Справа № 946/8321/24
Провадження № 1-кс/946/2587/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2024 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

У своєму клопотанні слідчий вказує, що слідчим відділенням № 2 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001343, яке зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань 06.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.10.2024 до ВП N?2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення працівників ГРПП ВП N?2 Ізмаїльського РВП ГУНІ в Одеській області про те, що 06.10.2024 року на автодорозі місцевого значення 162002 Котловина - Новосільське, під час зупинки за порушення правила дорожнього руху автомобіля марки Volvo-244, д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в багажнику та салоні автомобіля виявлені гілки речовини рослинного походження, зеленого кольору зі специфічним запахом, зовні схожі на рослини роду коноплі. Під час огляду місця події ОСОБА_4 зазначив, що дані гілки зірвав на відкритому полі біля с. Плавні Ізмаїльського для використання в побутових умовах.

Першочерговими слідчими діями став виїзд на місце події на автодорогу місцевого значення 162002 Котловина - Новосільське, 0+000 км 10+500, Одеська область, в ході проведення огляду вилучено автомобіль марки Volvo-244, д.н. НОМЕР_2 , синього кольору, яким користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в багажнику автомобіля та на задньому сидінні якого знаходяться сумки з гілками речовини рослинного походження, зеленого кольору, зі специфічним запахом, схожі на речовину роду коноплі та постановою автомобіль визнано речовим доказом.

З клопотання слідчого вбачається, що ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду від 10.10.2024 N? 946/8204/24 клопотання про арешт майна повернуто прокурору для усунення недоліків.

На виконання зазначеної ухвали зазначено, що у подальшому, 09.10.2024 слідчим проведено обшук транспортного засобу «Volvo-244», синього кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за результатами якого в багажнику автомобіля виявлено та вилучено дві сумки з гілками речовини рослинного походження, зеленого кольору зі специфічним запахом канабісу, та на задньому сидінні автомобіля виявлено та вилучено одну сумку з гілками речовини рослинного походження, зеленого кольору зі специфічним запахом канабісу.

В подальшому, постановою слідчого від 09.10.2024, вилучені в ході обшуку, речі, а саме: три сумки в котрих містяться гілки речовини рослинного походження, зеленого кольору, зі специфічним запахом, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Крім того, постановою слідчого від 09.10.2024 кримінальному провадженні - призначено експертизу матеріалів, речовин та виробів за спеціальністю «дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», проведення якої доручено експертам Одеського НДЕКЦ МВС України.

3 огляду на викладене, прокурор вважає, що автомобіль марки Volvo-244», синього кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , використовувався як предмет знаряддя вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та в подальшому буде використаний як доказ, тобто має значення речового доказу для досудового розслідування і відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 Кодексу, тому на підставі ч. 3 ст. 170 КПК України на автомобіль марки Volvo-244», синього кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_4 , прокурор просить накласти арешт.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином, у клопотанні просив розгляд справи провести без його участі.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі.

В силу ст. 107 КПК технічні засоби фіксування процесу не застосовувалися.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання (ч. 1 ст. 172 КПК України).

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Як передбачено п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, в тому числі, з метою збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально - протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З урахуванням положень ст.ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, а також зважаючи на те, що видане майно має значення речових доказів у кримінальному провадженні, та незастосування арешту щодо цього майна може призвести до зникнення, втрати або його пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає що клопотання слідчого про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170 - 173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування та розпорядження на автомобіль марки Volvo-244» синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який залишити на зберігання на майданчину ВП № 2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення або отримання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1