Справа № 632/1137/24
провадження № 1-кп/632/143/24

У Х В А Л А

30 серпня 2024 року місто Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

05 липня 2024 року до Первомайського міськрайонного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 липня 2024 року дане кримінальне провадження розподілене судді ОСОБА_1 .

Ухвалою судді від 24 липня 2024 року за обвинувальним актом у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

Після виконання судом вимог ст. ст. 342 345 КПК України прокурор доповів про можливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, оскільки дане процесуальне рішення складене відповідно до положень КПК України, вимоги територіальної підсудності дотримані, угоди не укладені, підстав для закриття провадження, його зупинення або повернення обвинувального акта прокурору не встановлено.

Потерпілий погодився з думкою прокурора.

Обвинувачений та захисник заперечували проти призначення судового розгляду.

При цьому захисником на підставі ст. ст. 303, 314 КПК України, подано скаргу клопотання, у якій він просить:

- скасувати постанови слідчого СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 від 02 і 03 липня 2024 року про відмову у задоволенні клопотань сторони захисту захисника ОСОБА_5 , як незаконні;

- визнати дії слідчого СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 незаконними в частині порушення вимог ст. 290 КПК України, при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження не у повному обсязі, а саме: не наданні стороні захисту копій документів, та документів для ознайомлення медичної документації потерпілого ОСОБА_6 , відеоматеріалів, які містяться на ДВД - дисках долучених до справи;

- відповідно до вимог ч. 12 ст. 290 КПК України заборонити органам прокуратури використовувати докази, які не були відкриті стороні захисту, а саме: медичну документацію потерпілого ОСОБА_6 , відеоматеріали, які містяться на ДВД дисках, долучених до справи;

- визнати недопустимими доказами у справі висновки судовомедичних експертиз, у тому числі додаткових;

- визнати дії слідчого СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 незаконними в частині порушення вимог ст. 220 КПК України, щодо не розгляду клопотання по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження на підставі вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину;

- за наслідками розгляду скарги та клопотання повернути обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 345 КК України прокурору Первомайського відділу Лозівської окружної прокуратури Харківської області.

Як скарга, так і клопотання, що містять у собі наведені вище вимоги, викладені захисником у одному документі.

В обґрунтування скарги захисник зазначив, що під час досудового слідства у кримінальному провадженні ним в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 були заявлені клопотання, зокрема клопотання № 3 від 02 липня 2024 року про проведення у кримінальному провадженні наступних процесуальних дій: одночасного допиту між підозрюваним ОСОБА_4 та свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , а також одночасного допиту між підозрюваним ОСОБА_4 та свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та потерпілим ОСОБА_6 .

Постановою слідчого від 02 липня 2024 року у задоволенні зазначеного клопотання відмовлено з тих підстав, що істотних розбіжностей в показаннях зазначених осіб не встановлено, тому підстави для проведення одночасного допиту відсутні.

Однак, як вважає захисник, зазначене слідчим не відповідає дійсності, так як вказані свідки та ОСОБА_4 повідомили про те, що останній не заподіював тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

До того ж ОСОБА_4 зазначив, що він не знайомий із потерпілим, тоді як ОСОБА_6 наполягає на тому, що тілесні ушкодження йому спричинив саме ОСОБА_4 .

Останній звернувся на адресу ТУ ДБР розташованого у місті Полтава із заявою від 11 червня 2024 року про заподіяння йому тілесних ушкоджень працівником поліції ОСОБА_6 , відносно останнього внесені відомості до ЄРДР за ч. 2 ст. 365 КК України кримінальне провадження № 0005579 від 24 липня 2024 року.

Згідно із висновком фахівця судово-медичної експертизи № 200-2024 ХОБСМЕ від 11 квітня 2024 року у ОСОБА_4 встановлені тілесні ушкодження.

Як зазначив захисник, за таких обставин саме є наявними розбіжності в показаннях підозрюваного ОСОБА_4 , в частині отримання ним тілесних ушкоджень заподіяних від дій потерпілого ОСОБА_6 .

Саме ці розбіжності повинні бути усунуті під час досудового слідства по вказаному кримінальному провадженню, та є наявні підстави для призначення та проведення одночасного допиту вказаних осіб.

За таких обставин, як вважає захисник, постанова слідчого про відмову у задоволенні клопотання не відповідає вимогам ст. ст. 7, 9, 224 КПК України, є незаконною та підлягає скасуванню.

