Справа № 473/1348/24
Номер провадження1-кп/473/188/2024
ВИРОК

іменем України

"24" липня 2024 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретарі судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

його захисник адвокат ОСОБА_6 ,

потерпілий ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0000116 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Актове Вознесенського району Миколаївської області, громадянин України, з базовою вищою освітою, не працює, раніше не судимий, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

21.01.2024 близько о 07:00 год., більш точний час не встановлено, ОСОБА_5 перебував біля домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_3 , де через отвір між парканами помітив припаркований на території подвір`я автомобіль марки «Volkswagen Passat» із державною реєстрацією республіки Польща RP67361. В цей момент у обвинуваченого виник умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.

З метою успішного здійснення свого злочинного умислу та його реалізації ОСОБА_5 скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, із корисливих мотивів та переслідуючи ціль незаконного збагачення, через отвір між парканами проник на територію домоволодіння, після чого направився до автомобіля марки «Volkswagen Passat» із державною реєстрацією республіки Польща RP67361, 1997 року випуску, фактичним володільцем якого є ОСОБА_7 .

Відчинивши водійські дверцята автомобіля, які в той момент були не замкнені, шляхом вільного доступу ОСОБА_5 сів до салону автомобіля та з використанням ключів, які знаходились у замку запалення двигуна, привів його в дію, після чого виїхав на ньому з території домоволодіння, таким чином розпорядився вказаним транспортним засобом на власний розсуд, вартість якого становить 57453 гривні.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину за пред`явленим йому обвинуваченням визнав повністю, не оспорював обставин, що викладені в обвинувальному акті. На підставі ст.63 Конституції України відмовився надавати покази.

Потерпілий ОСОБА_7 був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, проте до суду не прибув, тому суд, з`ясувавши думку учасників провадження та те, що обставини справи можна встановити за відсутності потерпілого на підставі ст.325 КК України прийняв рішення здійснювати судовий розгляд у відсутності потерпілого.

Про допит свідків та потерпілого ні сторона обвинувачення, ні сторона захисту клопотань не заявляли, на допиті не наполягали, тому із врахуванням таких засад кримінального провадження як змагальність (ст.22 КПК України) та диспозитивність (ст.26 КПК України) їх покази судом не досліджувалися.

На підставі наданих стороною обвинувачення документів в судовому засіданні було встановлено, що кримінальне провадження було розпочато на підставі звернення ОСОБА_7 до поліції, на що вказує рапорт 21.01.2024 року №630, зареєстрований в ІТС та протокол прийняття заяви від потерпілого від 21.01.2024 року.

На підставі заяви ОСОБА_7 від 21.01.2024 року було проведено огляд місця події, про що складено протокол від 21.01.2024 року, та за місцем проживання потерпілого оглянуто автомобіль та вилучено змиви з поверхонь його авто.

Постановою слідчого від 21 січня 2024 року було визнано речовим доказом автомобіль потерпілого, який повернуто йому під розписку, а також змиви, отримані за результатами огляду місця події від 21.01.2024 року.

Вартість викраденого у потерпілого автомобіля підтверджується висновком експертизи №СЕ-19/115-24/3256-АВ від 01.03.2024 року.

Суд, дослідивши докази і оцінивши їх в сукупності із врахуванням вимог ч.1 ст.89 та ст.94 КПК України, приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення у судовому засіданні доведено повністю та його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Згідно із ст.65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст.66 КК України, - є щире каяття та повне визнання ним своєї вини.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, - встановлено не було.

Беручи до уваги обставини справи та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який вину у вчиненому злочині визнав, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога, є військовозобовязаним, дані досудової доповіддю про те, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, наявність пом`якшуючої відповідальність обвинуваченого обставини, а також те, що злочин, який вчинив ОСОБА_5 згідно ст.12 КК України належить до нетяжких злочинів, враховуючи позицію прокурора про можливість застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України, суд вважає, що виправлення та попередження вчинення ОСОБА_5 нових злочинів можливе у разі призначення йому покарання у вигляді обмеження волі із звільненням від його відбування з випробуванням, як про те просила прокурор в дебатах.

Дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , зокрема його поведінка під час судового розгляду, визнання вини у вчиненому правопорушенні, відсутність судимостей та заборон для застосування положень ст.75 та ст.76 КК України, на думку суду дозволяють призначити йому покарання із звільненням від його відбування з випробуванням.

Суд вважає, що покарання у вигляді обмеження волі буде справедливим та співмірним із тяжкістю вчиненого ОСОБА_5 злочину та даними про його особу, а також з огляду на те, що він вину за пред`явленим обвинуваченням визнав, нічого не оспорюючи із обставин, які викладені в обвинувальному акті.

Крім того, індивідуалізація покарання конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта (постанова Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 207/5011/14-к (провадження № 51-1985 км 18)).

ОСОБА_5 засуджений вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 травня 2024 р. за ч.2 ст.125 КК України до покарання у вигляді 1 року пробаційного нагляду, дата вчинення злочину - 08.05.2024 року, тоді як в даному провадженні дата вчинення ним злочину - 21.01.2024 року, тому покарання обвинуваченому має бути призначено за сукупністю злочинів з огляду на положення ч.4 ст.70 КК України, яка передбачає, що покарання призначається за правилами передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Згідно із обвинувальним актом, що затверджено прокурором ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_7 не завдано матеріальний збиток, цивільний позов потерпілим не подавався.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню витрати за проведення експертизи.

Долю речових доказів вирішити згідно ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним за пред`явленим йому обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, де менш суворе покарання призначено на підставі вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 травня 2024 р., яким ОСОБА_5 за ч.2 ст.125 КК України призначено покарання у вигляді 1 року пробаційного нагляду - призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком 2 (два) роки та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення експертизи у розмірі 2271,84 грн.

Речові докази, а саме:

автомобіль марки «Volkswagen Passat» із державною реєстрацією республіки Польща RP67361 Vin-код: НОМЕР_1 , який переданий під розписку потерпілому - залишити потерпілому ОСОБА_7 як користувачу,

змив з керма, який упаковано до паперового конверту №1, змив з ручки перемикання передач упаковано до паперового конверту №2, змив з ручки передніх пасажирських дверей із внутрішньої сторони упаковано до паперового конверту №3, які передано до кімнати зберігання речових доказів Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області - знищити.

На вирок суду учасниками процесу можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1