Справа № 951/703/24
Провадження №1-кп/951/65/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року селище Козова

Козівський районний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000142 від 14.06.2024 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Денисів Козівського району Тернопільської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.06.2024 близько 23 години 00 хвилин водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем марки ВА3-2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 , з одним дорослим пасажиром, без вантажу, рухався по АДРЕСА_2 у напрямку с.Купчинці. Під час руху водій ОСОБА_5 , в порушення вимог пунктів 12.2, 12.3, 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 із змінами та доповненнями (надалі - ПДР), а також вимог, які наведенні у абзаці 4 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» (№3353-ХІ від 30.06.1993), із змінами та доповненнями (надалі Закону України «Про дорожній рух»), не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не ураховував дорожні умови і не обрав такі прийоми керування транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним і в такий спосіб своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрозу життю і здоров?ю громадян. Рухаючись в межах населеного пункту по АДРЕСА_2 , водій ОСОБА_5 в порушення вимог 12.3 Правил дорожнього руху, а саме у разі виникнення перешкоди для руху, яку він об?єктивно спроможний виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об?їзду перешкоди - виступу асфальтобетону в межах смуги руху, втратив контроль над керуванням автомобілем ВА3-2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 , тобто поставив себе в такі умови, що не зміг забезпечити безпеку дорожнього руху та виїхав поза межі проїжджої частини вулиці - праве узбіччя з подальшим наїздом на бетонний стовп воріт домогосподарства ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 . У результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ВАЗ-2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому тіла нижньої шелепи у центральній частині, що поширюється направо, «забійну» рану підборіддя, «рвану» рану перехідної складки слизової оболонки нижньої щелепи справа, травматичну екстракцію (видалення) першого нижнього правого зуба, які у своєму клінічному перебігу супроводжуються тривалим (більш як 21 день) розладом здоров?я і за цією ознакою належать до середньої тяжкості. Порушення водієм ОСОБА_8 вимог пункту 12.3. Правил дорожнього руху України перебуває у прямому причинному зв?язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В суді обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що суть обвинувачення йому зрозуміла, вину визнає, бажає надавати показання.

Також обвинувачений ОСОБА_5 подав клопотання, згідно з яким просить звільнити його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілим. Обвинувачений зазначив, що у вчиненому щиро кається, та йому зрозуміла підстава звільнення від кримінальної відповідальності, і те, що вона не є реабілітуючою.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що шкода йому не заподіяна, і що вони примирилися, будь-яких претензій до ОСОБА_5 він не має. Не заперечує щодо звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України у зв`язку з їх примиренням.

Прокурор ОСОБА_4 пояснив, що не заперечує щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України та закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Санкція частини 1 статті 286 КК України передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років. Отже, вказаний злочин відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів. Згідно зі ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила нетяжкий злочин, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилась із потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки. Судом встановлено, що ОСОБА_9 раніше не вчиняв кримінального правопорушення. В обвинувальному акті зазначено, що шкода від даного кримінального правопорушення відсутня, обвинувачений примирився з потерпілим.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Отже, враховуючи вищенаведене та те, що у даному кримінальному провадженні наявні всі обов`язкові елементи, перелічені у ст. 46 КК України, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_9 необхідно звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілим ОСОБА_6 , і закрити кримінальне провадження стосовно нього.

У провадженні наявні документально підтверджені процесуальні витрати у зв`язку із залученням експерта у загальній сумі 11 513 грн 68 коп., питання про які необхідно вирішити відповідно до ч.2 ст.124 КПК України та ч.1 ст.126 КПК України, а також з урахуванням висновку щодо застосування норми права, який висвітлено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 (справа № 598/1781/17; провадження № 13-47кс20), а також постанові Касаційного кримінального суду Верховного суду від 29.09.2021 (справа №342/1560/20, провадження № 51-2331км21).

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Також суд, заслухавши думку прокурора та інших учасників справи, та з урахуванням положень ст.100 КПК України, вирішує питання про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Бережанського районного суду Тернопільської області від 20.06.2024 (справа № 1-кс/593/166/2024) на речовий доказ - майно автомобіль ВАЗ 2107, н.з. НОМЕР_1 , 2004 року випуску, з номером кузова НОМЕР_2 , належний ОСОБА_10 , та враховує позицію учасників процесу про те, що подальші підстави у застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження припинили існувати.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 12, 44, 46 КК України, ст. 100, 170-174, 284, 285, 286, 288, 392, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим ОСОБА_6 , а кримінальне провадження стосовно нього закрити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 11513 (одинадцять тисяч п`ятсот тринадцять) гривень 68 копійок витрат на залучення експерта.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Бережанського районного суду Тернопільської області від 20.06.2024 (справа № 1-кс/593/166/2024) арешт на майно автомобіль ВАЗ 2107, н.з. НОМЕР_1 , 2004 року випуску, з номером кузова НОМЕР_2 , належний ОСОБА_10 .

Речовий доказ автомобіль ВАЗ 2107, н.з. НОМЕР_1 , 2004 року випуску, з номером кузова НОМЕР_2 , належний ОСОБА_10 , повернути власнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд протягом семи діб з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1