Справа № 182/3837/24
Провадження № 1-кс/0182/732/2024
У Х В А Л А

Іменем України

22.07.2024 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі скаргу ДП «Адміністрації річкових портів» на постанову слідчого Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 08.09.2021р. про закриття кримінального провадження № 0002377 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 206 КК України.,

ВСТАНОВИВ:

ДП «Адміністрації річкових портів» звернулося до суду зі скаргою на постанову слідчого Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 08.09.2021р. про закриття кримінального провадження № 0002377 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 206 КК України, яка мотивована наступним :

На підставі заяви ДП «Адміністрації річкових портів» та ухвали слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду, 27.11.2020р. Нікопольським ВП ГУНП в Дніпропетровській області були внесені відомості до ЄРДР за № 0002377 за фактом вчинення кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 206 КК України.

08.09.2021р., постановою слідчого СВ Нікопольського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 кримінальне провадження № 0002377 від 27.11.2020р. закрите у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

ДП «Адміністрації річкових портів» вважає, що зазначена постанова слідчого є незаконною та такою , що підлягає скасуванню.

Прокурор в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим належним чином про дату та час проведення судового засідання. Заяв, клопотань на адресу суду не надав.

Скаржник у судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд скарги без їх участі. На задоволенні скарги наполягали.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Вимогами ст. 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Також ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

2. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Нормами ст.. 93 КПК України передбачено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Частина 2 названої статті передбачає, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог частини першою статті 303 КПК України передбачено, що

1. На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Як вбачається з тексту оскаржуваної постанови слідчого, слідчим досліджено лише рішення Господарського суду м.Києва у справі № 910/13850/13 та допитаний лише один свідок ОСОБА_4 . Тобто, дослідивши лише один документ та допитавши одного свідка слідчий зробив висновок про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 206 КК України. Таким чином, за думкою слідчого судді, постанова слідчого Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 08.09.2021р. про закриття кримінального провадження № 0002377 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 206 КК України, є незаконною, слідчим не досліджені повно і неупереджено обставини кримінального провадження, що привело до порушення вимог ст..ст. 2, 9, 91, 93 КПК України.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя вважає, що постанова слідчого Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 08.09.2021р. про закриття кримінального провадження № 0002377 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 206 КК України підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст.. 2,9, 91, 92, 93, 303, 306, 307 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ДП «Адміністрації річкових портів» на постанову слідчого Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 08.09.2021р. про закриття кримінального провадження № 0002377 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 206 КК України задовольнити.

Постанову слідчого Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 08.09.2021р. про закриття кримінального провадження № 0002377 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 206 КК України, скасувати.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1