Провадження № 1-кс/686/5974/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року м.Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, неодруженого, менеджера ФОП ОСОБА_7 , раніше судимого,

у кримінальному провадженні №0001652,

встановив:

15.07.2024 року старший слідчий в особливо важливих справах, криміналіст, відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи, СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Шепетівської Окружної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати житло цілодобово, відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.146 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики : переховування від органів досудового розслідування та суду ; знищення, схову або спотворення будь-якої з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий, окрім іншого, зазначив, що «у провадженні СУ ГУНП в Хмельницькій області перебуває кримінальне провадження №0001652, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.3 ст.146 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 21.08.2023, біля 18 години, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в м.Шепетівка Хмельницької області, в ході зустрічі та розмови із своїм знайомим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , погодився на його пропозицію - незаконно позбавити волі ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя м.Славута Хмельницької області. Так, 21.08.2023, біля 19 години 20 хвилин, ОСОБА_6 , будучи об`єднаним єдиним умислом із ОСОБА_9 , діючи спільно, за попередньою змовою групою осіб, на автомобілі марки «Volkswagen», моделі «Touareg» (д.н.з. НОМЕР_1 ), під керуванням ОСОБА_9 , який на той час перебував у його постійному користуванні, а в даному випадку використовувався як знаряддя для вчинення кримінального правопорушення, виїхали з м.Шепетівка та попрямували до будинку АДРЕСА_2 , в якому проживав ОСОБА_10 . Під час руху, ОСОБА_9 , з метою з`ясування сприятливих обставин для реалізації їхнього з ОСОБА_6 злочинного наміру, за допомогою мобільного телефону, маючи у користуванні № НОМЕР_2 , зв`язався з ОСОБА_10 , який користувався № НОМЕР_3 , та, таким чином, дізнався, що потерпілий перебуває за місцем проживання сам. Надалі, цього ж дня, близько 19 год. 40 хв., ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , на вказаному вище автомобілі, приїхали до будинку ОСОБА_10 , де ОСОБА_9 знову зателефонував ОСОБА_10 , з яким розмовляв 17 секунд. У подальшому, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 дочекались, доки ОСОБА_10 вийшов з будинку, прибудинкова територія якого огороджена та обладнана хвірткою, яка зачиняється на ключ. Після цього, вони викликали потерпілого на подвір`я, за межі огородженої території. При цьому, ОСОБА_9 , будучи об`єднаним єдиним умислом із ОСОБА_6 , направленим на незаконне позбавлення волі ОСОБА_10 , почали з ним сварку. При цьому, під час суперечки, ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , використовуючи свою чисельну та фізичну перевагу, подавляючи волю потерпілого до опору та з метою попередження спроби його втечі чи виклику ним допомоги, із застосуванням психічного насильства, що виразилося у висловлюванні погроз та фізичному насильстві, яке полягало у нанесенні ОСОБА_10 . ударів кулаками рук та ногами по голові та тулубу, змусили його сісти в автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Touareg», д.н.з. НОМЕР_1 , чим свідомо незаконно позбавили його волі. Тобто, можливості вільного пересування та вибору місця перебування у ОСОБА_10 не було.

Надалі, цього ж дня, біля 20 год. 30 хв., ОСОБА_6 , спільно з ОСОБА_9 , достовірно знаючи, що згідно Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність та безпека є найвищими соціальними цінностями, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, внаслідок яких вони порушують основні конституційні права потерпілого ОСОБА_10 , бажаючи їх настання, проти його волі, на вказаному вище автомобілі, яким керував ОСОБА_9 , привезли потерпілого на прилеглу до піщаного кар`єру територію, який розташований неподалік с.Крупець Шепетівського району Хмельницької області. Перебуваючи у зазначеному місці, з метою з`ясування відносин, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , у період часу з 20 год. 30 хв. до 20 год. 55 хв., продовжували спільно спричиняти потерпілому фізичних страждань, шляхом нанесення тілесних ушкоджень, а також психологічних страждань, шляхом висловлювання погроз і приниження його честі та гідності, що виражалося у зневажливому ставленні, приниженні цінності його життя. Однак, ОСОБА_10 , внаслідок заподіяних йому тілесних ушкоджень, перебуваючи в безпорадному та небезпечному для життя стані, перестав чинити фізичний опір та не міг самостійно вчиняти активні фізичні дії. Тому, враховуючи стан потерпілого, ОСОБА_6 , спільно з ОСОБА_9 , бажаючи приховати факт незаконного позбавлення волі потерпілого та нанесення йому тілесних ушкоджень, силоміць завантажили ОСОБА_10 до багажника автомобіля. Після цього, на вказаному вище автомобілі, яким продовжував керувати ОСОБА_9 , способом небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, перевезли у багажнику до місця його проживання в АДРЕСА_2 .

Зокрема, близько 21 год. 05 хв., ОСОБА_6 та ОСОБА_9 приїхали до будинку, де проживав ОСОБА_10 , та припаркувались задньою частиною автомобіля між господарськими приміщеннями, які розташовані біля його будинку. Після цього, вони, відкривши багажник, в якому знаходився ОСОБА_10 , силоміць стягнули його на землю, де, з висловлюванням погроз та вимогами неповідомлення про вказаний факт правоохоронним органам та будь-яким особам, мали залишити його та поїхати з місця події. Однак, у цей момент їх дії, а також факт перебування ОСОБА_10 у безпорадному стані, з ознаками нанесення йому тілесних ушкоджень та слідів крові на його тулубі, помітила ОСОБА_11 , співмешканка потерпілого. Вона відразу підійшла до місця, де лежав без свідомості ОСОБА_10 , та почала з`ясовувати що саме з ним трапилося. Тому, розуміючи, що їхні дії, а також сам факт вчинення відносно потерпілого кримінального правопорушення були викриті, ОСОБА_12 , з метою залякування ОСОБА_11 , почав висловлював в її бік погрози та вимагати аби вона не повідомляла будь-кому про побачене та не викликала допомогу. При цьому, ОСОБА_6 , знаходячись біля автомобіля, біля якого на землі лежав ОСОБА_10 , розуміючи що його спільні з ОСОБА_9 . дії є поміченими ОСОБА_11 та можуть бути помічені іншими сторонніми особами, покликав ОСОБА_9 до вказаного транспортного засобу. Після чого, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення щодо ОСОБА_10 , враховуючи стан останнього, прийняли спільне рішення його викрасти. З цією метою, не враховуючи той факт, що потерпілий не чинить будь-якого фізичного опору та внаслідок нанесених йому тілесний ушкоджень перебував у безпорадному стані, ОСОБА_6 , діючи спільно та будучи об`єднаним єдиним злочинним умислом з ОСОБА_9 , спрямованим на викрадення людини, біля 21 год. 10 хв., силоміць завантажили ОСОБА_10 в багажник автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Touareg», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_9 , та на ньому поїхали від будинку потерпілого в напрямку м.Шепетівка, куди прибули того ж дня, біля 23 год. 45 хв. При зазначених обставинах, спільні, умисні, цілеспрямовані дії ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , пов`язані із порушенням основних конституційних прав і свобод ОСОБА_10 , його незаконним позбавленням волі та викраденням, у спосіб небезпечний для життя, за обставин, що вказують про наявність загрози життю та здоров`ю ОСОБА_10 та перебування його у небезпечному для життя стані, на момент викрадення, призвели до тяжких наслідків, а саме: зникнення безвісті ОСОБА_10 безпосередньо при обставинах його викрадення.

10.07.2024 р. по суті кримінального провадження повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.146 КК України, громадянину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий у клопотанні просить застосувати, строком на 60 діб, до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні цілодобово залишати житло, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, оскільки саме такий запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків та зможе запобігти зазначеним ризикам.»

Заслухавши пояснення слідчого та прокурора, які клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні, підозрюваного та його захисника, які не заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, дослідивши надані матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження №0001652, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження, з метою досягнення його дієвості, є запобіжні заходи.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч.2 ст.181 КПК України).

Встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001652 від 25.08.2023 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.3 ст.146 КК України.

10.07.2024 р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.146 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, тобто, згідно зі ст.12 КК України, даний злочин класифікується як тяжкий.

Дана підозра є обґрунтованою, адже на її підтвердження представлено: протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 24.08.2023 р.; протоколи допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 від 25.08.2023 р., ОСОБА_15 від 01.09.2023 р.; 2 протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.08.2023 р.; протокол огляду речових доказів від 06.09.2023 р.; протокол проведеного слідчого експерименту, проведеного за участю ОСОБА_11 від 02.10.2023 р.; аналіз інформації, наданої ПрАТ «Київстар», щодо мобільних з`єднань абонентів за 21.08.2023 р.; висновок експерта № СЕ-19/123-24/4152-БД від 16.04.2024 р. та інші матеріали кримінального провадження.

Таким чином, станом на момент розгляду клопотання беззаперечних доказів того, що ОСОБА_6 не причетний до вчинення правопорушення, не встановлено.

З наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує ОСОБА_6 , у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, є достатньо високим.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні на даний час триває, свідки та потерпіла у цьому провадженні судом не допитані, а тому, існує ризик незаконного впливу на свідків та потерпілу у даному кримінальному провадженні. При оцінці наявності зазначеного ризику, слідчим суддею врахована встановлена КПК України процедура отримання свідчень від осіб, які є свідками, потерпілими у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту цих осіб слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду, на стадії судового розгляду, - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1 та ч.2 ст.23, ст.224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих в порядку, передбаченому ст.225 КПК України, тобто, допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому прокурору або посилатися на них (ч.4 ст.95 КПК України). Отже ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження під час збирання доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту отримання показань судом від цих осіб.

