У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 01.10.2024 року, якою накладено арешт на вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно за місцем проживання ОСОБА_6 ,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

адвокат ОСОБА_5

власник майна ОСОБА_6

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі адвокат просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Короткий зміст ухвали слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді накладено арешт на вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно за місцем проживання ОСОБА_6 , в ході якого було виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «Samsung» моделі «А34», який поміщено до сейф-пакету PSP1101209;

-ноутбук марки «Lenovo» серійний номер PF9XB7C13073 з зарядним пристроєм до нього, який поміщено до сейф-пакету WAR1766148;

-мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy А34» який поміщено до сейф-пакету PSP1016911.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Стверджує, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим та невмотивованим, під час його ухвалення допущено неповноту судового розгляду та істотно порушенні вимоги кримінального процесуального закону.

Пояснює, що 13.09.2024 року в процесі обшуку квартири ОСОБА_6 на питання представників поліції, заявила, що ніяких злочинних дій в тому числі передбачених ст.301 КК України вона не скоювала, про що можуть свідчить будь яка інформація її мобільного телефону та ноутбуку, прізвище свідка ОСОБА_8 , номери телефонів НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , банківській картки НОМЕР_3 , будь які сайти в інтернеті інтимного характеру - їй не знайомі, незаконні гроші від будь яких громадян вона не отримувала, а також її обурює все, що пов`язане з обшуком, вилученням власного майна (телефоном, ноутбуком), на яких знаходяться контактні номери близьких, рідних, друзів та інш., яким вона незаконно обмежена користуватися. Крім того, поліція, як орган досудового розслідування, не викликає її для надання пояснень чи добиту с приводу обставин якоїсь підозри причетності її до скоєння будь якого правопорушення, незаконно утримуючи вказане арешту.

Вказує, що органом досудового розслідування з клопотанням про арешт майна слідчому судді не надано будь яких належних та допустимих доказів щодо наявності у телефоні та ноутбуці третьої особи власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_6 слідів чи інформації порнографічних матеріалів про скоєння будь якого злочину останньою, в тому числі передбаченого ст.301 КК України, що виключає законну підставу про арешт вказаного майна, а також телефону її рідної сестри ОСОБА_9 . А тому, слідчий суддя не мав достатніх підстав визнавати вказані предмети такими, що мають суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні та накладати на ці предмети арешт.

Звертає увагу, що слідчим суддею клопотання про арешт майна розглянуто з порушенням строків передбачених ч.1 ст.172 КПК України.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

Під час розгляду клопотання прокурора про арешт майна, слідчим суддею встановлені наступні обставини.

В провадженні слідчого відділу Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області перебувають матеріали досудового розслідування за №0001359 від 02.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України.

За версією органу досудового розслідування, 02.09.2024 надійшов рапорт оперуповноваженого СПШ ВКП Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 про те, що в ході моніторингу мережі інтернет було виявлено невстановлену особу, яка на території Заводського району м. Миколаєва за грошову винагороду, через месенджери розповсюджує фото та відео порнографічного характеру.

Даний факт зареєстровано до ЖЕО Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області за № 14113 від 02.09.2024 та в подальшому внесено до ЄРДР за №0001359 від 02.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України.

В ході досудового розслідування було надано доручення в порядку ст. 40 КПК України, з метою встановлення особи яка здійснює виготовлення та збут порнографічних матеріалів та її місця знаходження.

Згідно рапорту начальника СПШ ВКП Миколаївського РУП ОСОБА_11 оперативним шляхом встановлено, що до вказаного кримінального правопорушення причетна ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка орендує квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, квартира АДРЕСА_2 на праві власності у частці 1/1 належить ОСОБА_12 .

Згідно допиту свідка ОСОБА_8 встановлено, що 28.08.2024 року, ОСОБА_8 перебував вдома, мені стало скучно та ОСОБА_8 вирішив зареєструватися на сайті знайомств з метою нових знайомств. За допомогою мережі інтернет, ОСОБА_8 ввів в строці для пошуку «Сайт знайомств Миколаїв», та один із перших сайтів в результаті пошуку був сайт «Проститутки Николаєва», ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 з цікавості вирішив зайти на даний сайт на якому було багато сторінок різних дівчат, як ОСОБА_8 зрозумів вони Мешканки Миколаєва, на даному сайті обличчя дівчат було закрито, або взагалі не було видно.

Так під час перегляду вказаного сайту, ОСОБА_8 зацікавила сторінка дівчини яка була підписана як « ОСОБА_13 вирт», ІНФОРМАЦІЯ_3 увагу на неї ОСОБА_8 звернув так як йому сподобалися її фото з аватарки. Зайшовши на її сторінку та переглянувши профіль, ОСОБА_8 вирішив написати дівчині з метою спілкування, на сторінці було зазначено номер телефону НОМЕР_1 , який ОСОБА_8 зберіг собі, та при збереженні даний контакт автоматично був підписаний як « ОСОБА_14 ». Так, 28.08.2024 року ОСОБА_8 все ж написав користувачці абонентського номеру НОМЕР_1 , та запропонував познайомитися, на що остання повідомила, що спілкується тільки онлайн, без зустрічей, та сама запропонувала ОСОБА_8 купити її фото сексуального характеру, дівчина скинула прайс, в якому було зазначено перелік послуг та їх вартість.

З цікавості ОСОБА_8 вирішив подивитися відео, про що повідомив дівчині, яка в свою чергу відправила номер банківської картки НОМЕР_3 , на який ОСОБА_8 одразу ж переказав грошові кошти в сумі 300 гривень за допомогою банку «А-банк», а саме онлайн оплата.

Одразу після оплати дівчина відправила йому один відеозапис тривалістю приблизно 15 хвилин, в подальшому ми продовжили спілкування, більше в дівчини ОСОБА_8 ніякі файли порнографічного характеру не купував. При перегляді відео файлу, ОСОБА_8 виявив невідомих мені дівчину та чоловіка між якими відбувався статевий акт, обличчя дівчини видно не було так як його закривав чоловік. Про дану дівчину ОСОБА_8 розповів своєму товаришу, який повідомив йому, що дії невідомої мені дівчини являються незаконними, тому ОСОБА_8 вирішив звернутися до поліції з приводу даної дівчини, щоб фото та відео сексуального характеру не побачили малолітні особи.

Під час огляду мобільного телефону ОСОБА_8 було встановлено, що в месенджері «Телеграм» з абонентського номеру телефону НОМЕР_2 , власник надсилав фото та відеозаписи інтимного характеру після проведення оплати на його картковий рахунок НОМЕР_3 .

Окрім того, під час досудового розслідування допитано інших свідків які також підтверджують факт збуту порнографічних матеріалів, та оглянуто мобільні пристрої з листуванням.

13.09.2024, в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено:

?мобільний телефон марки «Samsung» моделі «А34» який поміщено до сейф-пакету PSP1101209.

?Ноутбук марки «Lenovo» серійний номер PF9XB7C13073 з зарядним пристроєм до нього, який поміщено до сейф-пакету WAR1766148.

?Мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy А34» який поміщено до сейф-пакету PSP1016911.

Вказані предмети мають суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні так як зазначені речі є засобом вчинення кримінального злочину Ta вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального злочину.

Постановою слідчого від 13.09.2024 року вилучене в ході обшуку майно визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на дане майно, в обґрунтування клопотання вказав, що виявлене в ході обшуку майно має суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, накладення арешту на нього необхідно з метою забезпечення його збереження як речового доказу.

Задовольняючи клопотання прокурора, слідчий суддя послався на те, що вказане майно, відповідає критеріям зазначеним у ст.98 КПК України, тобто є речовим доказом, та з метою забезпечення його збереження, як речового доказу, вважав за необхідне накласти арешт на дане майно.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд приходить до наступного.

Положенням ч.1ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

З представлених в апеляційний суд матеріалів вбачається, що в провадженні слідчого відділу Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області перебувають матеріали досудового розслідування за №0001359 від 02.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України.

За версією органу досудового розслідування, 02.09.2024 надійшов рапорт оперуповноваженого СПШ ВКП Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 про те, що в ході моніторингу мережі інтернет було виявлено невстановлену особу, яка на території Заводського району м. Миколаєва за грошову винагороду, через месенджери розповсюджує фото та відео порнографічного характеру.

Даний факт зареєстровано до ЖЕО Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області за № 14113 від 02.09.2024 та в подальшому внесено до ЄРДР за №0001359 від 02.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України.

В ході досудового розслідування було надано доручення в порядку ст. 40 КПК України, з метою встановлення особи яка здійснює виготовлення та збут порнографічних матеріалів та її місця знаходження.

Згідно рапорту начальника СПШ ВКП Миколаївського РУП ОСОБА_11 оперативним шляхом встановлено, що до вказаного кримінального правопорушення причетна ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка орендує квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, квартира АДРЕСА_2 на праві власності у частці 1/1 належить ОСОБА_12 .

Згідно допиту свідка ОСОБА_8 встановлено, що 28.08.2024 року, ОСОБА_8 перебував вдома, мені стало скучно та ОСОБА_8 вирішив зареєструватися на сайті знайомств з метою нових знайомств. За допомогою мережі інтернет, ОСОБА_8 ввів в строці для пошуку «Сайт знайомств Миколаїв», та один із перших сайтів в результаті пошуку був сайт «Проститутки Николаєва», ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 з цікавості вирішив зайти на даний сайт на якому було багато сторінок різних дівчат, як ОСОБА_8 зрозумів вони Мешканки Миколаєва, на даному сайті обличчя дівчат було закрито, або взагалі не було видно.

