Справа № 953/6985/22
н/п 1-в/953/281/24
"18" вересня 2024 р. м.Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
27 серпня 2024 року на адресу суду надійшло клопотання заступника начальника СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про вирішення питання щодо долі речових доказів: змивів з дорожнього покриття та фрагментів пластмаси з місця ДТП; конвертів зі змивами та зразками крові та слини (сім шт.); речей потерпілої ОСОБА_5 куртки, штанів, чобіт-ботфортів.
В обґрунтування клопотання посилалася на те, що під час ухвалення вироку Київського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2023 року суд не вирішив питання щодо долі речових доказів, а саме: змивів з дорожнього покриття та фрагментів пластмаси з місця ДТП; конвертів зі змивами та зразками крові та слини (сім шт.); речей потерпілої ОСОБА_5 куртки, штанів, чобіт-ботфортів, які були передані на зберігання до камери схову СУ ГУНП в Харківській області, де вони наразі знаходяться.
Прокурор ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглядати клопотання заступника начальника СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про вирішення питання щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні за її відсутності, щодо задоволення клопотання не заперечувала.
Інші учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили.
Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Оскільки учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.
Суд, дослідивши подане клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов до такого висновку.
Вироком Київського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2023 року ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, і йому призначено покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Вирок Київського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2023 року набрав законної сили 07 грудня 2023 року.

Зі змісту вироку суду вбачається, що суд під час його ухвалення вирішив питання про долю всіх речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, вказаних прокурором, та у порядку ст. 100 КПК України вказав вважати речовий доказ - автомобіль ВАЗ 21041, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернутим ОСОБА_7 як власнику.

При цьому заступник начальника СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , звертаючись до суду з відповідним клопотанням, посилалася на те, що також постановами старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 13 грудня 2021 року у вказаному кримінальному провадженні були визнані речовими доказами змиви з дорожнього покриття та фрагменти пластмаси з місця ДТП, конверти зі змивами та зразками крові та слини (сім шт.), речі потерпілої ОСОБА_5 куртки, штани, чоботи-ботфорти. На підставі рапортів слідчих СУ ГУНП в Харківській області зазначені вище речові докази були передані на зберігання до камери схову СУ ГУНП в Харківській області.

За змістом ст. 537 КПК України суд, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Зокрема, до питань про будь-які сумніви і суперечності, що виникають при виконанні вироку, які належить вирішувати суду, що ухвалив вирок відносяться питання про долю речових доказів і документів, якщо їх не вирішено вироком суду.

Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок у разі необхідності вирішення питання, передбаченого п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, що передбачено ч. 9 ст. 100 КПК України.

З огляду на те, що при винесені вироку суду від 06 листопада 2023 року, питання про долю речових доказів, а саме: змивів з дорожнього покриття та фрагментів пластмаси з місця ДТП; конвертів зі змивами та зразками крові та слини (сім шт.); речей потерпілої ОСОБА_5 куртки, штанів, чобіт-ботфортів не було вирішено, оскільки вказані речові докази не були зазначені прокурором, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 395, 537 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання заступника начальника СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про вирішення питання щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001849 від 13.12.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України задовольнити.

Речові докази: змиви з дорожнього покриття та фрагменти пластмаси з місця ДТП; конверти зі змивами та зразками крові та слини (сім шт.), які зберігаються в камері схову речових доказів СУ ГУНП в Харківській області знищити.

Речовий докази: куртки, штани, чоботи-ботфорти які зберігаються в камері схову речових доказів СУ ГУНП в Харківській області повернути потерпілій ОСОБА_9 .

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1