Справа № 462/5479/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1081/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 22 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_6

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 22.10.2024 року обвинуваченому ОСОБА_6 за ч. 4 ст.185 КК України продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят діб до 20.12.2024 року включно з визначенням застави в розмірі 60560 гривень.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить змінити йому запобіжний захід на домашній арешт, при цьому обвинувачений зазначає, що визначений судом першої інстанції розмір застави є для нього занадто не помірний, інші особи, які б могли внести розмір застави відсутні. Також вказує, що готовий проходити військову службу в ЗСУ.

Прокурор заперечив проти апеляційної скарги сторони захисту, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою.

Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення прокурора, вивчивши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 повністю дотримався вимог ст.ст.177, 183, 194, КПК України, які передбачають порядок обрання та продовження підозрюваним та/або обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 в цьому кримінальному провадженні, обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185КК України. Максимальна міра покарання, за інкриміновані обвинуваченому злочини становить вісім років років позбавлення волі.

Обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні скерований до суду, розпочався і триває судовий розгляд, що не виключає можливості обвинуваченого переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на інших обвинувачених, потерпілих та свідків в кримінальному провадженні, продовжити вчиняти кримінальне правопорушення.

Також судом першої інстанції при продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 правильно враховано тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, ніде не працює, не одружений, дітей на утриманні не має, тобто в останнього відсутні стійкі соціальні зв`язки, вчинив злочин в короткий термін після звільнення з місць позбавлення волі.

Крім того, як в судовому засіданні судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_6 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Також суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 .

Аналізуючи матеріали провадження суд апеляційної інстанції, приходить до переконання про те, що судом першої інстанції під час визначення розміру застави ОСОБА_6 правильно врахував тяжкість пред`явленого обвинувачення, сімейний та майновий стан підозрюваного та обґрунтовано визначив такий в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що є мінімально можливим у відповідності до вимог ст.182 КПК України.

Суд апеляційної інстанції, виходячи з наведених в апеляційній скарзі сторони захисту мотивів, не знаходить законних та обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваної ухвали чи зміни запобіжного заходу обвинуваченому за наслідками апеляційного розгляду.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли безумовне скасування ухвали, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 22 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий:

Судді: