Справа № 504/4618/24
Номер провадження 1-кс/504/396/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2024 рокус-ще Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні селище Доброслав Одеської області клопотання т.в.о. заступника начальника СВ Відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Одеса, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не судимого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

Т.в.о. заступника начальника СВ Відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_7 звернулась до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Клопотання погоджено прокурором Доброславської окружної прокуратури ОСОБА_8 .

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_9 підтримали заявлене клопотання, просили суд його задовольнити у повному обсязі з підстав зазначених у ньому.

Адвокат підозрюваного ОСОБА_5 підозрюваний ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання слідчого.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання обґрунтоване та підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Слідчим відділенням відділення поліції №3 ОРУП №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.06.2024 за №0000014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється прокурорами Доброславської окружної прокуратури Одеської області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у травні 2024 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, до ОСОБА_10 звернувся його знайомий ОСОБА_11 і повідомив, що має потребу виїхати за кордон України для вирішення особистих питань, але він є військовослужбовцем, перебуває на обліку у Балтському РТЦКтаСП і тому без дозволу вказаного РТЦК та СП не може цього зробити.

При цьому у ОСОБА_10 виник злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди для себе за свій вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, а саме: ОСОБА_10 вирішив дізнатися процедуру, яка дозволяє військовому знятися з військового обліку і без дозволу РТЦК та НОМЕР_1 виїхати за межі території України, вплинути на осіб, які приймають необхідні для цього рішення та отримати за це від ОСОБА_11 , неправомірну вигоду під погрозою порушення його прав.

У ході подальших зустрічей і розмов з ОСОБА_11 . ОСОБА_10 вирішив задля досягнення злочинного результату залучити до вчинення кримінального правопорушення свого знайомого ОСОБА_6 , який також мав необхідні особисті зв`язки з такими особами.

У невстановленому в ході досудового розслідування місці, дату та час, ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_6 про свій злочинний умисел, запропонувавши вчинити злочин разом.

При цьому у ОСОБА_6 також виник злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди для себе і ОСОБА_10 за їх вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Безпосередньо після цього ОСОБА_6 відповів ОСОБА_10 згодою на спільне вчинення вказаного кримінального правопорушення.

У подальшому вони визначилися з процедурою за якою планували забезпечити зняття ОСОБА_11 з військового обліку, визначивши коло осіб, які прийматимуть необхідні для цього рішення і на яких вони впливатимуть для цього, а також визначили суму неправомірної вигоди у розмірі 17 000 доларів США, яку вимагатимуть з ОСОБА_11 ..

Реалізуючи свій злочинний умисел, у період з травня 2024 року по 31.10.2024 ОСОБА_10 і ОСОБА_6 зустрічалися, спілкувалися в телефонному режимі з ОСОБА_11 , повідомляли, що впливатимуть на осіб, які уповноважені на виконання функцій держави приймати рішення для зняття останнього з військового обліку, вимагаючи у нього неправомірну вигоду в сумі 17000 доларів США та погрожуючи у разі його відмови передати їм вказану суму порушити його законні права.

Завершуючи реалізацію свого злочинного умислу, близько 14:00 год. 31.10.2024 ОСОБА_6 зустрівся з ОСОБА_11 на території медичного центру за адресою: АДРЕСА_3 та, діючи у змові з ОСОБА_10 і з єдиним умислом, шляхом вимагання одержав для себе і ОСОБА_10 від ОСОБА_11 неправомірну вигоду у розмірі 17000 доларів США, що за курсом НБУ на 31.10.2024 становить 701743 грн. (17000 доларів США х 41,279 грн.) за влив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Безпосередньо після цього вказана злочинна діяльність ОСОБА_10 і ОСОБА_6 була припинена працівниками правоохоронних органів.

31 жовтня 2024 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Та 01 листопада 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.369-2 КК України.

В обґрунтування обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_12 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого частиною 3 статті 369-2 КК України одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином. прокурор посилався на наступні докази:

- Рапорт начальника Южного МРВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_13 про виявлення злочину ві 05.06.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 10.06.2024;

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії «Аудіоконтролю особи» за 18.07.2024;

- протоколом огляду від 12.08.2024;

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії «Аудіо-,відеоконтролю особи» за 20.08.2024;

- протоколом огляду місця події від 31.10.2024;

- протоколом походження (виготовлення) імітаційних засобів від 31.10.2024;

- протоколом вручення заздалегідь ідентифікованих (помічених) імітаційних грошових коштів від 31.10.2024

- протоколами затримання осіб, підозрюваних у вчиненні злочину від 31.10.2024;

- протоколами обшуків від 31.10.2024;

- Повідомленням про підозру ОСОБА_6 та ОСОБА_10 від 01.11.2024;;

Так, відповідно до вимог ст. ст. 178, 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; оцінити, в тому числі, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються.

Слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України.

Оцінюючи ризики, на які посилається слідчий у своєму клопотанні, слідчий суддя вважає доведеними ризик переховування підозрюваного ОСОБА_12 від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи на волі, зможе впливати на свідків, схиляючи їх до викривлення показань, тобто існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує той факт, що підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Приймаючи рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави, слідчий суддя виходив з того, що сторонами кримінального провадження надані докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення, крім того слідчий суддя враховує характер та спосіб вчинення кримінального правопорушення в якому підозрюється останній, що свідчить про можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду, та наддасть йому змогу знаходячись на свободі, впливати на свідків, знищити речові докази, та іншим чином впливати на хід досудового розслідування.

Застосовуючи до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави, слідчий суддя вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні.

Обираючи підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави, суд вважає, що саме цей запобіжний захід забезпечить належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину встановлюється у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, розмір застави визначається слідчим суддею, судом, відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

В свою чергу, абз. 2 зазначеної ч. 5 ст. 182 КПК України визначає, що у виключних вішалках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Слідчий суддя приймає до уваги положення п. 25 рішення ЄСПЛ у справі «Істоміна проти України» від 13.01.2022, в якому Суд зауважує на тому, що загальні принципи щодо обґрунтування визначення розміру застави наведені в рішеннях у справах «Корбан проти України» (Korban v. Ukraine), заява №26744/16, п.п. 154-157, від 04.07.2019), та «Мангурас проти Іспанії» [ВП] (Mangouras v. Spain), заява №12050/04, п.п. 78-81, ЄСПЛ 2010). Зокрема, гарантія, передбачена п. 3 ст. 5 Конвенції, покликана забезпечити не відшкодування будь-якої шкоди, завданої внаслідок передбачуваного злочину, а лише присутність обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на особу обвинуваченого, належне йому майно та його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на ступінь впевненості, що можлива перспектива втрати застави або вжиття заходів проти поручителів у випадку його неявки у судове засідання буде достатнім стримуючий фактором, щоб позбавити його бажання втекти (див. рішення у справі «Гафа проти Мальти» (Gafа v. Malta), заява №54335/14, п. 70, від 22.05.2018). Оскільки відповідне питання є основоположним правом на свободу, гарантованим ст. 5 Конвенції, органи державної влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і для вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Тяжкість обвинувачень, пред`явлених обвинуваченому, не може бути вирішальним фактором для виправдання розміру застави (див. рішення у справі «Хрістова проти Болгарії» (Hristova v. Bulgaria), заява №60859/00, п. 111, від 07.12.2006).

Так, з огляду на обставини вчинення інкримінованого підозрюваному ОСОБА_10 злочину, зважаючи на існування зазначених вище ризиків, слідчий суддя вважає про виключність даного випадку та необхідність визначення застави розмір якої перевищує встановлений законом для зазначеної категорії злочинів, а саме 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки саме такий розмір забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Таким чином, у разі внесення ОСОБА_6 застави в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908 400 гривень, він підлягає негайному звільненню з-під варти та зобов`язаний, згідно ст.194 КПК України, виконувати наступні обов`язки: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні та іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176,177, 178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

Клопотання т.в.о. заступника начальника СВ Відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст 369-2 КК України задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з 31 жовтня 2024 року.

Закінчення строку тримання під вартою визначити 30 грудня 2024 року.

У разі внесення підозрюваним ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 застави в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908 400 гривень, звільнити його негайно з-під варти та зобов`язати: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні та іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення; здати на зберігання до відповідних органів державної влади (Головного управління ДМС в Одеській області, адреса: м. Одеса, вул. Преображенська, 44) свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення - для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1