печерський районний суд міста києва
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.10.2024 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000123, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.01.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Сєвєродонецьк, Луганської області, що має вищу освіту, працює на посаді директора, експерта-оцінювача ТОВ «Київська оціночна компанія», одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого с. 126-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 систематично в період часу з 03.01.2023 по 13.01.2024, знаходячись за адресами свого проживання: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 , усвідомлюючи неправомірний характер своїх дій, їх караність і настання суспільно небезпечних наслідків, умисно вчиняв щодо своєї дружини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє психологічне, фізичне, економічне насильство, що погіршило якість життя потерпілої та призвело до її психологічних страждань, а саме:

- 03.01.2023 приблизно о 01 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , умисно вчинив домашнє психологічне насильство щодо своєї дружини ОСОБА_5 : висловлювався нецензурною лайкою;

- 10.03.2023 приблизно о 08 год. 25 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , умисно вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру щодо своєї дружини ОСОБА_5 : висловлював образи та вдарив ногою в живіт;

- 13.07.2023 приблизно о 08 год. 55 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , умисно вчинив домашнє економічне насильство щодо своєї дружини ОСОБА_5 : перешкоджав їй у доступі до особистих речей та не пускав на роботу;

- 29.08.2023 приблизно о 23 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , умисно вчинив щодо своєї дружини ОСОБА_5 домашнє насильство психологічного, фізичного та економічного характеру: словесно ображав, вдарив по губі, вигнав з квартири, залишив без речей;

- 06.10.2023 приблизно о 00 год. 05 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , умисно вчинив домашнє психологічне та фізичне насильство щодо своєї дружини ОСОБА_5 , а саме: словесно ображав, погрожував, вдарив своєю головою по її носі;

- 13.01.2024 приблизно о 20 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , умисно вчинив домашнє насильство фізичного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_5 : хапав її за волосся та бив головою об стіну. У зв`язку з цим, терміновим заборонним приписом ОСОБА_4 заборонено у будь-який спосіб контактувати з потерпілою строком на 5 діб. Однак, цього ж дня 13.01.2023 приблизно о 23:40 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , порушив винесений щодо нього терміновий заборонний припис.

Також, у зв`язку з вчиненням домашнього насильства щодо своєї дружини ОСОБА_6 , терміновими заборонними приписами ОСОБА_4 : 10.03.2023 заборонено у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, входити та перебувати в місці її проживання (перебування) строком на 10 діб; 28.04.2023 заборонено у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, входити та перебувати в місці її проживання (перебування) строком на 5 діб; 29.08.2023 заборонено у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, входити та перебувати в місці її проживання (перебування) строком на 3 доби; 06.10.2023 заборонено у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, входити та перебувати в місці її проживання (перебування) строком на 10 діб; 28.01.2024 заборонено у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 5 діб.

Отже, ОСОБА_4 систематично у період з 03.01.2023 по 13.01.2024, перебуваючи за місцем проживання за адресами: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_2 , на ґрунті особистої агресії провокував словесні конфлікти, в ході яких безпричинно, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправність і суспільно небезпечні наслідки своїх дій, вчиняв щодо дружини ОСОБА_5 домашнє психологічне, фізичне, економічне насильство у вигляді: словесних образ, погроз, нецензурних висловлювань на її адресу, перешкоджанні доступу до особистих речей, фізичного впливу, ударів, тощо.

У зв`язку з ситуацією домашнього насильства ОСОБА_5 протягом тривалого часу перебуває в стані сталої психоемоційної напруги, що супроводжується підвищеною тривожністю, погіршеним настроєм, страхом за свою безпеку, побоюваннями та очікуваннями постійних конфліктів з чоловіком, почуттям безпорадності, беззахисності. Внаслідок дій ОСОБА_4 у потерпілої зафіксовано комплекс негативних психоемоційних змін у вигляді сталої психоемоційної напруги з підвищеною тривожністю, погіршеним настроєм, страхом за здоров`я та безпеку, що призводить до погіршення її соціального функціонування та зниження якості поточного життя.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся. Надав показання, в яких підтвердив, що злочин вчинив за викладених в обвинувальному акті обставинах, не оспорював кваліфікації його діяння. Наразі проживає разом зі своєю дружиною, вони примирились, факти домашнього насильства у сім?ї не фіксуються. Просив суворо його не карати, оскільки він усвідомив наслідки своїх дій, до вчиненого ставиться негативно.

Потерпіла ОСОБА_5 , повідомлена про місце, дату та час розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явилась. Згідно поданої до суду заяви просила розглядати справу без її участі.

Судом, з урахуванням думки прокурора, позиції обвинуваченого щодо повного визнання ним винуватості, визнано можливим з`ясування всіх обставин, що підлягають доказуванню, без участі потерпілої, а тому наявними підстави відповідно до ст. 325 КПК України для проведення судового розгляду у її відсутність.

