Єдиний унікальний номер судової справи 201/3468/21
Номер провадження 1-кп/201/190/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року м. Дніпро

вул. Гусенко, 13

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпрі клопотання прокурора ОСОБА_7 про тимчасовий доступ до речей і документів, подане під час судового розгляду кримінального провадження, внесеного 12 лютого 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000149 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Гуляйполе Запорізької області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження, внесене 12 лютого 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000149 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 222 КК України.

Під час судового розгляду даного кримінального провадження 31 січня 2024 року прокурором ОСОБА_3 висунуте ОСОБА_5 обвинувачення за ч. 1 ст. 222 КК України змінено, з тих підстав, що суб`єкт цього складу злочину є спеціальним, ним не може бути фізична особа, якою є обвинувачена. Відповідно до зміненого обвинувального акту дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України.

22 травня 2024 року прокурором ОСОБА_3 до канцелярії суду подане письмове клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, а саме до оригіналів особової справи № 423241 на ОСОБА_5 , що перебуває у володінні Центрального управління соціального захисту населення ДМР за адресою: АДРЕСА_2 , проведення якого просив доручити працівникам СВ ВП № 5 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

В обґрунтування доводів клопотання прокурор ОСОБА_3 зазначив, що під час судового розгляду кримінального провадження виникла необхідність отримати тимчасовий доступ до оригіналів зазначеної особової справи, що перебуває у володінні Центрального управління соціального захисту населення ДМР, які необхідні для з?ясування обставин виплати бюджетних коштів ОСОБА_5 у вигляді державної допомоги на дітей одиноким матерям.

При цьому, прокурор посилався на те, що під час досудового розслідування тимчасовий доступ до речей і документів, а саме до особової справи № 423241, не надавався, оскільки не стояло питання проведення судової економічної експертизи.

У той же час, прокурор у клопотанні зазначає, що після отримання тимчасового доступу до даної справи з метою встановлення та перевірки заподіяної шкоди, вбачається можливість проведення судової економічної експертизи, і на дослідження експерту необхідно надати безпосередньо оригінали матеріалів особової справи.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане ним клопотання та просив задовольнити у повному обсязі. Наголосив на тому, що обов`язковою ознакою інкримінованого ОСОБА_5 складу злочину є встановлення розміру заподіяної шкоди, яка під час досудового розслідування встановлена не в повному обсязі, тож необхідно провести судову економічну експертизу, для проведення якої слід витребувати оригінал особової справи. При цьому, зазначив, що йому невідомі обставини які завадили слідчому отримати тимчасовий доступ до означених документів.

Представник потерпілого ОСОБА_4 не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора. Зауважила на тому, що жодних розрахунків з приводу нарахування допомоги одиноким матерям не існує, оскільки управління соціального захисту приймає рішення або особа має право на отримання такої допомоги, або ні. Після прийняття позитивного рішення допомога одиноким матерям нараховується відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 175, розмір якої встановлений цими законодавчими актами.

Захисник ОСОБА_6 категорично заперечував проти задоволення клопотання прокурора з наступних мотивів. Так в матеріалах кримінального провадження наявні належним чином завірені копії особової справи № 423241 відносно ОСОБА_5 , які були отримані слідчим під час досудового розслідування, і жодна з сторін кримінального провадження не оспорює наявність цих документів у справі та їх відповідність оригіналам. Тим більше, органом досудового розслідування зазначені документи ретельно перевірялися.

Окремо, захисник ОСОБА_6 наголосив на тому, що в матеріалах кримінального провадження на аркуші справи 70 міститься саме оригінал довідки про розмір переплати ОСОБА_5 від 26.03.2021 року за підписом заступника начальника управління по Соборному району ОСОБА_8 . При цьому, зауважив, що підставою для нарахування допомоги одиноким матерям є лише заява такої особи, жодних розрахунків управлінням соціального захисту населення не здійснювалось, адже, сума цієї допомоги є фіксованою і підлягає лише індексації. Тож саме держава встановлює розмір допомоги одиноким матерям, а не управління соціального захисту населення здійснює розрахунок розміру такої допомоги, тому жодного сенсу у проведенні судової економічної експертизи не має.

Сторона обвинувачення у такий спосіб штучно створює підстави для зайвої судової тяганини по цій справі.

Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала позицію свого захисника.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши клопотання прокурора про тимчасовий доступ до речей і документів, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України: «Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура».

Відповідно до вимог ч. ч. 1-2 та 6 ст. 22 КПК України: «Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків».

Відповідно до вимог ч. ч. 1-3 ст. 93 КПК України: «Збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом».

Відповідно до вимог ч. 1 та п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України: «Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є: тимчасовий доступ до речей і документів».

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3, ч. ч. 5 та 6 ст. 132 КПК України: «Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються».

Відповідно до вимог ч. ч. 1 і 2 ст. 159 КПК України: «Тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку)».

Відповідно до вимог п. п. 1-7 ч. 2 ст. 160 КПК України: «У клопотанні зазначаються: короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження».

Відповідно до вимог п. п. 1-3 ч. 5 і ч. 6 ст. 163 КПК України: «Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів».

Відповідно до вимог ч. ч. 1 і 2 ст. 333 КПК України: «Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом. Під час розгляду клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів суд також враховує причини, через які доступ не був здійснений під час досудового розслідування»

З аналізу наведених вище норм кримінального процесуального права норм слідує, що кримінальне процесуальне законодавство містить вичерпний перелік вимог до відомостей, які мають бути зазначені у клопотанні сторони кримінального провадження про тимчасовий доступ до речей і документів (ч. 2 ст. 160 КПК України) і покладає на неї обов`язок обґрунтувати наявність передбачених законом підстав для надання тимчасового доступу (ч. 5 ст. 163 КПК України) та довести існування причин, через які він не був здійснений під час досудового розслідування (ч. 2 ст. 333 КПК України), які мають бути об`єктивними та поважними.

Суд приймає до уваги заперечення сторони захисту щодо відсутності підстав для задоволення поданого прокурором клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, з наступних підстав.

Так, на даний час надані стороною обвинувачення докази, якими прокурор доводитиме винуватість ОСОБА_5 перед судом, досліджені у повному обсязі.

Як встановлено з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про вчинене кримінальне правопорушення на підставі заяви Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради внесені 12 лютого 2021 року, із попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 190 КК України.

Постановою дізнавача сектору дізнання ВП № 5 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 від 26 березня 2021 року кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, відомості про який внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000149 від 12 лютого 2021 року, перекваліфікований на кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 222 КК України.

У якості основного доказу винуватості ОСОБА_5 у висунутому обвинуваченні, прокурором надані належним чином завірені посадовою особою Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради копії матеріалів особової справи ОСОБА_5 , в тому числі, оригінал довідки про розмір переплати обвинуваченій державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям у розмірі 15 210, 36 гривень, до оригіналів яких прокурор просить надати тимчасовий доступ і які були отримані органом досудового розслідування ще 26 березня 2021 року.

Означені вище матеріали після їх дослідження у судовому засіданні 17 квітня 2023 року долучені до матеріалів кримінального провадження, що знаходиться у провадженні суду.

Отже, відомості до яких сторона обвинувачення просить надати тимчасовий доступ, вже отримані нею 26 березня 2021 року під час збирання доказів в ході досудового розслідування, після отримання яких, ані слідчим, ані прокурором не було ініційоване питання про надання тимчасового доступу до оригіналів матеріалів особової справи ОСОБА_5 , відповідне клопотання до слідчого судді не подавалось.

Тим більше, упродовж 4 років питання про надання тимчасового доступу до оригіналів означених документів стороною обвинувачення ініційоване не було.