Враховуючи те, що не всі докази у кримінальному провадженні віднайдені, зокрема, не віднайдено речі, які знаходились при потерпілому ОСОБА_10 у день його викрадення, не віднайденим на сьогоднішній день залишається труп останнього чи його залишки, тому, ризик знищення, спотворення або приховування будь-яких із речей чи предметів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, на даний час існує.

Разом з тим, ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, про який зазначив у своєму клопотанні слідчий, не знайшов свого підтвердження в ході розгляду клопотання, оскільки ніщо з наданих матеріалів клопотання не свідчить про існування вказаного ризику.

Отже, прокурором та слідчим доведено, що на даній стадії досудового розслідування існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду; знищення, спотворення або приховування будь-яких із речей чи предметів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків та потерпілу у цьому кримінальному провадженні.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Аналізуючи особу підозрюваного, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 є раніше судимою особою, яка позитивно характеризується, має постійне місце проживання, роботу, родину, зокрема й батька, з яким спільно не проживає, займався волонтерською діяльністю та спортом, у зв`язку з чим має подяка, грамоти та нагороди. Однак, ці обставини не є достатніми підставами для відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або застосування більш м`якого запобіжного заходу. Окрім того, вказані обставини не були стримуючими від вчинення дій, що стали підставою для підозри ОСОБА_6 у вчиненні тяжкого злочину, спрямованого проти волі особи, із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, який, в свою чергу, визначається високим ступенем небезпечності для суспільства.

За таких обставин, враховуючи наведені ризики, усі, визначенні ст.178 КПК України, обставини в їх сукупності, зокрема й майновий та сімейний стан ОСОБА_6 , наявність у нього роботи, родини репутацію ОСОБА_6 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, вік та стан його здоров`я, приходжу до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати його місце проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду, цілодобово, окрім випадків необхідності прослідувати до місця укриття під час оголошення сигналу «Повітряна тривога» або до медичного закладу за отриманням медичної допомоги, з покладенням зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою та обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, зокрема: утриматися від спілкування з потерпілою ОСОБА_11 та зі свідками ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, (у разі їх наявності); носити електронний засіб контролю, адже лише такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім стримуючим засобом для запобігання ризикам, доведеним слідчим та прокурором.

Слідчий суддя вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі й запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання у певний час доби, особистого зобов`язання та особистої поруки, не забезпечить попередження вищезазначених ризиків і належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки не встановлено тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, знищення, спотворення або приховування будь-яких із речей чи предметів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливу на свідків та потерпілу. Так, особисте зобов`язання не підлягає до застосування з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, та наявність реальних сумнівів того, що ОСОБА_6 виконуватиме покладені на нього обов`язки. Особиста порука не підлягає застосуванню, оскільки будь-яких клопотань безпосередньо від тих осіб, яких би слідчий суддя міг вважати такими, що заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, до слідчого судді не надходило. Також, застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання у певний час доби, навіть з покладенням обов`язку носіння електронного засобу контролю, не унеможливить запобіганню вищевказаних ризиків, оскільки ОСОБА_6 не перебуватиме під цілодобовим наглядом правоохоронних органів, та зможе переховуватись від органу досудового розслідування та суду, знищити не відшукані, на даний час, речові докази, незаконно впливати на свідків та потерпілу.

Завдання кримінального провадження виправдовують вжиття таких обмежувальних заходів та такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, з метою уникнення вищевказаних ризиків.

Даних, які б перешкоджали перебуванню ОСОБА_6 під домашнім арештом, на даний час, не встановлено.

При визначенні адреси, за якою має знаходитись цілодобово, під домашнім арештом, ОСОБА_6 , слідчим суддею враховується повідомлена підозрюваним обставина, що він проживає саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 10.09.2024 року, тому, строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, слід застосувати межах вказаного строку та строку, визначеного ч.6 ст.181 КПК України, а саме, до 09.09.2024 року включно, у зв`язку з чим, подане слідчим клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 194, 196 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.146 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 09 вересня 2024 року включно, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні, без дозволу слідчого, прокурора, суду, залишати домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, окрім випадків необхідності прослідувати до місця укриття під час оголошення сигналу «Повітряна тривога» або до медичного закладу за отриманням медичної допомоги, з покладенням на ОСОБА_6 зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- утриматися від спілкування з потерпілою ОСОБА_11 та зі свідками ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, (у разі їх наявності);

- носити електронний засіб контролю.

Ухвала діє до 09 вересня 2024 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя