Справа № 146/1278/24
Провадження №1-кс/148/429/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року м. Тульчин

Слідчий суддя Тульчинського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина клопотання слідчого ВП №2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000154 від 12.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, раніше судимого, востаннє 20.06.2018 Чернівецьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого з місця відбування покарання 09.08.2023,

встановив:

Слідчий ВП №2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 звернувся в суд з вказаним вище клопотанням, яке погоджено з прокурором Гайсинського відділу Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 .

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ поліції №2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000154 від 21.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто відкрите заволодіння майном (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 105 від 12.04.2024 солдата ОСОБА_5 призначено на посаду солдата резерву 69 запасної роти військової частини НОМЕР_1 . З 30.04.2024 по теперішній час він вважається таким, що самовільно залишив військову частину.

Згідно до ст. 1 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ та організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні уведено воєнний стан із 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, №451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/204 від 06.05.2024 та триває по теперішній час..

Солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, згідно до ст. ст. 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно й чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки й додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому, точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки та поставлені йому завдання, додержуватись військової дисципліни, не допускати негідних учинків, точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників).

Статтями 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, окрім іншого, що військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог Статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги Статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Статтею 41 Конституції України, окрім іншого, передбачено, що кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 учинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 11.08.2024 приблизно о 13:00 год. ОСОБА_8 , перебуваючи у будинку ОСОБА_9 , який розташований по АДРЕСА_2 , під час особистого спілкування побачив в руці останнього мобільний телефон марки "Redmi Note 13 Midnight black" чорного кольору, який належить ОСОБА_9 .

Побачивши зазначений телефон у ОСОБА_5 раптово виник умисел на відкрите викрадення зазначеного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправність своїх дій, з метою відкритого заволодіння чужим майном для власного збагачення за рахунок чужої власності, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що вчиняє протиправні дії в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_9 та вирвав із його руки вищевказаний мобільний телефон марки "Redmi Note 13 Midnight black" чорного кольору вартістю 5000 грн, після чого з місця події зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_5 завдав ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 5000 гривень.

12.08.2024 о 03:10 год. в межах вказаного кримінального провадження згідно п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України ОСОБА_5 затримано. 12.08.2024 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Необхідність обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою обґрунтована тим, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а також існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відповідальності; незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення.

А тому слідчий просить обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю визначення застави в розмірі 60560 грн. строком 60 діб.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали в повному обсязі за обставин, викладених вище. Вважають, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а тому може переховуватись від суду та слідства, може впливати на свідків та потерпілого, адже йому відомо їх місце проживання, також може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має стійких соціальних зв`язків та не працює. Також просили врахувати, що ОСОБА_5 неодноразово судимий, але на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин, маючи не погашену судимість за корисливі злочини. Крім того, ОСОБА_5 , будучи солдатом резерву 69 запасної роти військової частини НОМЕР_1 з 12.04.2024, вважається таким, що з 30.04.2024 самовільно залишив військову частину. Вказане також свідчить про те, що він може уникати слідчства та суду. Просили клопотання задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечив щодо клопотання слідчого, посилаючись на те, що він жодного правопорушення не вчиняв, нікого не грабував та нічого ні в кого не викрадав. Вважає, що кримінальне провадження відносно нього сфабриковано.

Захисник опідозрюваного, адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні просив обрати ОСОБА_10 більш м`який запобіжний захід , а саме домашній арешт.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши думку учасників щодо нього, дослідивши додані до клопотання докази, суд доходить наступного.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 131 КПК України визначено, що заходами забезпечення кримінального провадження є: запобіжні заходи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На підставі ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» № 14 від 19.12.2014 зазначено, що відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи.

Крім того, з аналізу ч. 2 ст. 177 КПК України вбачається, що, крім наявності ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої статті 177 КПК, слід враховувати, що підставою застосування запобіжного заходу має бути наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» у пункті 175 зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Крім того, згідно рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

На час розгляду клопотання органом досудового слідства ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

З досліджених в судовому засіданні доказів слідчий суддя дійшов переконання, що слідчим, прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Обґрунтуваність даної підозри підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема: копією рапорту від 11.08.2024 (а.с. 9, 10), копією протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.08.2024 (а.п. 11, 12), копією протоколу огляду місця події від 11.08.2024 (а.п. 14-17), копією протоколу допиту потерпілого ОСОБА_9 від 12.08.2024 (а.п. 18-20), копією додаткового протоколу допиту потерпілого ОСОБА_9 від 12.08.2024 (а.п. 21-23), копіями протоколів допиту свідків від 12.08.2024 (а.п. 30-32, 33-34, 53-54, 55-57, ), копією протоколу огляду місця події від 12.08.2024 (а.п. 37-40), копією протоколу затримання особи від 07.05..2024 (а.с. 43-45).

Також, на переконання суду, прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, може переховуватися та ухилитись від суду з метою уникнення відповідальності, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину. Також ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, належних висновків не зробив та, маючи непогашену судимість, на шлях виправлення не став, у нього відсутні жодні стримуючі фактори. Крім того, підозрюваний може впливати на свідків та потерпілого, оскільки йому відоме місце їх проживання.

Вказане свідчить про необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу з метою запобігання вказаним ризикам та забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Вирішуючи питання про те, чи підлягає застосуванню до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, чи більш м`який запобіжний захід, слідчий суддя керується вимогами ст. 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках, за встановленою процедурою.

Так, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Також слідчим суддею приймається до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є найбільш суворішим запобіжним заходом.

З врахуванням тяжкості інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, яке має високий ступінь суспільної небезпеки, існуючих ризиків, особи підозрюваного, який притягався до адміністративної та кримінальної відповідальності, був мобілізований та на даний час рахується в списках громадян, які самовільно залишили військову частину, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, має непогашену судимість за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, не має жодних стримуючих факторів та сталих соціальних звязків, адже не працює, не має своєї сімї, слідчий суддя вважає, що до обвинуваченого слід обрати запобіжний захід у виді триманню під вартою, як такий, що достатній для запобігання ризикам та виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Разом з тим, відповідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Тому слідчий суддя вважає необхідним визначити підозрюваному ОСОБА_5 як альтернативу - заставу в межах п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 60560 грн. Визначаючи підозрюваному заставу, слідчий суддя виходить із того, що такий її розмір під загрозою її втрати утримуватиме підозрюваного від намірів та спроб порушувати покладені на нього обов`язки, при цьому не буде таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу, це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилось би на безальтернативне.

В разі внесення підозрюваним застави, на нього слід покласти обов`язки, передбачені пп. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 350 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів, до 10.10.2024 включно.

Визначити розмір застави, який здатний забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 60560 грн., після внесення якої ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

З дня внесення застави строком на два місяці покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені пп. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматись від спілкування з потерпілим та свідками в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України;

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику, слідчому та прокурору, а також направити для виконання начальнику СІЗО ДУ "Вінницька установа виконання покарань №1".

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повна ухвала складена 15.08.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1