Провадження №11-кп/801/969/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого в режимі відеоконференції ОСОБА_7

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження № 0000119, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 22.05.2024 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 24 червня 2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця села Городківка Крижопільського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,-

Зміст судового рішення та встановлені судом обставини.

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 24 червня 2024 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначено покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Вирішено питання про долю речових доказів.

Судом установлено, що ОСОБА_7 18.04.2024 приблизно о 20 годині 43 хвилині, перебуваючи на вулиці поблизу головного входу до закладу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », по АДРЕСА_2 , помітив незнайомого йому раніше ОСОБА_9 , в якого були сережки у вухах та довге волосся скріплене у «хвіст». Оскільки ОСОБА_7 не сподобався зовнішній вигляд ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що він знаходиться в громадському місці, безпричинно, з хуліганських спонукань вступив у словесну суперечку з потерпілим.

Реалізовуючи свій умисел на вчинення хуліганських дій ОСОБА_10 о 20 годині 44 хвилин підійшов до ОСОБА_9 та запитавши з приводу його зовнішнього вигляду, розуміючи, що діє на очах перехожих, відвідувачів та працівників закладу, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, виражаючи свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, які знаходять свій вияв у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, установлених правил співжиття, спілкування, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного, прагнучи самоствердитися за рахунок приниження іншої особи, зненацька, неочікувано для ОСОБА_9 , умисно наніс останньому один удар кулаком правої руки в ділянку носу, в результаті чого завдав фізичного болю.

Суд кваліфікував дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 296 КК України як хуліганство - грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що їх подала.

В апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_7 ставиться питання про зміну вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 24 червня 2024 року в частині призначення покарання через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок суворості.

Просить призначити менш суворе покарання.

Апеляційна с карга мотивована тим, що суд розглянув обвинувальний акт за його відсутності та без участі його захисника та при призначенні покарання суд не врахував, що він раніше не судимий, розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання та ряд хронічних захворювань.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги обвинуваченого з підстав, викладених в ній та просили задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим, а призначене покарання таким, що відповідає загальним засадам призначення покарання.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з вироку, зазначені норми закону судом дотримано та вирок суду, в тому числі в частині призначення покарання, належним чином умотивовано.

Стосовно доводів апеляційної скарги обвинуваченого про здійснення судового розгляду обвинувального акта у відсутності обвинуваченого та його захисника, суд зазначає, що за змістом ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

У цьому провадженні обвинувачений ОСОБА_7 у присутності захисника беззаперечно визнав винуватість та надав письмову згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні (а. п. 11). При цьому йому відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України було розяснено, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Таким чином розгляд судом обвинувального акту за відсутності обвинуваченого та його захисника відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині суворості призначеного покарання суд зазначає, що відповідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому відповідно до ч. 2 ст. 52 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Таким чином кримінальне покарання повинно бути справедливим балансом з однієї сторони між необхідністю застосування заходів примусу внаслідок вчиненого кримінального правопорушення та усвідомлення винною особою необхідності її понести, та з іншої сторони такі заходи примусу мають бути достатніми для перевиховання особи та попередження нових злочинів.

Також необхідно зазначити, що Верховним Судом 01.02.18 у справі № 634/609/15-к визначено поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка за визначенням охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Окрім наведеного ККС ВС у постанові від 09.10.2018 (справа 756/4830/17-к) дійшов висновку, що термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанцій, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Санкцією ч. 1 ст. 190 КК України передбачено можливість призначення альтернативних покарань - штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, громадських робіт на строк від двохсот до двохсот сорока годин, виправних робіт на строк до двох років, пробаційного нагляду на строк до трьох років, або обмеження волі на той самий строк.

Як убачається з вироку, при призначенні покарання суд врахував тяжкість кримінального правопорушення та його наслідки, особу винного, який в силу ст. 89 КК України є таким, що немає судимості, посередню характеристику, обставину, яка пом`якшує покарання. Поряд з цим необхідно зазначити, що на даний час ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні іншого умисного корисливого злочину проти власності, вчиненого із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого в умовах воєнного стану (ч. 4 ст. 186 КК України).

Такі дані про особу винного у сукупності з обставинами вчинення злочину очевидно дають підстави для призначення найсуворішого покарання у виді обмеження волі, оскільки менш суворий вид покарання не забезпечить виправлення і перевиховання особи.

Таким чином висновки місцевого суду про призначення мінімального розміру покарання у виді обмеження волі, яке належить відбувати реально, є вірними.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 24 червня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000119, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 22.05.2024 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду Касаційної інстанції (Касаційного кримінального Суду в складі Верховного Суду) протягом трьох місяців з дня проголошення.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: