Справа № 405/2148/24
1-кп/405/104/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року Ленінський районний суд міста Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницький клопотання захисника обвинуваченого про закриття на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінального провадження № 0000813 від 19 березня 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого: 30.11.2023 Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 4 ст. 185, ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за таких обставин.

ОСОБА_5 , будучи обізнаним про введення та дію в Україні воєнного стану, 18 березня 2024 року о 12-26 годині, тобто в період дії воєнного стану перебував у приміщенні магазину «Файно-маркет № 144», що розташований за адресою:м. Кропивницький, вул. Шевченка, буд. 27, який належить «ТОВ Вересень-плюс», де у останнього виник умисел, спрямований на таємне, повторне, викрадення чужого майна. Так, ОСОБА_5 , діючи із прямим умислом, перебуваючи у вищевказаному магазині, впевнившись в тому, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії не будуть помічені, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав із торгівельного прилавку пляшку віскі «Погіс» 40 %, об`ємом 0,7 л у кількості 1 одиниці, вартість якої відповідно до висновку експерта № СЕ-19/112-24-ТВ від 22.03.2024 становить 842 гривень 33 копійок, яку в подальшому заховав до внутрішньої частини сумки, яка в той момент була одягнена через плече. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 пройшов повз касову зону вищевказаного магазину, умисно не пред`явивши касиру вищевказаний товар та не здійснивши оплату за нього. Після чого ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши своїми протиправними діями ТОВ «Вересень-плюс» матеріальну шкоду на суму 842 гривень 33 копійки.

Захисником обвинуваченого заявлено клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачений, після роз`яснення йому положень ч. 3 ст. 479-2 КПК України, надав згоду на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання захисника обвинуваченого, зазначивши про наявність підстав для закриття кримінального провадження.

Представник потерпілого, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, будь-яких клопотань на адресу суду не направляв.

Заслухавши учасників судового провадження суд дійшов висновку про закриття кримінального провадження з огляду на таке.

Положеннями ч. 4 ст. 185 КК України встановлено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану.

Положеннями ч. 1 ст. 185 КК України встановлено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції, яка була чинною станом на час події інкримінованого кримінального правопорушення) було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

При цьому, положеннями ч. 3 ст. 51 КУпАП (у редакції, яка була чинною станом на час події інкримінованого кримінального правопорушення) було визначено, що викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

09.08.2024 набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким ст. 51 КУпАП була викладена у новій редакції.

Наразі положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Крім того, положеннями ч. 2 ст. 51 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені ч. 1 цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України настає у разі перевищення вартості викраденого майна двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян - це грошова сума, яка регламентується Податковим кодексом України.

Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ ПК України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV ПК України з урахуванням норм абз. 1 пп. 169.4.1 п. 169.4 цієї статті платник податку має право на зменшення суми загального місячного оподатковуваного доходу, отримуваного від одного роботодавця у вигляді заробітної плати, на суму податкової соціальної пільги: 169.1.1 у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Станом на дату події інкримінованого кримінального правопорушення розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня 2024 року відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» становив 3028,00 грн.

Положеннями ч. 2 ст. 4 КК України передбачено кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість

При цьому ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Внесенням змін Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» до ст. 51 КУпАП скасовано кримінальну відповідальність за вчинення кримінальних правопорушень за ст. 185 КК України у випадках коли сума викраденого майна не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і таке скасування має зворотну дію у часі.

Таким чином, кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України з урахуванням дати події інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення настає лише у разі вартість викраденого майна перевищує 3028,00 гривень (50% від 3028 х 2).

Отже дії ОСОБА_5 , які виразилися у викрадені 18.03.2024 чужого майна на загальну суму 842,33 гривень наразі не є кримінально караним діянням, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Положеннями ч. 3 ст. 479-2 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 1-2 ч. 2 ст. 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених положень матеріального та процесуального законодавства, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність суд констатує наявність правових підстав для закриття кримінального провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, з урахуванням згоди обвинуваченого на його закриття з цієї підстави.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 органом досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.

Понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження витрати на проведення експертизи слід вважати понесеними за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 284, 369-372, 479-2 КПК України, ст.ст. 3, 4, 5, 185 КК України, суд -

постановив:

Клопотання захисника обвинуваченого про закриття кримінального провадження задовольнити.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.03.2024 за № 0000813 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Процесуальні витрати у справі на залучення експерта у розмірі 1541,56 гривень вважати понесеними за рахунок коштів Державного бюджету України.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 не обирався.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом семи днів з дня її оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_7