З урахуванням визнання обвинуваченим винуватості, прокурором запропоновано порядок дослідження доказів у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. Висловлюючи позицію в судових дебатах, прокурор вказала, що обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття, обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні. Так, прокурор просила визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік із покладенням обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України. Окрім того, прокурор просила у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України направити ОСОБА_4 для проходження програми для кривдників на строк 3 місяці.

Обвинувачений ОСОБА_4 вважав недоцільним у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України досліджувати інші докази стосовно фактичних обставин вчиненого ним діяння. Розуміє, що в такому випадку буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Судом встановлено, що сторони не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, з урахуванням чого суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, визнав можливим і доцільним провести судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, провівши допит обвинуваченого та визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Суд враховує, що домашнє насильство є системою взаємопов`язаних дій, які полягають у вчиненні систематичних дій (не менше трьох) і полягають у вчиненні фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Суд не вважає, що врахування епізодів домашнього насильства, за які особу було притягнуто до адміністративної відповідальності поряд із іншим (іншими) епізодами домашнього насильства є порушенням принципу nonbis inidem. Доведення ознаки систематичності у складі домашнього насильства полягає у констатації того, що відповідні дії становлять систему, тобто є послідовними та повторюваними. Якщо мали місце факти притягнення особи за вчинення домашнього насильства до адміністративної відповідальності, однак вона знову вчинює акт домашнього насильства і кількість окремих фактів домашнього насильства сукупно вчинено щонайменше тричі, то є підстави для кримінально правової оцінки таких дій за ст. 126-1 КК України (постанова Верховного Суду від 04.04.2024у справі №7 55/4894/22).

Окрім того, Верховний Суд зазначив, що систематичність характеризується як кількісним критерієм (багаторазовість періодично здійснюваних дій), так і якісним, яким є взаємозв`язок, внутрішня єдність, що утворює наполегливу протиправну поведінку винуватої особи стосовно певного потерпілого чи потерпілих. Той факт, що особу раніше притягували до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, не виключає наявності в її діях складу кримінального правопорушення, якщо вона продовжує вчиняти домашнє насильство, кількість епізодів яких загалом не менше трьох і ці систематичні дії потягли наслідки, визначені ст. 126-1 КК.

Натомість систематичність як ознака кримінально-караного діяння означає повторюваність тотожних чи схожих дій чи бездіяльності, кожне з яких само по собі може створювати враження незначного, але їх вчинення у своїй сукупності досягають того рівня якості, коли у цілому діяння набувають ознак кримінального правопорушення, призводячи до наслідків, визначених диспозицією ст. 126-1 КК (фізичні або психологічні страждання, розлади здоров`я, втрата працездатності, емоційна залежність або погіршення якості життя) (постанова Верховного Суду від 14.06.2022 у справі № 585/3184/20).

З урахуванням викладеного, оцінивши показання обвинуваченого як належний, допустимий та в даному випадку достатній доказ, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, та його дії за встановлених судом обставин кваліфікує за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, а саме умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного, економічного насильства щодо дружини ОСОБА_5 (потерпілої), що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

В постанові від 03.08.2022 у справі № 415/299/20 Верховний Суд дійшов до висновку, що поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (ст. 66, ст. 67 КК), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст. 75 КК тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Обставинами, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд враховує його щире каяття.

Обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено, прокурор на наявність таких обставин не посилалась.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, за яким характеризується негативно, офіційно працевлаштований, під наглядом лікаря-психіатра не перебуває, під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, раніше не судимий.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, наявності пом`якшуючої обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд вважає за доцільне призначити йому покарання в межах санкції ст. 126-1 КК України у виді пробаційного нагляду із покладенням обов?язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до приписів п. 5 ч. 1, ч. 3 ст. 91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки, зокрема, направлення для проходження програми для кривдників. Заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

Враховуючи вищевикладене та те, що судом обвинуваченому ОСОБА_4 призначено покарання, не пов`язане із позбавленням волі, суд вважає за необхідне в інтересах потерпілої застосувати відносно ОСОБА_4 обмежувальний захід, поклавши на нього обов`язок проходження програми для кривдників строком на 3 місяці.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме меті покарання, і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся

Речові докази та судові витрати відсутні.

На стадії досудового розслідування та судового розгляду запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, підстави для його застосування до набрання вироком законної сили - відсутні.

Керуючись ч. 9 ст. 100, ст. ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно приписів п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати відносно ОСОБА_4 обмежувальний захід, поклавши обов`язок проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці, направивши ОСОБА_4 до Управління соціального захисту населення Печерської районної в м. Києві державної адміністрації.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 49-2 КВК України, строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня його постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації, після набрання вироком законної сили.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувати.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся, речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його оголошення, у разі неподання на нього апеляційної скарги.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його оголошення через Печерський районний суд м. Києва.

Копію вироку вручити учасникам кримінального провадження після його оголошення.

Суддя ОСОБА_1