Так під час перегляду вказаного сайту, ОСОБА_8 зацікавила сторінка дівчини яка була підписана як « ОСОБА_13 вирт», ІНФОРМАЦІЯ_3 увагу на неї ОСОБА_8 звернув так як йому сподобалися її фото з аватарки. Зайшовши на її сторінку та переглянувши профіль, ОСОБА_8 вирішив написати дівчині з метою спілкування, на сторінці було зазначено номер телефону НОМЕР_1 , який ОСОБА_8 зберіг собі, та при збереженні даний контакт автоматично був підписаний як « ОСОБА_14 ». Так, 28.08.2024 року ОСОБА_8 все ж написав користувачці абонентського номеру НОМЕР_1 , та запропонував познайомитися, на що остання повідомила, що спілкується тільки онлайн, без зустрічей, та сама запропонувала ОСОБА_8 купити її фото сексуального характеру, дівчина скинула прайс, в якому було зазначено перелік послуг та їх вартість.

З цікавості ОСОБА_8 вирішив подивитися відео, про що повідомив дівчині, яка в свою чергу відправила номер банківської картки НОМЕР_3 , на який ОСОБА_8 одразу ж переказав грошові кошти в сумі 300 гривень за допомогою банку «А-банк», а саме онлайн оплата.

Одразу після оплати дівчина відправила йому один відеозапис тривалістю приблизно 15 хвилин, в подальшому ми продовжили спілкування, більше в дівчини ОСОБА_8 ніякі файли порнографічного характеру не купував. При перегляді відео файлу, ОСОБА_8 виявив невідомих мені дівчину та чоловіка між якими відбувався статевий акт, обличчя дівчини видно не було так як його закривав чоловік. Про дану дівчину ОСОБА_8 розповів своєму товаришу, який повідомив йому, що дії невідомої мені дівчини являються незаконними, тому ОСОБА_8 вирішив звернутися до поліції з приводу даної дівчини, щоб фото та відео сексуального характеру не побачили малолітні особи.

Під час огляду мобільного телефону ОСОБА_8 було встановлено, що в месенджері «Телеграм» з абонентського номеру телефону НОМЕР_2 , власник надсилав фото та відеозаписи інтимного характеру після проведення оплати на його картковий рахунок НОМЕР_3 .

Окрім того, під час досудового розслідування допитано інших свідків які також підтверджують факт збуту порнографічних матеріалів, та оглянуто мобільні пристрої з листуванням.

13.09.2024, в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено:

?мобільний телефон марки «Samsung» моделі «А34» який поміщено до сейф-пакету PSP1101209.

?Ноутбук марки «Lenovo» серійний номер PF9XB7C13073 з зарядним пристроєм до нього, який поміщено до сейф-пакету WAR1766148.

?Мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy А34» який поміщено до сейф-пакету PSP1016911.

Вказані предмети мають суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, так як зазначені речі є засобом вчинення кримінального злочину, тa вони могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального злочину.

Постановою слідчого від 13.09.2024 року вилучене в ході обшуку майно визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.

Звертаючись до суду з клопотанням про накладення арешту на вилучене майно, прокурор зазначив, що виявлене в ході обшуку майно має суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, накладення арешту на нього необхідно з метою забезпечення його збереження як речового доказу.

Задовольняючи клопотання прокурора, слідчий суддя послався на те, що вказане майно, відповідає критеріям зазначеним у ст.98 КПК України, тобто є речовим доказом, та з метою забезпечення його збереження, як речового доказу, вважав за необхідне накласти арешт на дане майно.

З ухвали слідчого вбачається, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому було досліджено матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

На переконання апеляційного суду вилучене в ході обшуку майно, а саме: мобільний телефон марки «Samsung» моделі «А34», який поміщено до сейф-пакету PSP1101209; ноутбук марки «Lenovo» серійний номер PF9XB7C13073 з зарядним пристроєм до нього, який поміщено до сейф-пакету WAR1766148; мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy А34» який поміщено до сейф-пакету PSP1016911, відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки вони могли зберегти сліди злочину та містити інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та пояснень прокурора в суді апеляційної інстанції, матеріали судового провадження містять достатньо розумних підстав і підозр вважати, що вилучене в ході обшуку майно, може бути використане, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на їх відповідність критеріям ст. 98 КПК України.

За такого апеляційний суд вважає, що стороною обвинувачення доведено ті обставини, що вказане майно має ознаки речових доказів. Арешт на майно накладено з метою його дослідження, огляду та зняття відповідної інформації, яка стосується кримінального провадження та має суттєво значення для проведення повного, всебічного досудового розслідування та необхідності призначення відповідних судових експертиз. Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Тому, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Оскільки у цьому кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно, може бути знищено чи приховано, арешт на це майно слідчим суддею накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Тому, посилання апелянта на порушення слідчим суддею вимог ст. 170 КПК України, з огляду на те, що у кримінальному проваджені власникам майна не повідомлено про підозру, не можуть прийматися до уваги, оскільки арешт на вказане майно накладено з правових підстав, визначених частиною третьою статті 170 КПК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України також не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

З урахуванням викладеного, відсутні підстави для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. 100, 170, 171, 173, 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 01.10.2024 року, якою накладено арешт на вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно за місцем проживання ОСОБА_6 , - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді