Справа 145/1325/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000140 внесеного до ЄРДР 03.07.2024, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гнівань Тиврівського району Вінницької області, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000140, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.07.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що бойова граната, її складові та компоненти являються бойовими припасами, усвідомлюючи протиправність своїх дій та можливість настання негативних наслідків, маючи умисел на незаконне поводження із бойовими припасами, в порушення вимог п. 21 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами смертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.07.1998 року та Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, діючи умисно, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут бойових припасів, за невстановлених слідством обставин, у невстановленому місці, знайшов 2 (дві) осколкові оборонні ручні гранати, 1 (одну) «Ф-1», з маркуваннями: «2 Б - 6/2 - 73»; та 1 (одну) «М-67» з маркуваннями: «GRENADE HAND FRAG DEL AY M-67 COMPB DAZ 20C 022 - 004, конструктивно поєднані з 2 (двома) відповідними підривачами «уніфікованими запалами дистанційної дії типу УЗРГМ» з маркуваннями: 1) «285 - 74 УЗРГМ 583; 2) «FUZE M213 COPISM 036 - 003», які надалі незаконно зберігав у невстановленому слідством місці (сховку), з метою подальшого збуту зазначених бойових припасів громадянам за грошові кошти.

В подальшому, 14.07.2024, в період часу з 12:45 год. по 13:05 год., під час проведеного контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки бойових припасів, ОСОБА_4 переслідуючи корисливий мотив та умисел, направлений на незаконний збут бойових припасів, незаконно збув легендованій особі - ОСОБА_7 , що діяв на підставі постанови прокурора про контроль за вчиненням злочину з відома та під контролем працівників поліції осколкову оборонну ручну гранату «Ф-1» з маркуваннями: «2 Б - 6/2 - 73», під час проведення оперативної закупки за грошові кошти в сумі 3 000 (три тисяч) гривень, а саме за 6 (шість) купюр кожна номіналами по 500 (п`ятсот) грн. № № ЄГ 2590608; ЄД 6754977; АА 9897906; ЄИ 2877; ГК 2082423; ЄБ 6944797- вищевказана осколкова оборонна ручна граната «Ф-1», яка цього ж дня ОСОБА_7 видана працівникам поліції.

Висновком судової вибухо-технічної експертизи встановлено:

1. Наданий на експертизу, а саме:

- металевий предмет еліпсоподібної форми зеленого кольору з ребристою поверхнею з маркуванням «2 Б - 6/2 - 73» є корпусом осколкової оборонної ручної гранати «Ф-1» промислового виготовлення військового призначення;

- металевий предмет циліндричної форми із зигзагоподібними пластинами з маркувальними позначеннями «285 - 74 УЗРГМ 583 є підривачем «уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ-2» промислового виготовлення військового призначення.

2. Вищевказаний металевий предмет еліпсоподібної форми зеленого кольору з ребристою поверхнею, в довільному конструктивному поєднанні з вищевказаним металевим предметом циліндричної форми із зигзагоподібною пластиною - є оборонною осколковою ручною гранатою «Ф-1» промислового виготовлення військового призначення, яка відноситься до категорії бойових припасів.

3. Вищевказаний металевий предмет еліпсоподібної форми зеленого кольору з ребристою поверхнею, в довільному конструктивному поєднанні з вищевказаним металевим предметом циліндричної форми із зигзагоподібною пластиною - придатний до вибуху.

Окрім того, 28.07.2024 року, в період часу з 13:25 год. по 13:33 год., під час проведеного контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки бойових припасів, ОСОБА_4 переслідуючи корисливий мотив та умисел, направлений на незаконний збут бойових припасів, незаконно збув легендованій особі - ОСОБА_7 , що діяв на підставі постанови прокурора про контроль за вчиненням злочину з відома та під контролем працівників поліції предмет схожий на осколкову оборонну ручну гранату «М-67» з маркуваннями: «GRENADE HAND FRAG DEL AY M-67 COMPB DAZ 20C 022 - 004», під час проведення оперативної закупки за грошові кошти в сумі 3 000 (три тисяч) гривень, а саме за 6 (шість) купюр кожна номіналами по 500 (п`ятсот) грн. № № ЕЕ 9843311; АГ 7851055; ГА 1544146; ЄЗ 6420239; АД 507442; ЄЖ 5953499- вищевказаний предмет, зовні схожий на осколкову оборонну ручну гранату «М-67», яка цього ж дня ОСОБА_7 видана працівникам поліції.

