печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2024 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши скаргу голови Громадської організації «НОН-СТОП» ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Голова Громадської організації «НОН-СТОП» ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР та зобов`язання вчинити дії.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали судового провадження за скаргою, приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Тобто, законодавцем визначено, що право на оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань виникає лише у чітко визначеного суб`єкта - заявника. Це, у свою чергу, породжує обов`язок слідчого судді з`ясувати, чи є таким суб`єктом особа, яка подала скаргу.

Згідно з ч. 1 ст. 60 КПК України, заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Так, у поданій скарзі Голова Громадської організації «НОН-СТОП» ОСОБА_2 вказує на те, що заяву про вчинення кримінального правопорушення ним було направлено на офіційну електронну пошту Головного слідчого управління Національної поліції України з електронної пошти ГО «НОН-СТОП», з накладенням ЕЦП (КЕП).

Статтею 11 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» встановлено, що електронний документ вважається одержаним адресатом з часу надходження авторові повідомлення в електронній формі від адресата про одержання цього електронного документа автора, якщо інше не передбачено законодавством або попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу. Якщо попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу не визначено порядок підтвердження факту одержання електронного документа, таке підтвердження може бути здійснено в будь-якому порядку автоматизованим чи іншим способом в електронній формі або у формі документа на папері. Зазначене підтвердження повинно містити дані про факт і час одержання електронного документа та про відправника цього підтвердження. У разі ненадходження до автора підтвердження про факт одержання цього електронного документа вважається, що електронний документ не одержано адресатом.

Разом з тим, матеріали скарги голови Громадської організації «НОН-СТОП» ОСОБА_2 не містять відомостей про отримання ГСУ НП України заяви про вчинення кримінального правопорушення, що перешкоджає встановленню строку на подання відповідної скарги, визначеного ч. 1 ст. 304 КПК України, що, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України також є однією з підстав для повернення скарги.

Крім того, на підставі наявних у матеріалах справи документів, неможливо встановити, що ОСОБА_2 , в тому числі як голова ГО «НОН-СТОП» набув статусу заявника, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 303 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 304 ч. 2 КПК України скарга повертається, якщо: 1) скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу; 2) скарга не підлягає розгляду в цьому суді; 3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

За таких обставин, слідчий суддя вважає за необхідне повернути скаргу особі, що її подала, при цьому, слід роз`яснити, що згідно вимог ч. 7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу голови Громадської організації «НОН-СТОП» ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР та зобов`язання вчинити дії, - повернути особі, яка її подала.

Слідчим суддею роз`яснюється, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1