Справа № 368/1683/18 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/5405/2024 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

06 листопада 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

суддів: ОСОБА_2 (головуюча), ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5

за участю:

прокурора (в режимі ВКЗ) - ОСОБА_6

засудженого (в режимі ВКЗ з ДУ «Кагарлицька виправна колонія № 115») - ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8

представника ДУ «Кагарлицька виправна колонія № 115» (в режимі ВКЗ) - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 30 серпня 2024 року про заміну невідбутої частини основного покарання більш м`яким,

в с т а н о в и л а:

До Кагарлицького районного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини основного покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 05.09.2019 року, більш м`яким покаранням у виді пробаційного нагляду на підставі ст. 82 КК України.

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 30 серпня 2024 року у задоволенні клопотання ОСОБА_7 відмовлено. Своє рішення суд мотивував тим, що висновок про те, що засуджений став на шлях виправлення, є передчасним, враховуючи значний невідбутий строк покарання засудженим, який вчинив кримінальне правопорушення, що спричинило смерть малолітньої дитини і спричинення другій малолітній дитині тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, а також колективну заяву від потерпілих, в якій вони вказали про неповну виплату боргу.

В апеляційній скарзі засуджений указав на незаконність ухвали у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що значний невідбутий залишок покарання не є підставою для відмови у застосуванні ст. 82 КК України, оскільки вказаною статтею визначений чіткий строк, який фактично має відбути засуджений, після чого можлива заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, а враховуючи, що він вчинив тяжкий необережний злочин та відбув 1/3 частину строку покарання (а станом на 30.08.2024 року відбув навіть 2/3 частини призначеного покарання), то юридично засуджений підпадає під положення ст. 82 КК України. При цьому зазначив, що ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення також саме по собі не може слугувати підставою для відмови в задоволенні його клопотання, оскільки тяжкість кримінального правопорушення вже врахована при визначенні строку, який фактично має відбути засуджений. Також вказав, що факт невідшкодування шкоди потерпілим прямо не передбачений як підстава для відмови в заміні покарання, оскільки відповідно до ст. 82 КК України визначено лише два критерії для оцінки щодо виправлення засудженого - сумлінна поведінка та ставлення до праці, які ним доведені в повному обсязі. За таких обставин вважає, що суд не навів належних мотивів та підстав для відмови в задоволенні його клопотання, а тому просив скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання та замінити невідбуту частину основного покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді пробаційного нагляду.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду,

пояснення засудженого ОСОБА_7 та його захисниці, які просили апеляційну скаргу задовольнити та замінити засудженому невідбуту частину основного покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді пробаційного нагляду;

прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги засудженого та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін;

представника колонії, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 та заміни йому невідбутої частини основного покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання, при цьому представник колонії пояснив, що ОСОБА_7 дійсно довів своє виправлення;

вивчивши клопотання та приєднані до нього матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 82 КК України невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За змістом статті 82 КК України та згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений фактично відбув передбачений ч. 4 ст. 82 КК України відповідний строк покарання та став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України), яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Сумлінне ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільно-корисній праці, систематичним виконанням трудових обов`язків, відсутністю трудових порушень за весь час відбування покарання.

Під час розгляду зазначених клопотань судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого кримінального правопорушення, праці, навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також наміри засудженого щодо залучення до суспільно корисної праці.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 відбуває покарання в ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)» за вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 05.09.2019 року, згідно з яким його засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. Початок строку відбування покарання засудженому рахується з 25 лютого 2021 року, кінець строку відбування покарання - 24 лютого 2026 року. Станом на 24.10.2022 року засуджений ОСОБА_7 відбув 1/3 строку покарання. Станом на час розгляду справи апеляційним судом, тобто на 06.11.2024р. невідбута засудженим ОСОБА_7 частина основного покарання становить 1 рік 3 місяці 18 днів.

Згідно з характеристикою від 05.08.2024 року, наданою в.о. заступника начальника ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)» з нагляду і безпеки та оперативної роботи, погодженою начальником ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)», засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання у виправній колонії неухильно дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання, розпорядок дня в установі, порушень встановленого порядку не допускає, має поведінку позитивного спрямування, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, має ввічливе ставлення до персоналу виправної колонії, дбайливо ставиться до майна та виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань.

За сумлінну поведінку та добросовісне відношення до праці 10 разів заохочений подяками, дисциплінарних стягнень не має (а.с. 13-17).

Відповідно до довідки начальника ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)» за період відбування покарання засудженим ОСОБА_7 відшкодовано на користь потерпілих борг у сумі - 119 977,88 грн., на користь держави погашено в повному обсязі (4 350,23 грн. утримано з доходу та 1 481,57и грн. погашено засудженим самостійно) (а.с. 18).

Згідно з характеристикою від 05.08.2024 року, наданою ПрАТ «Вентиляційні системи», ОСОБА_7 працює за фахом слюсар із збирання металоконструкцій в цеху металовиробів в ПрАТ «Вентиляційні системи» з червня 2021 року, за період роботи характеризується виключно позитивно (а.с. 37).

Відповідно до психологічної характеристики, складеної провідним психологом ГСВПР ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)», засуджений ОСОБА_7 має можливість легко адаптуватися до нових умов, включатися у нові форми діяльності та бути відкритим до сприйняття нової інформації, погроз сприятливий (а.с. 78).

Враховуючи вказані обставини, а також пояснення представника колонії про те, що незважаючи на наявність інвалідності (ІІІ група) засуджений ОСОБА_7 за весь час відбування покарання був працевлаштований та працює понаднормово, колегія суддів вважає, що засуджений ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці повністю довів, що став на шлях виправлення.

Таким чином, враховуючи те, що засуджений ОСОБА_7 станом на час направлення до суду клопотання відбув 1/3 строку призначеного покарання, позитивно характеризується за місцем відбування покарання та за місцем роботи, має 10 заохочень за добросовісне відношення до праці, не має дисциплінарних стягнень, частково відшкодував потерпілим заподіяну шкоду, колегія суддів приходить до висновку про можливість задоволення клопотання засудженого ОСОБА_10 та заміни йому невідбутої частини строку основного покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, на більш м`яке покарання, а саме пробаційний нагляд на строк 1 (один) рік 110 (сто десять) днів.

Неврахування судом першої інстанції вказаних обставин призвело до помилкового висновку суду про необхідність відмови в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , а тому ухвала Кагарлицького районного суду Київської області від 30 серпня 2024 року підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення клопотання ОСОБА_7 про заміну йому невідбутої частини основного покарання більш м`яким.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 30 серпня 2024 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини основного покарання більш м`яким - скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Клопотання ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини основного покарання більш м`яким задовольнити.

ОСОБА_7 замінити невідбуту частину основного покарання, призначеного вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 05 вересня 2019 року у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, на більш м`яке, а саме пробаційний нагляд на строк 1 (один) рік 110 (сто десять) днів.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4