До того ж, необхідність отримання тимчасового доступу саме до оригіналів матеріалів особової справи ОСОБА_5 . прокурор ОСОБА_3 пов`язує лише із необхідністю проведення судової економічної експертизи з метою встановлення та перевірки заподіяної шкоди.

Втім, щодо існування причин, через які тимчасовий доступ до оригіналів означених документів не був здійснений під час досудового розслідування, прокурор ОСОБА_3 послався лише на те, що йому невідомо які обставини завадили слідчому отримати такий доступ.

Водночас, у поданому клопотанні прокурор ОСОБА_3 зазначив, що під час досудового розслідування «питання щодо проведення судової економічної експертизи не стояло», що вказує на те, що орган досудового розслідування за погодженням із процесуальним керівником не вважав за потрібне призначати таку експертизу в межах цього кримінального провадження, оскільки дійшов висновку, що розмір заподіяної шкоди встановлений.

Отже, виходячи з наведеного, прокурором ОСОБА_3 не тільки не доведено існування причин, через які тимчасовий доступ до означених документів не був здійснений під час досудового розслідування, що, з огляду на вимоги ч. 2 ст. 333 КПК України, є безумовною підставою для відмови у задоволення такого клопотання, а навпаки, підтвердив, що таких обставин просто не існувало, адже сторона обвинувачення не вважала за потрібне призначати судову економічну експертизу для проведення якої і необхідні оригінали матеріалів особової справи ОСОБА_5 .

Окремо, слід зазначити, що жодна із сторін кримінального провадження, ані на досудовому розслідуванні, ані під час судового провадження, не оспорювала встановлений розмір надмірно переплаченої суми державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, що виплачена ОСОБА_5 .

Тим більше, прокурор ОСОБА_3 у зміненому обвинуваченні при викладі фактичних обставин інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, чітко зазначив, що внаслідок шахрайських дій обвинувачена заволоділа грошовими коштами державного бюджету України у вигляді державної допомоги на дітей одиноким матерям на загальну суму 15 210, 36 гривень, які були перераховані Центральним управлінням соціального захисту населення Дніпровської міської ради на її особистий рахунок.

Тобто, прокурор ОСОБА_3 в обвинувальному акті (зміненому) 31 січня 2024 року виклав фактичні обставини кримінального правопорушення, які сторона обвинувачення вважає встановленими.

Тим більше, виходячи із змісту первісного обвинувального акту, стороною обвинувачення за результатами проведення досудового розслідування встановлений розмір надмірно переплаченої ОСОБА_5 суми державної допомоги на дітей одиноким матерям на загальну суму 15 210, 36 гривень.

Тож виникає об`єктивне питання щодо необхідності проведення у справі судової економічної експертизи задля встановлення вже встановленого розміру заподіяної шкоди.

У цьому контексті, позиція прокурора видається суперечливою та невмотивованою, адже, з одного боку, стороною обвинувачення ОСОБА_5 інкримінується заволодіння грошовими коштами у встановленому розмірі (15 210, 36 гривень), з іншого боку, прокурор ставить під сумнів встановлений розмір заподіяної шкоди та вважає за необхідне його встановити та перевірити шляхом проведення судової економічної експертизи.

Тож, за умови, що у сторони обвинувачення є певні сумніви у правильності встановлення нею же розміру заподіяної шкоди, то в цьому контексті прокурор підміняє поняття і у такий спосіб намагається перекласти тягар збирання доказів на суд та усунути ймовірну, на його думку, прогалину досудового слідства.

0Підсумовуючи наведене, зайнята прокурором ОСОБА_3 позиція є не чим іншим, як штучним створенням передумов для зайвої тяганини з метою у будь-який спосіб відтермінувати закінчення судового розгляду по цій справі, що безумовно потягне за собою порушення права обвинуваченої ОСОБА_5 на захист та здійснення судового провадження у розумні строки.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні Центрального управління соціального захисту населення ДМР слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 159-166, 333, 369-372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_7 про тимчасовий доступ до речей і документів відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 16 годині 30 хвилин 19 червня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1