Також захисник зазначив, що при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження та виконанні вимог ст. 290 КПК України стороною захисту було заявлено клопотання від 03 липня 2024 року: про надання копій усіх процесуальних документів, у тому числі медичної документації ОСОБА_6 та про їх залучення до матеріалів кримінального провадження; про визнання медичних документів останнього та висновку експертизи від 07 травня 2024 року недопустимими доказами; про призначення у кримінальному провадженні фото/відео судової експертизи; про призначення у кримінальному провадженні судової комп`ютернотехнічної експертизи; про проведення одночасного допиту між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 ; про проведення одночасного допиту між зазначеними вище свідками та потерпілим; про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_4 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в його діях складу злочину.

Постановою слідчого від 03 липня 2024 року у задоволенні й цього клопотання відмовлено.

Захисник вважає, що вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки вказані дії слідчого не відповідають положенням КПК України, зокрема порушені вимоги п. 15 ч. 3 ст. 42, ч. 1, ч. 2 ст. 221, ч. 2 - ч. 4, ч. 12 ст. 290 КПК України право підозрюваного, обвинуваченого одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення, робити необхідні виписки та копії документів, що містяться у матеріалах досудового розслідування, відмовлено у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не надано доступ до матеріалів досудового розслідування з можливістю скопіювати або відобразити докази та документи.

Крім того, захисник не погоджується з діями по призначенню та проведенню у кримінальному провадженні судово-медичної експертизи, оскільки матеріали кримінального провадження не містили будь-яких медичних документів стосовно стану здоров`я потерпілого ОСОБА_6 , у задоволенні клопотання сторони захисту щодо можливості ознайомлення та отримання копій медичних документів ОСОБА_6 - відмовлено.

Для проведення експертизи у кримінальному провадженні будь-які докази експерту надані не були. Виключно направлений потерпілий.

Посилаючись на положення ч. 1, ч. 2 ст. 84, ч. 1 ст. 86, ч. 4 ст. 87, ч. 2 ст. 89, ч. 1 ч. 3 ст. 93, ч. 2 ст. 98, ч. 2, ч. 3 ст. 100 КПК України, провівши аналіз та оцінку даних отриманих в ході досудового розслідування, надавши оцінку діям слідчого та експерта, які на думку захисника не відповідали вимогам КПК України, про що зазначено у клопотанні, захисник вказав, що висновки судово-медичних експертиз, у тому числі додаткових, які були проведені у даному кримінальному провадженні є недопустимими доказами, що також вказує на незаконність постанови слідчого.

На думку захисника постанова слідчого від 03 липня 2024 року є незаконною й тому, що у кримінальному провадженні не призначені експертизи про призначення яких клопотала сторона захисту, до того ж стороні захисту не були відкриті усі матеріали кримінального провадження, зокрема відеозаписи, які містяться на ДВД-дисках, а сама постанова в частині не призначення експертизи не відповідає вимогам п. 1, п. 2, п. 4 ст. 91, п.п. 2-3 ч. 2 ст. 242 КПК України.

В частині не проведення одночасного допиту порушено право підозрюваного на захист та п. 10 ч. 3 ст. 42 КПК України, а постанова не відповідає п. 10 ч. 3 ст. 42, ч. 5 ст. 46, ч. 9 ст. 224 КПК України, п. «д» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Окрім наведеного захисник зазначив, що клопотання про закриття кримінального провадження не було розглянуто слідчим за його суттю, у його задоволенні відмовлено не по суті, а по формальним ознакам.

Таким чином, на думку захисника, постанова слідчого не є вмотивованою, та є такою, що підлягає скасуванню.

Щодо повернення обвинувального акта прокурору, то захисник зазначив, що обвинувальний акт надісланий до суду з порушенням вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, зокрема він не є конкретним.

Обвинувальний акт не містить жодного посилання на наявність та/або відсутність проведення експертизи щодо тяжкості характеру тілесних ушкоджень, до того ж не визначений характер та локалізація отриманих тілесних ушкоджень.

Як зазначив захисник, обвинувальний акт не містить конкретних даних які є безпосередньо ознаками та предметом злочину по вказаній справі.

Визначені обставини не надають можливості стороні захисту належним чином захищатися від обвинувачення та викласти свою правову позицію щодо ставлення до вказаних подій.

Обвинувачений, як вимоги скарги, так і вимоги клопотання, що були подані захисником, підтримав.

Прокурор проти задоволення як скарги, так і клопотання захисника заперечував, зазначивши, що всі процесуальні та слідчі дії, а також процесуальні рішення під час досудового розслідування, у тому числі ті які сторона захисту вважає незаконними, були вчинені, проведені та прийняті відповідно до порядку, визначеного КПК України, зміст обвинувального акта повністю відповідає вимогам ч. 2 - ч. 4 ст. 291 КПК України, зокрема у ньому зазначені виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

До обвинувального акта доданий реєстр матеріалів досудового розслідування.

Що стосується доводів сторони захисту про те, що обвинувальний акт не містить посилання на висновок судово медичної експертизи, яка встановила у ОСОБА_6 наявність тілесних ушкоджень, проведення якої у даному випадку є обов`язковою, то прокурор зазначив, що положеннями ч. 2 ст. 291 КПК України не передбачено зазначення у обвинувальному акті відомостей про докази, якими обґрунтовується висунуте обвинувачення, до того ж розкриття сутності доказів до початку судового розгляду є неприпустимим, оскільки такі дії будуть суперечити принципам рівноправності та змагальності сторін.

Потерпілий погодився із прокурором.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт, долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, розписки про отримання копій зазначених документів обвинуваченим та захисником, доводи як скарги, так і клопотання, а також документи, надані у їх обґрунтування, дійшов наступних висновків.

Так, за змістом ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 475 КПК України; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п. п. 5-8, 10 ч. 1 або ч. 2 статті 284 КПК України; 3) повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України; 4) направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта; 6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

За наслідками підготовчого судового засідання судом встановлено, що угоди до суду не надходили, про їх укладення суд не повідомляли і сторони кримінального провадження.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 5-8, 10 ч. 1, ч. 2 ст. 284 КПК України, або його зупинення, передбачених ст. 335 КПК України, судом не встановлено.

Кримінальне провадження підсудне Первомайському міськрайонному суду Харківської області.

Щодо клопотання захисника про повернення обвинувального акта прокурору з підстав порушення п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, зміст якого наведений вище, суд виходить із такого.

Згідно із ч. 3 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

При цьому законодавець надає суду право, а не встановлює обов`язок під час підготовчого судового засідання повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України (постанова Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 520/8135/15-к).

За змістом вищевказаної норми для ухвалення рішення про повернення обвинувального акта суд має встановити невідповідність відомостей, що фактично наявні у обвинувальному акті, тим відомостям, які він має містити, згідно з вимогами КПК України. При цьому повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків та порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд та які не можуть бути усунені під час судового розгляду.

Перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, закріплено у ч. 2 ст. 291 КПК України.

До них належать: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); розмір пропонованої винагороди викривачу; дату та місце його складення та затвердження.

Тож суд враховує, що визначення обсягу фактичних обставин кримінального правопорушення, що викладаються у обвинувальному акті, належить до дискреційних повноважень прокурора.

До того ж, як прямо передбачено законом, фактичні обставини кримінального правопорушення викладаються в такій формі і в такому об`ємі, які прокурор вважає встановленими за результатами проведеного досудового розслідування.

При цьому, в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого кримінального правопорушення, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель кримінального правопорушення, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно (ч. 3 ст. 291 КПК України).

Крім цього, за змістом ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Дослідивши поданий у даному кримінальному провадженні обвинувальний акт, суд дійшов висновку, що вищевказані вимоги до обвинувального акта стороною обвинувачення дотримані в тій мірі, яка не перешкоджає суду призначити судовий розгляд.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000179 від 06 квітня 2024 року містить відомості, що передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України, він підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив, і до нього додано передбачені кримінальним процесуальним законом додатки.

Водночас, положення ч. 2 ст. 291 КПК України містять вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, до зазначеного переліку не входять відомості про докази, у тому числі висновки експертиз, якими буде обґрунтовуватись висунуте обвинувачення.

Таким чином, на думку суду, обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України, оскільки за змістом п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, усі необхідні відомості обвинувального акта, направленого до суду у цьому кримінальному провадженні, зазначені у його тексті слідчим та прокурором, який затверджував зазначений акт, включаючи, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які орган досудового розслідування вважав встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення за нормами КК України та формулювання самого обвинувачення.

У реєстрі матеріалів до обвинувального акта викладено рух та сутність вчинених на стадії досудового розслідування слідчих та процесуальних дій у цьому кримінальному провадженні.

Незгода сторони захисту із викладом фактичних обставин, формулюванням обвинувачення за своїм змістом є запереченням проти нього, розгляд яких може бути здійснений на етапі судового розгляду кримінального провадження.

