Справа № 211/4786/24
Провадження № 1-в/211/140/24
У Х В А Л А

іменем України

28 серпня 2024 року

Суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши подання заступника начальника Довгинцівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_2 про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженої Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.07.2023, за ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України до 1 року обмеження волі, згідно зі ст.75 КК України з випробуванням на 1 рік,-

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2024 року до суду надійшло вказане подання заступника начальника Довгинцівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_2 .

У поданні зазначається, що засуджена ОСОБА_3 перебуває на обліку в Довгинцівському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області з 07.09.2023 по теперішній час. За цей період до відділу пробації не з`являлася, у зв`язку з чим з 08.04.2024 перебуває у розшуку. До кримінальної та адміністративної відповідальності засуджена за період іспитового строку не притягувалася. У зв`язку з вищезазначеними обставинами представник органу пробації просить звільнити засуджену ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

У судове засідання представник Довгинцівського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У судове засідання прокурор не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Засуджена у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Неявка в судове засідання осіб, які беруть участь у справі не перешкоджає проведенню судового розгляду відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, повно та всебічно дослідивши подання та матеріали особової справи ОСОБА_3 , дійшов висновку про необхідність задоволення подання органу з питань пробації, виходячи з наступних обставин.

Судом встановлено, що вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.07.2023, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначено покарання у вигляді 1 років обмеження волі, згідно зі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку на 1 рік. Відповідно до ст. 76 КК України на неї покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання, не виїзжати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації (а.о.с. 2-5).

Засуджену поставлено на облік до Довгинцівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області 07.09.2023 (а.о.с. 7, 8) та викликано до уповноваженого органу з питань пробації (а.о.с. 6, 12).

Органом з питань пробації було вжито першочергові та повторні розшукові заходи засудженої, які не дали результатів (а.о.с. 15,16, 18-36, 38, 42-49, 56).

У зв`язку з відсутністю засудженої за місцем реєстрації та нез`явленням за викликом до уповноваженого органу з питань пробації 08.04.2024 було винесено постанову про заведення розшукової справи №85724008 та оголошено ОСОБА_3 у державний розшук (а.о.с. 51).

Відповідно до ч.1 ст.165 КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Таким чином іспитовий строк закінчився 28.07.2024.

Як вбачається з подання Довгинцівського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області та доданих до нього матеріалів особової справи, ОСОБА_3 у період іспитового строку за час перебування на обліку до кримінальної відповідальності (а.о.с. 52,53) та адміністративної відповідальності (а.о.с. 39, 54) не притягувалася.

Частиною 1 ст. 78 КК України та ч. 2 ст.165 КВК України встановлено, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Згідно з п.9 ст.537 КПК України під час виконання вироків саме суд має право вирішувати питання, зокрема, про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Натомість згідно з ч.2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

З матеріалів справи вбачається, що протягом іспитового строку рішення про скасування засудженому звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання судом не приймалось.

Частина 4 ст. 75 КК України визначає мінімальний та максимальний іспитовий строк, який може бути визначений судом при ухваленні вироку.

Також, відповідно до п.1 ч.1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом.

З вказаного слідує, що законом прямо визначено, що рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням може бути скасоване виключно до закінчення іспитового строку.

Виходячи зі змісту ст. 75 КК України та ст. 165 КВК України заходи щодо контролю за звільненим з випробуванням засудженим можуть здійснюватись виключно до закінчення чітко визначеного судом іспитового строку.

Крім того, ст. 78 КК України визначає три альтернативні наслідки звільнення особи від відбування покарання з випробуванням:.

1)після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання;

2)якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

3)у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 КК України.

Отже, останні два наслідки вказані вище виключають перший (звільнення від відбування покарання), проте мають бути підтверджені відповідними рішеннями: ухвалою суду про направлення засудженого для відбування покарання або вироком суду про вчинення засудженим в період іспитового строку нового кримінального правопорушення. І відмова засудженому у його звільненні від відбування покарання після спливу іспитового строку може ґрунтуватись виключно на вказаних вище судових рішеннях.

Таким чином, визначений в ст. 78 КК України наслідок у виді звільнення засудженої особи від відбування покарання після закінчення іспитового строку можливо вважати загальним правилом, виключенням з якого є інші два наслідки, які можуть бути підтверджені виключно відповідним судовим рішенням.

При цьому, як вказувалось вище, скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням та його направлення для відбування призначеного покарання можливе виключно до закінчення іспитового строку.

Також засуджена ОСОБА_3 нових кримінальних правопорушень протягом іспитового строку не вчинила, тому застосування до неї положень ст. 71, 72 КК України також неможливе.

Отже, цілком очевидно, що відмова засудженій особі у звільненні від покарання після спливу іспитового строку за відсутності відповідних рішень про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням чи її засудження із застосуванням ст. 71, 72 КК України за своєю суттю суперечитиме принципу правової визначеності долі засудженого та його статусу по спливу іспитового строку без будь-яких рішень щодо наслідків спливу такого строку.

Оскільки іспитовий строк визначений ОСОБА_3 вироком суду сплив та суду не надано відповідних судових рішень, які набрали законної сили, про направлення засудженої для відбування призначеного покарання за порушення обов`язків чи систематичне вчинення адміністративних правопорушень або про засудження за правилами ст.ст. 71, 72 КК України за вчинення засудженою нового кримінального правопорушення в період іспитового строку, в суду відсутні законні підстави для відмови в задоволенні клопотання про звільнення засудженої від призначеного основного покарання.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки закінчився іспитовий строк, встановлений у відношенні ОСОБА_3 , протягом іспитового строку засуджена до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалася, рішення про скасування звільнення щодо неї протягом вказаного іспитового строку не приймалося.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.78 КК України, ч. 1, 2 ст. 165 КВК України, ст. ст.107, 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання заступника начальника Довгинцівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_2 про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.07.2023 за ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, у зв`язку з закінченням іспитового строку.

Копію ухвали направити до Довгинцівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1