Справа180/916/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 р. м. Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 09.01.2024 року за № 0000018, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Вище-Тарасівка Томаківського району Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , не одруженого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого - 24.06.2022 Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 263, ч. 1 ст. 263, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 24 квітня 2024 року ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області скасовано іспитовий строк та направлено ОСОБА_6 для відбування призначеного покарання 4 роки позбавлення волі

у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 , в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до своєї гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», діючи умисно, безпричинно, протиправно, системно, з метою здійснення негативного впливу на близьку людину, вчиняв психологічне насильство по відношенню своєї співмешканки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою він разом проживав за адресою: АДРЕСА_2 , що призвело до психологічних страждань останньої.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 , 16.09.2023 року близько 19-00 год., перебуваючи за за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , шляхом висловлювання образ у вигляді грубої брутальної лайки, про що працівниками поліції було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 2 ст.173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого Марганецьким міським судом Дніпропетровської області 29.09.2023 року ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні зазначеного адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення.

Крім того, 08.03.2023 року близько 18-00 год., ОСОБА_6 , перебуваючи за за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , шляхом висловлювання образ у вигляді грубої брутальної лайки, провокував бійку, а також дій та висловлювань, що принижують та залякують особу, чим спричинив моральний та психологічний тиск, про що працівниками поліції було складено протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та 05.06.2023 Марганецьким міським судом Дніпропетровської області було визнано винним ОСОБА_6 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 10 діб. 04.07.2023 року Апеляційним судом Дніпропетровської області дане стягнення змінено на штраф.

Крім того, в період часу з 24.04.2023 року по 08.05.2023 року, ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_3 , переслідував колишню співмешкакнку ОСОБА_5 та не давав споркійно жити, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, про що працівниками поліції 10.05.2023 було складено протокол за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, 08.08.2023 року Марганецьким мціським судом Дніпропетровської області ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення.

Вказаними систематичними насильницькими діями психологічного характеру, вчиненими ОСОБА_6 протягом тривалого вказаного періоду відносно співмешканки ОСОБА_5 заподіяв останній систематичні психологічні страждання, що завдали шкоду психічному здоров`ю потерпілої, внаслідок чого потерпіла знаходиться у пролонгованій ситуації стресу, що впливає на її самооцінку, стан здоров`я та здатність противостояти психологічному тиску, відчутті безпенки та життєдіяльності. Поведінка колишнього співмешканця має ознаки домашнього насильства у формі психологічного, що привела до унеможливлення ефективного самозахисту жінки від його дій. Несприятливий стан потерпілої обумовлений постійним переслідуванням, приниженням, погрозами з боку колишнього співмешканця у її бік, впливають на її психологічний, фізичний стн, відчуття благополуччя, базове відчуття безпеки, перешкоджають веденню активного способу житотя та потребують відповідної психокорегувальної роботи.

Таким чином, органом досудового слідства дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ст. 126-1 КК України, а саме: домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо колишнього подружжя, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що з обвинуваченим проживали однією сім`єю як чоловік і жінка в одній квартирі. Він неодноразово на протязі тривалого часу принижував її нецензурною лайкою, кричав, ображав, залякував, у зв`язку з чим вона викликала поліцію. Також неодноразово вона зверталася до сусідів за допомогою.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, підтвердив обставини, зазначені вище, пояснив, що колишня співмешканка мала недостойних подруг і неправильно себе поводила, тому він був вимушений давити на неї психологічно. У вчиненому кається, просить суд суворо не карати, обіцяючи більше злочинів не вчиняти.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винни.

Відповідно до постанов Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 04.07.2023 року, 08.08.2023 року, 29.09.2023 року, постанови Дніпровського апеляційного суду від 04.07.2023 року, обвинуваченого ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с. 72-85).

Відповідно до висновку псилога від 04.04.2024 року (а.с. 89-97), потерпіла ОСОБА_5 знаходиться у пролонгованій ситуації стресу, що впливає на її самооцінку, стан здоров`я та здатність противостояти психологічному тиску, відчутті безпенки та життєдіяльності. Поведінка колишнього співмешканця має ознаки домашнього насильства у формі психологічного, що привела до унеможливлення ефективного самозахисту жінки від його дій. Несприятливий стан потерпілої обумовлений постійним переслідуванням, приниженням, погрозами з боку колишнього співмешканця у її бік, впливають на її психологічний, фізичний стн, відчуття благополуччя, базове відчуття безпеки, перешкоджають веденню активного способу житотя та потребують відповідної психокорегувальної роботи.

Ці докази суд визнає допустимими і належними, достовірними і достатніми, оскільки у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України. Зазначені докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 сумнівів у достовірності не викликають, викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину.

Таким чином, суд приходить до переконання, що своїми діями обвинувачений ОСОБА_6 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та встановлених судом, його винуватість доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ст.126-1КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо колишньої співмешканки, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Суд вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, вважає доведеною.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. В своєму рішенні «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи в сукупності досліджені докази винуватості обвинуваченого, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_6 доведена «поза розумним сумнівом», оскільки досліджені судом докази винуватості обвинуваченого є очевидними і безсумнівними.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинене кримінальне правопорушення, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових кримінальних правопорушень.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинене кримінальне правопорушення відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Вимоги цієї норми є імперативними, тобто обов`язковими до застосування судом. Наведені у ній положення зобов`язують суд при призначенні покарання враховувати не лише ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставини, що обтяжують покарання, а й особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше судимий, вчинив злочин у період випробувального терміну за попереднім вироком суду, під наглядом у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, відсутні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за ст. 126-1 КК України слід призначити в межах санкції статті, за якою він обвинувачується, у вигляді позбавлення волі.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

Враховуючи призначення покарання у виді позбавлення волі обвинуваченому, наявні ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - переховування від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення покарання, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також враховуючи вимоги ст.. 178 КПК України, а саме те, обвинувачений ОСОБА_9 не має захворювань, які б перешкоджали триманню під вартою, вважаю, що для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Керуючись ст. ст.368-370,373,374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково, у вигляді 3 років, приєднати невідбуту частину покарання за вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 24.06.2022 року, і призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Термін відбування покарання відраховувати з моменту затримання - з 23.05.2024 року.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку подано не було, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються прокурору, обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1