Таким чином, обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 відповідає вимогам КПК України, у зв`язку з чим суд не вбачає обґрунтованих підстав для повернення обвинувального акта прокурору, а тому відмовляє у задоволенні відповідного клопотання захисника.

Відтак, підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні.

Щодо оскарження дій слідчого, суд зазначає наступне.

Так, кримінальний процесуальний закон передбачає право сторони захисту у підготовчому засіданні подати скарги на рішення та дії слідчого або прокурора, які не підлягали оскарженню під час досудового розслідування.

Частинами 2, 3 ст. 303 КПК України передбачено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 316 цього Кодексу.

Під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті, тобто рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим та рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки.

Згідно із роз`ясненнями, які закріплені у п. 4 листа Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» № 1640/0/4-12 від 09 листопада 2012 року, рішення, дії, бездіяльність, перелік яких визначено у ч. 1 ст. 303 КПК, можуть бути оскаржені на стадії досудового розслідування, але не можуть бути предметом оскарження на стадії підготовчого судового засідання. Водночас рішення, дії, бездіяльність слідчого чи прокурора, які не визначені у ч. 1 ст. 303 КПК, можуть бути оскаржені під час підготовчого судового засідання. Як під час досудового розслідування, так і під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені лише 2 різновиди рішень: 1) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; 2) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки.

Доводи захисника по оскарженню дій слідчого зводяться до незгоди із процесуальними рішеннями слідчого про відмову у задоволенні клопотань, у тому числі: про проведення слідчих дій; про надання копій документів; про закриття кримінального провадження, а також невиконання вимог ст. 290 КПК України, щодо відкриття матеріалів кримінального провадження.

Разом із цим п. 1, п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, а також рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, можуть бути оскаржені тільки на стадії досудового провадження

При цьому, аналізуючи доводи скарги щодо наявності підстав визнання незаконними та скасування процесуальних рішень у кримінальному провадженні, про які зазначено вище, суд виходить з того, що оскарження таких дій на стадії підготовчого судового засідання не передбачено положеннями ч. 3 ст. 303 КПК України.

Водночас, положеннями глави 27 КПК України «Підготовче провадження» не передбачені повноваження суду щодо здійснення дослідження і оцінки доказів, а також визнання їх недопустимими під час підготовчого судового засідання, як і не передбачені повноваження забороняти стороні обвинувачення використовувати докази, які не були відкриті стороні захисту у порядку ст. 290 КПК України.

Оцінюючи доводи, викладені у скарзі поданої стороною захисту, подану в порядку вимог ст. 303 КПК України, судом не встановлено перешкод призначенню кримінального провадження до судового розгляду.

До того ж подана до суду скарга на дії/бездіяльність слідчого стосуються процедури визнання доказів недопустимими та обсягу висунутого обвинувачення, що не може бути предметом розгляду під час підготовчого судового засідання, адже окреслені питання є предметом судового розгляду.

Відповідно, з урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне відмовити у задоволені вимог скарги про які зазначено вище.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи відносно вказаної вище особи, суд доходить висновку про можливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.

Так, згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності, угоди не укладені, підстав для закриття провадження, його зупинення або повернення обвинувального акта прокуророві не встановлено.

Порушень вимог кримінального процесуального законодавства України, які б унеможливлювали призначення судового розгляду, не встановлено.

Відповідно до ч. 5 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених КПК України, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 314-1 КПК України, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, окрім іншого, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину.

ОСОБА_4 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, яке згідно із ст. 12 цього ж Кодексу, є нетяжким злочином.

Відтак, відповідно до п. 6. ч. 3 ст. 314 КПК України, суд вважає за необхідне доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

Суд, під час підготовки до судового розгляду визначивши дату та місце його проведення, з`ясувавши необхідність проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні, питання про склад осіб, які братимуть у ньому участь, вчинивши всі необхідні дії, завершив підготовку до судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314 317 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги захисника відмовити.

У задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акта прокурору відмовити.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово, на 11 годину 00 хв. 09 вересня 2024 року у приміщенні Первомайського міськрайонного суду Харківської області за адресою: Харківська область, Лозівський район, місто Первомайський, вулиця Соборна, 18.

Викликати у судове засідання осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

Роз`яснити учасникам провадження право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження на підставі їх письмових клопотань.

Доручити представнику персоналу органу пробації підготувати у строк до 09 вересня 2024 року досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_1