УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №712/10642/24

Провадження №1-кс/712/4394/24

12.09.2024 м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Черкаси клопотання дізнавача сектору дізнання Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей та документів,

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач сектору дізнання Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 звернувся до суду з погодженим прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_4 клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000913 від 16.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, про отримання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів інформації, яка містить охоронювану законом таємницю.

В обґрунтування клопотання зазначено, що сектором дізнання Черкаського районного управління поліції здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000913 від 16.07.2022 від 10.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що до Черкаського РУП ГУНІ в Черкаській області надійшла колективна заява від мешканців будинку АДРЕСА_1 , щодо вчинення невстановленими особами протиправних дій, а саме підробки документів під час створення ОСББ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Допитана в якості свідка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , показала, що з червня 2016 року спільними рішенням мешканців 3-х будинків по вулиці Припортова було створено ОСББ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Приблизно з початку 2018 року ОСОБА_5 почали приходити квитанції про сплачення комунальних послуг від ОСББ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та ОСББ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Свідкові стало не зрозуміло, чому вона має сплачувати комунальні послуги ОСББ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що невідомо в якому порядку створювалося. Головою ОСББ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » є ОСОБА_6 , який ставши до влади почав відразу вживати заходів по відновленню будинків, покращення життя у них, але голова ОСББ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_7 всіляко намагався перешкоджати цьому. Голова правління ОСББ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_7 , нараховуючи без затвердженого рішенням Загальних зборів тарифу та без кошторису, зобов?язання, надсилає свої платіжки з боргами та з вимогою сплати йому не існуючі борги на утримання будинку. Від ОСОБА_7 у друкованому вигляді надходять попередження щодо зупинення ліфту, відключння води, відключення електромережі. Будь-яких підтверджуючих фактів наявності боргів жителям будинку надано не було.

Допитана в якості свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 показала, що з червня 2016 року спільним рішенням мешканців 3-х будинків по вулиці було створене ОСББ «Наддніпрянське4.6.8» та зареєстроване в ЄДР 06.06.2016 за № НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 . З дня створення свідок сплачує на розрахунковий рахунок ОСББ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » внески на утримання будинку, згідно з квитанціями на оплату внесків за тарифом відповідно до кошторису, що прийнятий та затверджений рішенням Загальних зборів ОСББ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». З липня 2018 року одночасно з квитанціями на утримання будинку від ОСББ «Наддніпрянське4.6.8» ОСОБА_8 та іншим жителям будинку АДРЕСА_1 почали надходити інші квитанції на утримання будинку з вказаним розрахунковим рахунком та назвою ОСББ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Такі дії керівних органів незаконно створеного, на погляд свідка, ОСББ «Припортова 8» вкрай обурили її та мешканців будинку № НОМЕР_3 , як співвласників ОСББ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » адже жодних повноважень на обслуговування вишевказаного будинку цьому ОСББ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ніхто не надавав, жодні послуги від ОСББ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не замовлялися, тому ніякі нарахування та ніякі зобов?язання ОСББ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не має права нараховувати та вимагати. Збори окремо по будинку 8 не могли проводитися взагалі, оскільки даний будинок вже був зареєстрований в ОСББ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». 27.09.2017 року від ОСББ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » було надіслано листа в ІНФОРМАЦІЯ_5 , що реєстрація нового ОСББ «Припортова 8» суперечить ч.3 ст.4 Закону України «Про ОСББ», на що ІНФОРМАЦІЯ_5 відповів, що кваліфікація законності дій громадян під час створення ОСББ в функціональні обов?язки державних реєстраторів не входить. ОСББ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » подало скаргу до ІНФОРМАЦІЯ_6 про незаконність реєстрації ОСББ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », де відповіли що скарга подана у невідповідний строк та скарга оформлена без дотримання вимог. Голова правління ОСББ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_7 нараховує без затвердженого рішення Загальних зборів тарифу та кошторису, надсилає квитанції, вимагаючи сплатити не існуючі борги. Також ОСОБА_8 надала до матеріалів справи дві квитанції на яких зазначено рахунки, які вказує ОСОБА_7 для сплати по ОСББ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Допитано в якості свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , показала, що дійсно з липня 2018 їй почали приходити квитанції на утримання від ОСББ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та інші квитанції на утримання будинку з вказаним розрахунковим рахунком та назвою ОСББ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Хоча остання на будь-яких зборах щодо створення нового ОСББ присутня не була та кошторису нового ОСББ не бачила.

