СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1402/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання -ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001554 від 13.04.2023 щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар`янівка Васильківського району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

-20.01.2022 Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки;

- 26.03.2024 Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч.4 ст.185; ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 1 місяць;

-20.06.2024 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 4 ст. 186, ст.71 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України; ч.2 ст.190 КК України (ред.Закону від 22.11.2018), сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 12.04.2023 приблизно о 23 годині, прибув за місцем мешкання свого знайомого ОСОБА_5 , а саме до квартири АДРЕСА_2 , де вони вживали алкогольні напої.

В подальшому 13.04.2023 приблизно о 05 годині ОСОБА_6 сказав ОСОБА_3 покинути приміщення його квартири. При цьому, виходячи з квартири ОСОБА_3 , побачив сумку з ноутбуком «ASUS» X552MGJ-SX033D, серійний номер НОМЕР_2 CN:НОМЕР_1 та зарядним пристроєм до нього «ASUS» PA-1650-63, яка знаходилася біля вхідних дверей в коридорі вказаної квартири.

З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , продовжуючи знаходитись в квартирі АДРЕСА_2 , керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи що в країні введено воєнний стан, розуміючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння майнової шкоди, повторно таємно викрав з коридору квартири, чуже майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: чорну сумку для ноутбуку, вартістю 275 грн.; ноутбук, модель «ASUS» X552MGJ-SX033D, серійний номер НОМЕР_2 CN: НОМЕР_1 , вартістю 3887,25 грн.; зарядний пристрій до ноутбуку, модель «ASUS» PA-1650-63, вартістю 450 грн., а всього чужого майна на загальну суму 4612, 25 грн.

Таємно викравши чуже майно, яке належить ОСОБА_6 , ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_3 09.05.2023, приблизно о 15 годині прибув до магазину «АТБ», розташованого по АДРЕСА_3 , де познайомився з ОСОБА_7 , якому запропонував разом вжити алкогольні напої, які придбав у вказаному магазині. В результаті спільного відпочинку ОСОБА_3 , знаходячись за вказаною адресою, з метою покращення свого матеріального становища, попросив у ОСОБА_7 належний йому мобільний телефон під приводом здійснення телефонного дзвінка. Будучи переконаним в добропорядності ОСОБА_3 , та не здогадуючись про його дійсні наміри, ОСОБА_7 передав ОСОБА_3 свій мобільний телефон «Redmi 10С». В подальшому, взявши до рук вказаний мобільний телефон та роблячи вигляд, що начебто комусь телефонує, ОСОБА_3 , з місця вчинення злочину втік.

Заволодівши таким чином майном, яке належить ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , прослідував до будинку АДРЕСА_4 , де продав мобільний телефон, своїй знайомій ОСОБА_8 , отримавши за це 900 гривень, які витратив на власні потреби. Таким чином, заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 5407 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185; ч.2 ст.190 КК України за наведених вище обставин визнав у повному обсязі і послідовно дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення. Зокрема показав, що 13.04.2023 був у знайомого ОСОБА_6 вдома, забрав ноутбук, оскільки потребував грошей. В подальшому його повернув. Крім того, біля магазину «АТБ» на вул.Симиренка, в м.Києві взяв у знайомого ОСОБА_7 , телефон щоб подзвонити і не повернув його. Вказаний телефон продав знайомій ОСОБА_8 . Вже пізніше повернув телефон потерпілому. У вчиненому розкаюється.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.

Оцінюючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена повністю та кваліфікація її дій за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану; ч.2 ст.190 КК України (ред. від 22.11.2018) вірна, оскільки він вчинив заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які віднесено до категорії нетяжких та тяжких злочинів, відношення до скоєного, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, офіційно не працює. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.4 ст.185 КК України та ч.2 ст.190 КК України, застосувавши при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_9 на даний час відбуває покарання і дане кримінальне правопорушення вчинив до постановлення вироку Святошинського районного суду м.Києва від 20.06.2024, яким його засуджено за ч.4 ст.186; ст.71 КК України, суд вважає необхідним призначити йому покарання за сукупністю злочинів, застосувавши положення ч.4 ст.70 КК України, та визначити остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань. Крім того, суд вважає за необхідне зарахувати у строк відбування покарання перебування ОСОБА_9 під вартою з 25.01.2024 по 24.03.2024.

Питання речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Крім того, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого судові витрати за проведення експертизи у розмірі 1934 грн.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України; ч.2 ст.190 КК України (ред.Закону від 22.11.2018),та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.190 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, з урахуванням вироку Святошинського районного суду м.Києва від 20.06.2024, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді 7 (семи) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з 16.04.2024.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_3 перебування під вартою з 25.01.2024 по 24.03.2024.

Речові докази сумку з ноутбуком модель «Асус», зарядний пристрій до нього - залишити ОСОБА_6 ; мобільний телефон «Редмі» - залишити за належністю ОСОБА_7 ; мобільний телефон «Самсунг», який зберігається у камері схову Святошинського УП ГУ НП у м.Києві (квитанція №4035) - повернути ОСОБА_3 .

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 1934 (одна тисяча дев`ятсот тридцять чотири) грн. на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1