ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2448/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2024 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

слідчої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні, внесеного 26 серпня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003667, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 194 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, студента академії імені Моджевського, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 194 КК України,

В С Т А Н О В И В:

28 серпня 2024 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшло вказане клопотання слідчого.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 28 серпня 2024 року матеріали клопотання передано судді ОСОБА_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що слідчими слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві за процесуального керівництва Дарницької окружної прокуратури міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003667 від 26.08.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знищив чуже майно шляхом підпалу, за наступних обставин.

Так, у невстановлених досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_5 , знайшов оголошення в месенджері «Телеграм», де невстановлена особа із нік-неймом «Работа Пожарники» пропонувала здійснити підпал службових автомобілів державних органів за грошову винагороду в розмірі 6000 доларів США. Розуміючи суспільно-небезпечний характер вказаних дій та бажаючи їх настання ОСОБА_5 почав готуватися до вчинення злочину.

У невстановлені досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_5 , прибув до магазину «Епіцентр К», який знаходиться за адресою: м. Київ, пр-т. Петра Григоренка, 40 та придбав дві пляшки хімічного розчинника.

В подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на знищення державного майна - службових автомобілів Національної поліції України ОСОБА_5 , впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає 26.08.2024 року в проміжку часу з 03 год. 20 хв. по 03 год. 45 хв. прийшов до паркувального майданчика Дарницького УП ГУНП у м. Києві, розташованого за адресою: м. Київ, вул. О. Кошиця, буд. 3а та вилив невідому рідину легкозаймистого походження із пляшки, яку приніс із собою, на радіаторні решітки та капоти, припаркованих службових автомобілів "RENAULT-DOKKER", д.н.з. НОМЕР_1 на синьому фоні та "VOLKSWAGEN BORA", д.н.з. НОМЕР_2 на синьому фоні, які перебувають у користуванні посадових осіб Дарницького УП ГУНП у м. Києві.

Після цього, ОСОБА_5 здійснив підпал займистої рідини, вилитої ним на вищезазначені службові автомобілі, внаслідок чого виникло загоряння зовнішніх та внутрішніх частин автомобіля "RENAULT-DOKKER", д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля "VOLKSWAGEN BORA", д.н.з. НОМЕР_2 , тобто умисно знищив їх шляхом підпалу, після чого з місця вчинення злочину втік.

При цьому, ОСОБА_5 фіксував усі свої протиправні дії на відеокамеру власного мобільного телефону «IPhone 6» IMEI: НОМЕР_3 з мобільним номером НОМЕР_4 .

Своїми злочинними діями, ОСОБА_5 вчинив умисне знищення чужого майна загальнонебезпечним способом, а саме шляхом його підпалу, чим завдав матеріального збитку Головному управлінню Національної поліції у місті Києві.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні умисного знищення чужого майна шляхом його підпалу, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України

Слідчий посилається на те, що підставою звернення з клопотанням про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 184 КПК України, є встановлення під час досудового розслідування наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з чим у клопотання слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та доводи, що його обґрунтовують, просив слідчого суддю клопотання задовольнити, посилаючись на доводи вказані у ньому, враховуючи наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених положеннями статті 177 КПК України.

В обґрунтування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, для запобігання яких до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, прокурор посилається на те, що ризиком того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового слідства та/або суду є те, що він, усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, зокрема позбавлення волі від 3 до 10 років, може навмисно ухилятись від явки до органу досудового слідства та суду, тобто переховуватись з метою уникнення кримінальної відповідальності, до того ж до нього раніше вже було застосовано привід в іншому кримінальному провадженні. Також прокурор зазначив, що в іншому кримінальному провадженні до підозрюваного було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативним запобіжним заходом застава у розмірі 60560 грн, яка була внесена родичом підозрюваного, але вказане не зупинило підозрюваного на вчинення іншого кримінального правопорушення, а тому просив не застосовувати заставу при вирішенні питання щодо запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні. Зазначив, що враховуючи зухвалість вчинення цього кримінального правопорушення інший запобіжних захід не буде дієвим.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що у клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу невірно визначено мету вчинення підпалу, а саме отримання грошової винагороди, насправді його підзахисного залякували та погрожували йому та його родині, тому він це вчинив. Просив врахувати, що підозрюваний співпрацює зі слідством, надав всі дані телеграм каналів, осіб, які підбурювали його до вчинення цього кримінального правопорушення. Вказав, що ризики необґрунтовані, оскільки тікати його підзахисний не має наміру, тиск на свідків неможливий, бо свідками є працівники поліції. Також просив слідчого суддю звернути увагу на підстави затримання підозрюваного, зазначені у протоколі затримання, а саме те, що вони не відповідають дійсності (безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин) бо підпал був 26 серпня 2024 року, а затримали ОСОБА_5 27 серпня 2024 року, а отже затримали його безпідставно. Просив також врахувати юний вік підозрюваного, те, що він легко піддається впливу та тиску, має постійне місце проживання у м. Києві та застосувати до нього запобіжних захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку свого захисника, зазначив, що не збирається переховуватись від слідства, зазначив, що завжди з`являвся до суду та органу досудового розслідування. Вказав, що йому подзвонили з певного телеграм каналу, почали залякувати на тиснути, погрожувати йому та його родині, якщо він не погодиться на підпал. Зазначив, що він страждає панічними атаками, дуже перелякався, не знав, що робити та до кого звернутись за допомогою, а тому погодився це вчинити. Гроші йому не заплатили, обіцяли перерахувати о 10 ранку 6000 доларів США, проте не перерахували. Подію він знімав на телефон, щоб підтвердити «замовникам», що він це вчинив, відео переслав їм після того як прийшов додому. Вказав, що він є студентом академії імені Моджевського, крім того він заробляє самостійно гроші тим, що грає на музичних інструментах та навчає інших. Заставу у 60560 грн вносив його вітчим, проте це його особисті кошти. Із батьками він не спілкується.

Вислухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши надані до клопотання матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що слідчими слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві за процесуального керівництва Дарницької окружної прокуратури міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003667 від 26.08.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

27 серпня 2024 року ОСОБА_5 затримано в порядку статті 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину передбаченого частиною другою статті 194 КК України.

27 серпня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною другою статті 194 КК України.

В якості підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано наступні докази: протокол затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину; протокол обшуку; протокол огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 ; протокол огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 ; протоколи допитів свідків; протокол огляду речей; інші протоколи слідчих дій та матеріали провадження у сукупності.

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Так, у пункті 32 справи «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, Series А, № 182) від 30 серпня 1990 року зазначено, що обґрунтована підозра це коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На думку суду, обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення статті 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Дослідивши у судовому засіданні надані органом досудового розслідування докази, слідчий суддя дійшов висновку про те, що вони є такими, що обґрунтовують підозру ОСОБА_5 в інкримінованому злочині, так як надані слідчим докази свідчать про те, що підозрюваний міг вчинити інкриміновані дії при зазначених у клопотанні обставинах.

Крім того, підозрюваний не заперечував факт вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Отже, слідчий суддя вважає, що має місце наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого частиною другою статті 194 КК України. При цьому, злочин, передбачений частиною другою статті 194 КК України відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років.

Слід враховувати, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог частини першої статті 368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

При цьому правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, слідчий суддя лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із частиною другою статті 177 КПК України окрім обґрунтованої підозри підставою застосування запобіжного заходу є також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається з клопотання, відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини першої статті 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Досліджуючи матеріали клопотання, надані докази, пояснення прокурора, беручи до уваги пояснення підозрюваного в судовому засіданні, а також особистість ОСОБА_5 , його відношення до вчиненого, відсутність міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя погоджується з тим, що на даний час наявні ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Він повністю усвідомлював свої дії та те, що вони є незаконними. Крім того, санкція частини другої статті 194 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Варто зазначити, що у рішенні ЄСПЛ по справі «Бессієв проти Молдови» суд вказав, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність же покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Поруч з тим, слідчий суддя враховує, що на даний час до обставин, які підвищують ступінь встановлених ризиків, належить військова агресія Російської Федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях.

Слідчий суддя враховує той факт, що діючий на території України режим обмеження виїзду за кордон військовозобов`язаних чоловіків жодним чином не свідчить про відсутність вказаного ризику, оскільки стосується обмеження виїзду за кордон у законний спосіб та не виключає можливості здійснення спроб перетнути кордон незаконно, з огляду на те, що наразі частина державного кордону України не контролюється, а тому такий спосіб не може виключатися, як неможливий.

Крім того, слідчий суддя враховує, що відповідно до ухвал Голосіївського районного суду м. Києва від 15 травня та 24 липня 2024 року до підозрюваного застосовано привід у судові засідання на 17 червня 2024 року та на 11 вересня 2024 року відповідно, оскільки він неодноразово у підготовчі судові засідання не з`являвся, причини неявки суду не повідомляв.

Також на думку слідчого судді обґрунтованим є ризик впливу на свідків, оскільки усвідомлюючи міру покарання, яка може бути до нього застосовано за вироком суду, він може вчинити дії, які призведуть до зміни свідками їх показань.

До того ж, слід враховувати визначену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від вказаних осіб та дослідження їх судом.

Також слідчий суддя вважає доведеним ризик можливості вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, враховуючи його молодий вік та зазначені ним обставини, які спонукали його на вчинення підпалу транспортних засобів, які належать центральному органу виконавчої влади, в тому числі отримання грошової винагороди.

