Справа № 314/3970/24
Провадження № 1-в/314/99/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.10.2024 м.Вільнянськ

Вільняський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання, у виді позбавлення права керування транспортними засобами ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

представника пробації ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання, у виді позбавлення права керування транспортними засобами, у зв`язку з тим, що до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання, оскільки він довів своє виправлення, постійно працював водієм з 1989 року по 2021 рік, іншими навиками та професіями не володіє, на підставі ухвали Машівського районного суду Полтавської області від 08.02.2023, звільнений від відбування покарання призначеного вироком Донецького апеляційного суду від 31 травня 2021 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 (один) рік 5 (п`ять) місяці 6 днів.

Вислухавши, пояснення засудженого, який підтримав клопотання, думку прокурора, який вважає клопотання передчасним оскільки не пройшов час після відмови в аналогічному клопотанні, представника органу пробації, яка підтримала думку прокурора, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосовано умовно - дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Згідно з вимогами ч.2 вказаної норми закону умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після відбуття засудженим не менше половини строку покарання за необережний тяжкий злочин.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений вироком Донецького апеляційного суду від 31 травня 2021 року, яким вирок Мар`їнського районного суду Донецької області від 16.09.2020 скасовано, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 08.02.2023 року ОСОБА_3 , звільнено від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 1 (один) рік 5 (п`ять) місяці 6 днів.

Згідно довідки від 05.09.2024 року №226/2183-24, виданої заступником начальника Запорізького районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області вбачається, що ОСОБА_6 перебуває на обліку з 21.03.2023 у зв`язку з відбуванням додаткової міри покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 55 КК України позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю може бути призначене як основне покарання на строк від двох до п`яти років або як додаткове покарання на строк від одного до трьох років. Позбавлення права керувати транспортними засобами як додаткове покарання призначається на строк до десяти років. При призначенні позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткового покарання до арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі на певний строк - воно поширюється на увесь час відбування основного покарання і, крім цього, на строк, встановлений вироком суду, що набрав законної сили. При цьому строк додаткового покарання обчислюється з моменту відбуття основного покарання, а при призначенні покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткове до інших основних покарань, а також у разі застосування статті 77 цього Кодексу - з моменту набрання законної сили вироком.

За змітом аналогічних норм КПК та ВКК у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, а також щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.

Таким чином враховуючи ухвалу від 26.10.2023 року про відмову у задоволенні анологічного клопотання Вільнянського районного суду Запорізької області у справі 314/4055/23 , суд вважає що засуджений має право на звернення з відповідним клопотанням .

Разом з тим, доводи про те, що засуджений відбув більше половини строку додаткового покарання, характеризується позитивно, постійно працював водієм, є неналежними, оскільки не можуть слугувати підставами , враховуючи Постанову Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», для дострокового звільнення від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

В розумінні статті 81 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким № 2 від 26.04.2002 року умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування ним покарання є правом, а не обов`язком суду й застосовується на розсуд суду.

В даному випадку суд враховує тяжкість вчиненого засудженим злочину та тяжкі наслідки, що настали в результаті порушення ним вимог Правил дорожнього руху України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку із виникненням події ДТП, відсутність доказів наміру та будь-яких спроб відшкодувати шкоду та спокутувати провину перед потерпілою., яка сама виховує малолітню дитину.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку про те, що доводи клопотання не можуть слугувати підставами для дострокового звільнення засудженого ОСОБА_3 від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами та суд не вбачає передбачених Законом підстав для задоволення клопотання в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізькогоапеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

14.10.2024