Справа № 591/3769/24
Провадження № 1-кс/591/2364/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2024 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржниці ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону в порядку п.7 та 9-1 ч.1 ст. 303 КПК України,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми надійшла скарга ОСОБА_3 , подана на підставі п.7 та 9-1 ч.1 ст.303 КПК України, в якій скаржниця зазначає, що нею 02.07.2024, 03.07.2024, 05.07.2024 було подано заяви-клопотання до Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону в порядку ст.220 КПК України. Натомість прокурор, замість винесення постанови, розглянув їх як звичайне звернення та надав їй відповідь, в якій зазначив, що так як остання не є потерпілим чи представником потерпілого, то і не має права подавати такі клопотання. Тому, просила задовольнити скаргу, зобов`язати прокурора визнати її законним представником потерпілої сторони; зобов`язати прокурора винести відповідні постанови за результатами розгляду її клопотань, а також змінити орган досудового розслідування. Окрім того, просила суд звернутись до СБУ із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.111 КК України.

У судовому засіданні скаржниця подану скаргу підтримала, просила її задовольнити.

Прокурор просив відмовити у задоволенні поданої скарги через її необґрунтованість.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як зазначено вище, ОСОБА_3 просила зобов`язати прокурора визнати її законним представником потерпілої сторони та винести відповідні постанови згідно її звернень-клопотань.

Проте, такі вимоги скаржниці не ґрунтуються на вимогах КПК України.

Зокрема, як вбачається з доданих до клопотання документів, четвертим СВ (з дислокацією у м.Суми) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтава, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000023.

При цьому, потерпілим у вказаному провадженні є ОСОБА_5 , а скаржниця ОСОБА_3 є заявником та не має іншого статусу у провадженні, зокрема статусу законного представника.

Відповідно до ч.1 ст. 59 КПК України, законний представник потерпілого залучається у разі якщо потерпілим є неповнолітня особа або особа, визнана в установленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною.

В даному випадку, слідчому судді не надано доказів того, що ОСОБА_5 належить до вказаної у ч.1 ст.59 КПК України категорії осіб, тому ані у органів досудового розслідування, ані у слідчого судді немає підстав визнавати ОСОБА_3 законним представником ОСОБА_5 . При цьому, наявна в матеріалах справи посвідчена нотаріусом довіреність не є тим документом, який визначає статус ОСОБА_3 , як законного представника в розумінні КПК України. Не дає така довіреність ОСОБА_3 з огляду на вимоги КПК України і права представляти інтереси ОСОБА_5 як потерпілого у кримінальному провадженні, адже бути представником потерпілого може особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником (тобто адвокатом).

Таким чином, вимога скаржниці ОСОБА_3 про визнання її законним представником потерпілої сторони не ґрунтується на вимогах чинного кримінального процесуального законодавства.

Також, в поданій скарзі ОСОБА_3 зазначає, що вона зверталась до Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, які здійснюють процесуальне керівництво у вказаному провадженні, з рядом клопотань в порядку ст.220 КПК України, але за результатами розгляду таких клопотань прокурором не було винесено відповідних постанов.

Проте, як встановлено ст.220 КПК України з відповідними клопотаннями в порядку, що визначені цією нормою, мають право звертатись: сторона захисту, потерпілий і його представник чи законний представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

В даному випадку, як вже зазначено вище, ОСОБА_3 у кримінальному провадженні має лише статус заявника і не має статусу потерпілого, його представника чи законного представника.

Відповідно до ч.2 ст. 60 КПК України заявник має право: 1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 1-1) отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; 2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; 3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Таким чином, враховуючи вимоги чинного КПК України, ОСОБА_3 не є тією особою, яка має право звертатись до слідчого чи прокурора з клопотаннями в порядку ст. 220 КПК України. Тому цілком законно на звернення ОСОБА_3 прокурором надано відповіді в порядку передбаченому Законом України «Про звернення громадян», а не в порядку ст. 220 КПК України.

За таких обставин, у слідчого судді відсутні підстави для зобов`язання прокурора виносити відповідні постанови згідно звернень -клопотань ОСОБА_3 .

Окрім того, ОСОБА_3 зазначає, що скарга подана нею також в порядку п.7 та п.9-1 ч.1 ст. 303 КПК України.

Але, відповідно до п.7 та п.9-1 ч.1 ст. 303 КПК України зі скаргами на досудовому провадженні в порядку зазначеному такими нормами можуть звертатись тільки особи, яким відмовлено у задоволенні скарги, їх представники, законні представники чи захисники.

В той же час, з доданих до скарги документів вбачається, що прокурором взагалі не приймались рішення про відмову у задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим чи про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій. За таких обставин, посилання ОСОБА_6 у поданій скарзі на вказані норми є необґрунтованим.

Щодо інших питань, які просить вирішити скаржниця, а саме: щодо відсторонення всіх слідчих по справі, щодо заміни органу досудового розслідування та щодо звернення суду до СБУ з приводу кримінальних правопорушень за ст.111 КК України, то слід заначити, що такі вимоги не входять до предмету розгляду даної скарги і у слідчого судді відсутні повноваження на їх вирішення.

Керуючись ст.ст.220, 303,304 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону в порядку п.7 та п.9-1 ч.1 ст. 303 КПК України,- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1