Крім того, слідчим суддею враховується, що ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 22 березня 2024 року відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000186 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 15, частиною четвертою статті 185, частиною четвертою статті 186 КК України було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 60560 грн. Відповідно до копії квитанції від 27 березня 2024 року така застава була внесена ОСОБА_7 (зі слів ОСОБА_5 його вітчим).

Варто додати, що ризики, передбачені частиною першою статті 177 КПК України слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

Тобто кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснення у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Поряд з цим, слідчим суддею не встановлено наявність такого ризику як перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, з урахуванням того, що підозрюваний вину визнав у вчиненні кримінального правопорушення, співпрацює з органами досудового розслідування.

Згідно із частиною першою статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наведені, на думку слідчого судді, обставини свідчать, що прокурор довів обставини, передбачені пунктом 1 частиною першою статті 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину, як і обставини, передбачені пунктами 1, 3, 5 тобто існування ризиків та наявність достатніх підстав для застосування запобіжного заходу як - тримання під вартою, який є винятковим запобіжним заходом, і що інший більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобіганню встановлених у судовому засіданні ризиків.

Встановлені у судовому засіданні обставини свідчать про те, що застосування до підозрюваного лише такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою є, наразі, необхідним для запобігання встановленим у судовому засіданні ризикам, як встановлено і неможливість застосування іншого, більш м`якого, запобіжного заходу. А отже, стосовно підозрюваного підлягає застосуванню запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Під час судового засідання не встановлено обставин можливості застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу як домашній арешт, оскільки враховуючи особистість підозрюваного, кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється, спосіб його вчинення, такий запобіжний захід на цей час не буде дієвим.

Отже, клопотання слідчого, подане у кримінальному провадженні, внесене 26 серпня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0003667, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 194 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 на шістдесят днів - підлягає задоволенню.

При цьому слідчий суддя зазначає, що строк тримання під вартою 60 днів рахується з моменту фактичного затримання підозрюваного, а саме з 27 серпня 2024 року з 00:05 год.

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України (частини третя статті 183 КПК України).

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та встановлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (частина четверта статті 182 КПК України).

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи зазначене, з огляду на майновий стан підозрюваного, позицію прокурора та адвоката, зважаючи на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, з огляду на особливу зухвалість та суспільну небезпечність вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється останній, зважаючи на мотиви вчинення ним інкримінованих дій, з огляду на те, що такі дії були вчиненні по відношенню до майна (транспортних засобів) правоохоронних органів, які використовуються в тому числі для забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги, під час дії воєнного стану в країні, коли вкрай гостро стоїть питання швидкого реагування правоохоронних органів на виклики осіб, які потребують допомоги, в тому числі під час масованих обстрілів російської федерації території міста Києва, враховуючи те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків, з огляду на те, що в іншому кримінальному провадженні ОСОБА_5 було внесено заставу у розмірі 60560 грн, проте це не стало стримуючим фактором для нього для запобігання вчинення інших протиправних дій, зважаючи на приписи частини п`ятої статті 182 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне призначити підозрюваному заставу у розмірі, що перевищує 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

За описаних вище обставин запобіжний захід у виді застави у зазначеному розмірі буде достатнім стимулюючим фактором, який би підозрюваний або інша особа (заставодавець) боялися б втратити внаслідок невиконання процесуальних обов`язків. Такий розмір застави є розумним з огляду на необхідність виконання завдань кримінального провадження.

Слідчий суддя бере до уваги надані захисником у судовому засіданні та зазначені вище дані про особу підозрюваного, але зваживши на усі обставини справи, вважає на цьому етапі досудового розслідування ці дані є такими, що не переважують встановлені у судовому засіданні ризики того, що підозрюваний може ухилитись від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підстави, які унеможливлюють перебування підозрюваного ОСОБА_5 в умовах ізоляції за станом здоров`я, слідчим суддею не встановлено.

При цьому, слідчим суддею також перевірено, що підозрюваному ОСОБА_5 27 серпня 2024 року було відповідно до вимог статей 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 301 КК України, що свідчить про відсутність порушень прав підозрюваного. Слідчим суддею також перевірено, що підозрюваного затримали в порядку статей 206-209 КПК України, а під час розгляду клопотання не було встановлено можливих застосувань незаконних засобів чи впливу при затриманні, або в процесі доставки до слідчого судді.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193-197, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 25 жовтня 2024 року до 00:05 год.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1514000 грн.

В разі внесення застави застоводавцем (підозрюваним, або іншою фізичною чи юридичною особою) негайно звільнити ОСОБА_5 з -під варти та покласти на нього наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатись із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, номеру мобільного телефону, інших засобів зв`язку;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документ, що надають право на виїзд та в`їзд в України.

Термін обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави, визначити до 25 жовтня 2024 року включно.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали суду проголошено 4 вересня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1