Також у клопотанні вказано, що у ході проведення досудового розслідування виникла необхідність у подальшому залученні спеціаліста з ІНФОРМАЦІЯ_8 для проведення перевірки стану і достовірності бухгалтерського обліку та фінансової звітності ОСББ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

У ході дізнання встановлено, що у квитанції про сплату за утримання будинку та прибудинкової території ОСББ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » вказано рахунок № НОМЕР_4 АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_9 », яке є володільцем інформації, що має доказове значення по справі.

Посилаючись на те, що документи, що містять у собі банківську таємницю по банківському рахунку № НОМЕР_4 АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_9 » мають безпосереднє доказове значення у кримінальному провадженні, оскільки вони містять відомості, які можуть підтвердити причетність вищевказаних осіб до вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, а також навпаки вказати на відсутність в діях останніх ознак вказаного кримінального правопорушення, дізнавач за погодженням з прокурором звернувся з даним клопотанням до суду.

У судове засідання дізнавач та прокурор, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не прибули.

У судове засідання представник особи, у володінні якої перебуває інформація та документи, доступ до яких просить надати дізнавач для розгляду клопотання не прибув.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження у суді не здійснюється.

Розглянувши клопотання, вивчивши додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання(ч.1 ст.40-1 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з п.5 ч.2 ст.131 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням.

Частиною шостою ст.132 КПК України прямо передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною першою ст. 159 КПК України передбачено, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно з ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

При цьому ч. 2 вказаної вище статті передбачено вимоги до клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, серед яких (п. 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; (п. 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, а саме що речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи та самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, в зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, а також неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Отже інформація, доступ до якої просить надати дізнавач є інформацією, яка захищена законом, а тому і доступ до неї має бути належним чином мотивований, а необхідність у ньому має стверджуватись належними доказами.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини будь-яка інформація, що стосується існуючого наміру вчинити злочин або вчинюваного злочину, має бути такою, що може бути перевіреною, та державне обвинувачення повинно мати змогу продемонструвати на будь-якій стадії, що в його розпорядженні наявні достатні підстави для проведення оперативного заходу (див. серед інших §§ 38 - 42 рішення у справі Баннікова проти Росії; § 90 рішення у справі Веселов та інші проти Росії; § 49 рішення у справі Ванян проти Росії; § 134 рішення у справі Ванян проти Росії; § 36 рішення у справі Малінінос проти Литви).

Між тим, дослідивши клопотання дізнавача, а також, матеріали долучені до клопотання слідчий суддя вважає, що належним чином не мотивовано необхідність отримання доступу до вказаної інформації, не зазначено, яке саме значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні має інформація, доступ до якої просить надати дізнавач та можливість використання як доказів таких відомостей, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цієї інформації.

При вирішенні даного клопотання, слідчий суддя враховує, що досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000913 від 16.07.2022 здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів.

Однак, звертаючись з даним клопотанням, дізнавач просить надати тимчасовий доступ до документів та інформації, що містить банківську таємницю.

Крім того з доданої до клопотання заяви про вчинення злочину від 24.06.2022, вбачається наявність спору, пов`язаного із здійсненням господарської діяльності між ОСББ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ОСББ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який перебував на розгляді у судах.

Проте наведеним обставинам під час здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, яке триває понад два роки, не надано жодної правової оцінки.

Згідно з ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно з положенням ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Положення ст. 26 КПК України наголошують на тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України від 23.05.2001 в справі № 6-рп/2001, кримінальне судочинство це врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів.

Частиною першою статті 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Необхідно також зазначити, що слідчий суддя не повинен в даному конкретному випадку компенсувати недоліки роботи дізнавача та не виконувати вимоги чинного законодавства України, якими встановлені обов`язкові передумови для задоволення відповідних клопотань, за органи досудового розслідування, та формально підходити до розгляду таких клопотань, та приймати рішення про задоволення клопотань слідчого.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність наданих доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 159-166 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_10