ВИРОК

Іменем України

23.10.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадженн, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000479 від 03 вересня 2024 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. челябінськ, російської федерації, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 Кримінального Кодексу України,

встановив:

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 26.04.2024 року у справі у справі №465/3123/24, провадження №2-о/465/189/24, видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_4 строком на 6 місяців, яким визначено тимчасове обмеження його прав, а саме:

-заборонено ОСОБА_4 , перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 ;

-заборонено ОСОБА_4 наближатися на відстань менше як 200 м до місця проживання ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_2 ;

-- заборонено ОСОБА_4 переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватися з постраждалою особою ОСОБА_5 .

Однак, ОСОБА_4 , 02.09.2024, близько 20:55 год., будучи ознайомленим із рішенням Франківського районного суду м. Львова від 26.04.2024 про видачу обмежувального припису, яким відносно нього встановлено вищенаведені тимчасові обмеження його прав, діючи умисно, порушив даний обмежувальний припис, а саме прийшов у місце спільного проживання з ОСОБА_5 , а саме у квартиру АДРЕСА_3 .

Крім цього, ОСОБА_4 , 05.09.2024, близько 21:00 год., будучи ознайомленим із рішенням Франківського районного суду м. Львова від 26.04.2024 про видачу обмежувального припису, яким відносно нього встановлено вищенаведені тимчасові обмеження його прав, діючи умисно, порушив даний обмежувальний припис, а саме прийшов у місце спільного проживання з ОСОБА_5 , а саме у квартиру АДРЕСА_3 .

Крім цього, ОСОБА_4 , 06.09.2024, близько 20:50 год., будучи ознайомленим із рішенням Франківського районного суду м. Львова від 26.04.2024 про видачу обмежувального припису, яким відносно нього встановлено вищенаведені тимчасові обмеження його прав, діючи умисно, порушив даний обмежувальний припис, а саме прийшов у місце спільного проживання з ОСОБА_5 , а саме у квартиру АДРЕСА_3 .

Крім цього, ОСОБА_4 , 10.09.2024, близько 11:50 год., будучи ознайомленим із рішенням Франківського районного суду м. Львова від 26.04.2024 про видачу обмежувального припису, яким відносно нього встановлено вищенаведені тимчасові обмеження його прав, діючи умисно, порушив даний обмежувальний припис, а саме прийшов у місце спільного проживання з ОСОБА_5 , а саме у квартиру АДРЕСА_3 .

Крім цього, ОСОБА_4 , 11.09.2024, близько 15:25 год., будучи ознайомленим із рішенням Франківського районного суду м. Львова від 26.04.2024 про видачу обмежувального припису, яким відносно нього встановлено вищенаведені тимчасові обмеження його прав, діючи умисно, порушив даний обмежувальний припис, а саме прийшов у місце спільного проживання з ОСОБА_5 , а саме у квартиру АДРЕСА_3 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному проступку, передбаченого ст.390-1 КК України, визнав повністю. Дав покази, які в повній мірі відповідають фабулі обвинувачення та вищенаведеним встановленим судом обставинам. Пояснив, що дійсно, порушував обмежувальний припис, встановлений відносно нього рішенням Франківського районного суду м. Львова від 26.04.2024 року у справі у справі №465/3123/24, а саме приходив у місце спільного проживання з ОСОБА_5 , а саме у квартиру АДРЕСА_3 . Обвинувачений щиро розкаявся, розуміє неправильність своїх дій та просив суд суворо його не карати.

Зважаючи на повне визнання обвинуваченим своєї вини, відповідно до ч. 3 т. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, встановлених органом досудового розслідування, оскільки цього не заперечили учасники судового розгляду і такі ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував в обвинуваченого, а також інших учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснив сторонам кримінального провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини даної справи у апеляційному порядку.

Оцінюючі встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.390-1 КК України, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до кримінального проступку, а саме умисне невиконання обмежувального припису, що застосований до нього судом.

Пом`якшуючою покарання ОСОБА_4 обставиною є щире каяття.

Обтяжуючих покарання ОСОБА_4 обставин судом не встановлено.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги характер та тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповдіно до ст.12 КК України відноситься до кримінального проступку, особливості й обставини вчинення проступку, форму вини, мотиви і мету вчинення проступку, спосіб та стадію його вчинення, поведінку обвинуваченого після вчинення неправомірних дій. Також суд враховує фактичні обставини справи, наслідки кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем реєстрації характеризується позитивно, наявність пом`якшуючої обставини: щире каяття, відсутність обтяжуючих обставин, вчинення п`яти епізодів кримінального правопорушення.

Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст.ст. 50, 65 КК України, метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

Беручи до уваги вказані обставини, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ст.390-1 КК України, за якою кваліфіковано дії обвинуваченого, у виді пробаційного нагляду.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду, надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання, що відповідає положенням статті 65 КК України.

Суд вважає, що така міра покарання сприятиме досягненню справедливого балансу між правами та свободами обвинуваченого та інтересами держави і суспільства, і буде достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід обвинуваченому у даній справі не обирався.

Питання речових доказів по справі необхідно вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, ч.15 ст.615 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

Згідно з ч.2, 3 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: DVD-R диски, що зберігаються при матеріалах кримінального провадження- залишити при матеріалах справи.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку, з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

З інших підстав, вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали (постанови) суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Вирок виготовлений в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Головуючий суддя ОСОБА_1