Відповідно до довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів №482 від 28.07.2024 року, зазначений об`єкт зовні схожий на гранату «М-67» в спорядженому стані з запалом «М-213» належить до категорії - надзвичайно небезпечних.

Вище вказаний предмет направлений на проведення судової вибухо-технічної експертизи.

ОСОБА_4 , у свою чергу після продажу гранати за допомогою транспортного засобу покинув місце події не підкорившись законним вимогам працівників поліції та згодом 28.07.2024 о 17:36 год. в ході здійснених оперативно-розшукових заходів був знайдений та затриманий у порядку ст. 208 КПК України у лісовому масиві неподалік відділення поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, що за адресою: АДРЕСА_2 .

Вина підозрюваного ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту ОСОБА_9 , протокол допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом огляду добровільно виданого предмету, товару, речовини отриманих в результаті оперативної закупівлі від 14.07.2024 року, висновком судово вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/102-24/13771, протоколом огляду добровільно виданого предмету, товару, речовини отриманих в результаті оперативної закупівлі від 28.07.2024 року, протоколом огляду місця події від 28.07.2024 а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та іншими зібраними доказами у кримінальному провадженні.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, ОСОБА_4 вчинив тяжкий умисний злочини, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, а тому усвідомлюючи можливу відповідальність за вчинення кримінальних правопорушень, він може спробувати переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, тобто у вчиненні злочину, яке відповідно до частини 5 статті 12 Кримінального кодексу України є тяжким злочином.

Відповідно до пункту 4, частини 2, статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, відносно ОСОБА_4 може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням злочину, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань, кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 є запобігання вчинення ним інших кримінальних правопорушень, незаконного впливу підозрюваної на свідків та запобігання переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Підставою застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , є наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

- переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 уже здійснив спробу переховуватися від органів досудового розслідування здійснивши втечу при спробі затримання після здійснення ним продажу гранати 28.07.2024 о 13:33 за допомогою транспортного засобу;

- наявність ризику «незаконний вплив на потерпілого, свідків інших обвинувачених» у викладеному мною контексті повністю співпадає з рішенням Європейського суду (Справа «Летельє проти Франції» від 26.06.1991). У свою чергу, незаконний вплив на свідків, експерта відповідно до діючого кримінального законодавства кваліфікується як злочин, що свідчить про те, що він може вчиняти інші кримінальні правопорушення. У рішенні Європейського суду (Справа «Клоот проти Бельгії» від 12.12.1991) зазначено, що тяжкість обвинувачення, а також обставини справи, можуть виправдати рішення судових органів про взяття та утримання особи під вартою для того, щоб запобігти спробам вчинити нові злочини.

- вчинити інше кримінальне правопорушення;

Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:

1) особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання;

2) особиста порука, оскільки в ОСОБА_4 відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останню до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу;

3) домашній арешт, є не достатнім запобіжним заходом, оскільки не гарантує виконання підозрюваним ОСОБА_4 , усіх поставлених на нього обов`язків;

Всі вищевказані обставини, у своїй сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам.

У зв`язку із цим, існує необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 найбільш суворого забіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи неможливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, керуючись вимогами ст. 36, 40, 131, 132, 176-178, п. 4 ч. 2 ст. 183, 194, 197 КПК України, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, слідчому судді пояснив, що по кримінальному провадженні існує ризик, зокрема те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, тому може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили слідчого суддю застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування слідством встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, чинити тиск на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, має постійне місце проживання.

Разом із тим, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зокрема, на теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, відсутність у нього соціально стримуючих факторів, а також ту обставини, що злочин по якому повідомлено про підозру ОСОБА_4 відноситься до сфери незаконного обігу, збуту вогнепальної зброї та боєприпасів, тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, чинити тиск на свідків по кримінальному провадженню, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчий суддя не вбачає.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - обґрунтована.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме - тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, тому слідчий суддя вважає, що, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, з урахуванням обставин кримінального правопорушення та клопотання слідчого, підозрюваному ОСОБА_4 необхідно визначити заставу.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176 - 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 309, 400 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 17 години 36 хвилин 26 вересня 2024 року, в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 26 вересня 2024 року.

Визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 будуть покладені наступні обов`язки:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні.

Якщо ОСОБА_4 не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на підозрюваного ОСОБА_4 - визначити термін їх дії відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, тобто в межах строку досудового розслідування на час покладення обов`язків.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя