ізоляції від суспільства є таким, що не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального проступку і даним про нього внаслідок суворості.

Також, обвинувачений зазначає, що при призначенні покарання суд залишив поза увагою конкретні обставини вчиненого кримінального проступку, зокрема розмір наркотичного засобу (канабіс, масою 13,01 г.), спосіб придбання наркотичного засобу - підбирання з землі та відразу ж, того ж дня цей засіб у нього був вилучений працівниками поліції.

Усі перераховані обставини у сукупності, на думку апелянта, свідчать про можливість та наявність законних підстав для призначення менш суворого покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, у виді штрафу, яке буде відповідати меті покарання та загальним засадам призначення покарання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_5 до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_5 , правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 309 КК України в апеляції обвинуваченого не заперечуються.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 міри покарання, суд першої інстанції, як зазначено у вироку, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані особу обвинуваченого, відсутність обставин, які обтяжують покарання та обставину, яка пом'якшує покарання - щире каяття .

Зокрема, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, згідно зі ст. 12 КК України, є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_5 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не перебуває у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, є раніше судимий, офіційно не працює, не одружений.

За сукупністю вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуальності покарання, суд першої інстанції визнав за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, у виді обмеження волі.

Окрім цього, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 71 КК України суд визнав необхідним до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Хмельницького апеляційного суду від 29.08.2023 року, із застосуванням положень п. 2 ч. 1 ст. 72 цього Кодексу та остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць.

Наведені у вироку мотиви призначеного ОСОБА_5 покарання дозволяють зробити висновок про те, що судом першої інстанції були дотримані вимоги закону, передбачені ст. 65 КК України, в тому числі щодо того, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а тому призначене обвинуваченому ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 309 КК України покарання у виді одного року обмеження волі, як за своїм видом, так і розміром, слід визнати справедливим та таким, що відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Окрім цього, приймаючи до уваги ту обставину, що ОСОБА_5 вчинив нове кримінальне правопорушення в період іспитового строку, призначеного вироком Хмельницького апеляційного суду від 29.08.2023 року, судобґрунтовано призначив йому остаточне покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком за правилами ч. 1 ст. 71 К та ч. 1 ст. 72 К України.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого про те, що при призначенні покарання, судом першої не взято до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, ставлення обвинуваченого до скоєного, дані про особу обвинуваченого, та наявність обставин, які пом`якшують покарання, то такі доводи не можуть бути взятими до уваги, позаяк всі обставини, на які посилається апелянт, були враховані судом першої інстанції при обранні ОСОБА_7 виду та розміру покарання.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів не вбачає підстав для зміни оскаржуваного вироку в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, вважає необхідним постановити рішення, яким вирокДарницького районного суду м. Києва від 22 грудня2023 року, ухвалений щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Вирок Дарницького районного суду міста Києва від 22 грудня 2023 року щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 753/23159/23

Провадження №11-кп/824/3733/2024

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8

Доповідач ОСОБА_1