1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/5192/23 1-кп/335/343/2024
13 серпня 2024 року м.Запоріжжя
В С Т А Н О В И В:
У провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
Прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя в рамках вказаного кримінального провадження, подано письмове клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України встановлені судом під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому на даний час не відпали та продовжують існувати. Обвинувачений ОСОБА_5 не має стійких соціальних зв`язків, є внутрішньо переміщеною особою, не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на теперішній час відносно обвинуваченого у Бердянському міськрайонному суді Запорізької області перебуває обвинувальний акт за ч.4 ст.187 ,п.п.6,12 ч.2 ст.115,ч.3 ст.289 КК України, у ході судового розгляду кримінального провадження не допитані всі свідки, а відтак жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених у клопотанні та пояснив, що ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати. Просить продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_5 вчинив злочин із застосуванням насилля.
Потерпілий ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора, просив його задовольнити.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що ризики зазначені в клопотанні прокурора відсутні, свідки та потерпілий вже допитані, тому ризик впливати на свідків чи потерпілого відсутні, у ОСОБА_5 є соціальні зв`язки, також він в силу ст.89 КК України раніше не засуджений,. Щодо ризику продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення вважає це припущенням, що не підтверджується доказами. Просить застосувати відносно ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту, чи у вигляді застави.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника, просив суд призначити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання прокурора, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.
За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.
Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.
Стаття 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до п.п. 1, 5 ч. 1, ч. 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити ці дії.
Судом встановлено, що під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.04.2023 до ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19.06.2023 включно, без визначення розміру застави.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 05.06.2023 ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.04.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , залишено без змін.
16.06.2023 ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 14.08.2023 включно, без права внесення застави, який в подальшому продовжувався судом.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 16.04.2024 року ухвалу Орджонікідзвського районного суду м.Запоріжжя від 12.03.2024 в частині продовження тримання під вартою залишено без змін.
В подальшому строк тримання під вартою ухвалами суду продовжувався, та до його спливу суд розглядає клопотання прокурора.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за обставин викладених у обвинувальному акті.
Злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , згідно зі ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 суд виходить із встановлених обставин кримінального провадження, тяжкості інкримінованого обвинуваченому діяння та даних про особу обвинуваченого.
Судом встановлено наявність обставин, які свідчать про те, що ризики, які були підставою для застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати і на цей час.
Вивченням даних про особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_5 є внутрішньо переміщеною особою, не одружений, офіційно не працевлаштований, в силу ст.89 КК України раніше не судимий, зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання у м.Запоріжжя обвинувачений не має.
Також, враховуючи обставини, викладені в обвинувальному акті, суд доходить до висновку про наявність ризику впливу на потерпілого, який заперечував проти застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу.
У суду відсутні відомості про те, що обвинувачений за станом свого здоров`я не може перебувати у місцях тримання під вартою.
На думку суду, дані про особу обвинуваченого та наявність встановлених судом ризиків, у сукупності свідчать про неможливість запобігання ним шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 іншого запобіжного заходу, менш обтяжливого, ніж тримання під вартою.
Застосований відносно ОСОБА_5 запобіжний захід кореспондується із характером суспільного інтересу, підставами і метою його обрання, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченому, не надає можливості обвинуваченому перешкоджати інтересам правосуддя, у тому числі, шляхом ухилення від суду.
Наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на більш м`який.
Під час розгляду вказаного питання, судом вирішувалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема і у вигляді домашнього арешту, чи то застави, чи то особистого зобов`язання, про який зазначав захисник обвинуваченого, однак, на переконання суду, такі запобіжні заходи не зможуть запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого не відпали, і судом не встановлено обставини, які б давали достатні підстави для зміни чи скасування раніше обраного запобіжного заходу, а тому наявна необхідність у продовженні такої міри запобіжного заходу, як тримання під вартою, з врахуванням вимог ст. 183 КПК України, без визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 199, 331 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, по 11 жовтня 2024 року включно, з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».
Встановити строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 11 жовня 2024 року включно.
Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду у пятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1