Провадження № 1-кс/638/3071/24
УХВАЛА

Іменем України

16 вересня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000978 від 21.07.2024 року за ч. 1 ст. 121 КК України про продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ, Донецької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, інваліда 3 групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 25.09.2023 року Слов`янським районним судом Донецької області за ч.1 ст. 289 КК України до 3 років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України умовно з іспитовим строком на 1 рік,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

в с т а н о в и в:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого, погоджене прокурором про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в межах строку досудового розслідування.

Досудовим розслідуванням встановлено наступне.

ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, 20 липня 2024 року приблизно о 21 годині, точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , під час сварки з ОСОБА_8 , маючи прямий умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень останній, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тримаючи у правій руці ніж, наніс один удар в живіт ОСОБА_8 спричинивши тілесне ушкодження у вигляді проникаючого торако-абдомінального поранення справа.

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

В обґрунтування клопотання слідчий та прокурор посилаються на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України та вказують на необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному правопорушенні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили змінити запобіжний захід на менш суворий.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, встановив наступне.

Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

21.07.2024 о 16 год. 02. хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, українця, громадянина України, не працюючого, є особою з інвалідністю 3 групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий вироком Слов`янського міськрайонного сулу Донецької області від 25.09.2023 року за ч. 1 ст. 289 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України строком на 1 рік, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколами огляду місць події, показами потерпілої, свідків, речовими доказами, протоколом слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_8 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично затримано працівниками Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області 21.07.2024 о 04 годині 40 хвилин за підозрою у вчиненні вищевказаного злочину.

Згідно протоколу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України 21.07.2024 о 15 годині 54 хвилин.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.07.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 18 вересня 2024 року до 15 год 54 хв., без визначення розміру застави.

Постановою в.о. керівника Ізюмської окружної прокуратури

ОСОБА_9 від 11.09.2024 року строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 21.10.2024 року, у зв`язку з чим у органу досудового розслідування виникла необхідність про продовження строку дії запобіжного заходу.

З матеріалів клопотання вбачається, що по кримінальному провадженню проведено ряд необхідних слідчих дій, спрямованих на отримання та перевірку доказів. Однак для закінчення досудового розслідування необхідно провести низку додаткових слідчих дій, таких як: отримання висновків судово-цитологічної, судово-імунологічних експертиз; отримання медичних документів та проведення судово-медичної експертизи; відкриття сторонам кримінального провадження матеріалів досудового розслідування та надання їм доступу до матеріалів досудового розслідування; складання та вручення підозрюваному обвинувального акту та реєстру до нього, а тому досудове розслідування по даному кримінальному провадженню неможливо завершити до закінчення дії попередньої ухвали про тримання підозрюваного під вартою.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу підозрюваному, слідчим суддею враховується, що ризики, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України встановлені під час застосування запобіжного заходу, продовжують існувати, а саме: необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному правопорушенні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про необхідність ув`язнення особи вагомою підставою є ризик переховування цієї особи від правосуддя та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. При цьому переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.

В розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, у вчиненні злочину, відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, спростовує доводи сторони захисту про відсутність зазначених ризиків.

Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Тримання під вартою є виправданим якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи (Рішення «Лабіта проти Італії»).

При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше судимий, підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення в період умовного засудження за попереднім вироком, офіційних доходів не має.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Однак, приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи те, що ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України продовжують існувати, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, дані про особу підозрюваного, суд вважає, що застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання вказаним ризикам, тому слідчий суддя продовжує застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.177, 178, 197, 199, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань № 27 підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 15 години 54 хвилин 21 жовтня 2024 року в межах строку досудового розслідування без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1