Дата документу 24.10.2024
Справа № 334/4086/24
Провадження № 1-кс/334/2786/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, офіційно не працевлаштованої, заміжньої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимої,

у кримінальному провадженні за № 0001884 від 14.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

установив:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , діючи в порушення вимог ст. 25, 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини i прекурсори», маючи умисел на незаконне придбання i зберігання з метою подальшого збуту, а також на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , при невстановлених слідством обставинах, незаконно придбала особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який в подальшому передала ОСОБА_7 з метою подальшого збуту.

Так, 21.11.2023 приблизно о 14 годині 50 хвилин ОСОБА_7 перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут наркотичного засобу - бупренорфін та особливо небезпечного наркотичного засобу - канабіс, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньо надані йому грошові кошти у сумі 2000 гривень, незаконно збув ОСОБА_10 (особи зі зміненими анкетними даними, у зв`язку із застосуванням до нього положень ст. 15 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві») один прозорий зіп-пакет з речовиною сіро-зеленого кольору, яка відповідно до висновку експерта СЕ-19/108-23/18892-НЗПРАП від 24.11.2023 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, маса якого, в перерахунку на висушену речовину, складає 9,060 г та одну конвалюту з написом «Бупренорфін Гідрохлорид» 2 мг, з№ 890223 до 02.2026 в середині якої знаходилось 10 (десять) пігулок округлої форми, які відповідно до висновку експерта № СЕ-19/108-23/18893-НЗПРАП від 24.11.2023 року містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено - бупренорфін, маса якого, в перерахунку на основу, складає0,0185 г.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів за попередньою змовою групою осіб, а також збуті особливо небезпечних наркотичних засобів.

Також, ОСОБА_5 , діючи в порушення вимог ст.ст. 25, 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини i прекурсори», маючи умисел на незаконне придбання i зберігання з метою подальшого збуту, а також на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , при невстановлених слідством обставинах, незаконно придбала особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який в подальшому передала ОСОБА_7 з метою подальшого збуту.

07.05.2024 приблизно о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_7 перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут наркотичного засобу - бупренорфін та особливо небезпечного наркотичного засобу - канабіс, діючи умисно, з корисливих мотивів, діючи повторно, за грошові кошти у сумі 2000 гривень, незаконно збув ОСОБА_10 (особи зі зміненими анкетними даними, у зв`язку із застосуванням до нього положень ст. 15 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві») зіп-пакет з двома медичними блістерами з 20 таблетками, у складі яких, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/108-24/8758-НЗПРАП від 14.05.2024 виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін, загальна середня маса якого складає 0,04180 г (в перерахунку на основу) та безоплатно подарував зіп-пакет з рослинною речовиною, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/108-24/8758-НЗПРАП від 14.05.2024 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, маса якого, в перерахунку на висушену речовину, складає 0,538 г.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів за попередньою змовою групою осіб, а також збуті особливо небезпечних наркотичних засобів, вчиненому повторно.

Також, ОСОБА_5 , діючи в порушення вимог ст.ст. 25, 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини i прекурсори», маючи умисел на незаконне придбання i зберігання з метою подальшого збуту, а також на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , при невстановлених слідством обставинах, незаконно придбала особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який в подальшому передала ОСОБА_7 з метою подальшого збуту.

09.05.2024 приблизно о 18 годині 50 хвилин ОСОБА_7 перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут наркотичного засобу - бупренорфін та особливо небезпечного наркотичного засобу - канабіс, діючи умисно, з корисливих мотивів, за грошові кошти у сумі 2000 гривень, незаконно збув ОСОБА_10 (особи зі зміненими анкетними даними, у зв`язку із застосуванням до нього положень ст. 15 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»)два медичні блістери по 10 пігулок в кожному з написом «Бупренорфіну гідрохлорид» мг з№ 860224 до 02/2027, які відповідно до висновку експерта № СЕ-19/108-24/9107-НЗПРАП від 16.05.2024містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін, маса якого складає 0,0403 г (в перерахунку на основу) та безоплатно подарував зіп-пакет з рослинною речовиною, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/108-24/9107-НЗПРАП від 16.05.2024є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, маса якого, в перерахунку на висушену речовину, складає 1,902 г.

Таким чином ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів за попередньою змовою групою осіб, а також збуті особливо небезпечних наркотичних засобів, вчиненому повторно.

Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливу мету, спрямовану на незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу - канабіс, у невстановлений під час досудового розслідування час, у невстановленому місці та у невстановленої особи незаконно придбала особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, який стала незаконно зберігати за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою його подальшого збуту.

У подальшому, 31.05.2024 у ході проведення санкціонованого обшуку приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 було виявлено та вилучено згідно висновків експертів Запорізького НДЕКЦ № СЕ-19/108-24/10366-НЗПРАП від 01.06.2024 та № СЕ-19/108-24/10514-НЗПРАП від 05.06.2024 речовину рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабіс, загальною масою 351,912 г. в перерахунку на основу, яку ОСОБА_5 незаконно зберігала за вказаною адресою з метою подальшого збуту.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме, у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту, вчиненому повторно.

14.09.2023 СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001884 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

31.05.2024 в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

31.05.2024 в ході розслідування кримінального провадження № 0001884 від 14.09.2023, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

01.06.2024 в ході розслідування кримінального провадження № 0001884 від 14.09.2023, ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

17.07.2024 в ході розслідування кримінального провадження № 0001884 від 14.09.2023, ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

У вчиненні вищевказаного злочину обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українка, громадянка України, уродженка міста Запоріжжя, має вищу освіту, офіційно не працевлаштована, заміжня, не маюча на утриманні малолітніх/неповнолітніх дітей, зареєстрованій та фактично проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимій.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- Протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 07.12.2023;

- Протоколом огляду з додатком стенографічних записів телефонних розмов та смс повідомлень між ОСОБА_5 та абонентом ОСОБА_11 від 23.12.2023;

- Протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контроль особи від 07.12.2023;

- Протоколом огляду з додатком стенографічних записів відеофайлів від 28.12.2023;

- Протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 21.02.2024;

- Протоколом огляду з додатком стенографічних записів телефонних розмов та смс повідомлень між ОСОБА_5 та абонентами ОСОБА_11 від 20.03.2024;

- Протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- Протоколом обшуку від 31.05.2024;

- Висновком експерта №СE-19/108-24/10366-НЗПРАП від 01.06.2024;

- Висновком експерта № СЕ-19/108-24/10514-НЗПРАП від 05.06.2024.

02.06.2024 Ленінським районним судом міста Запоріжжя підозрюваній ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 29.07.2024.

Постановою керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області від 24.07.2024 строки досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню продовжено до 3-х місяців, а саме до 31.08.2024.

26.07.2024 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_5 було продовжено до 31.08.2024.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26.08.2024 строки досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню продовжено до 5-и місяців, а саме до 31.10.2024.

28.08.2024 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_5 було продовжено до 27.10.2024.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.10.2024 строки досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню продовжено до 6-и місяців, а саме до 30.11.2024.

Підставою для обрання виключного запобіжного захожу у вигляді тримання під вартою стали наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжких злочинів та існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на цей час не зникли. Продовжують мати місце ризики того, що перебуваючи не під вартою, ОСОБА_5 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні ряду тяжких кримінальних правопорушень, за які законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, а тому, побоюючись покарання, яке їй загрожує у разі визнання її винною, підозрювана може переховуватись органів досудового розслідування та суду у подальшому.

- незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема на тих, з якими підозрюваний знайома особисто, та, перебуваючи на свободі, може шляхом погроз, вмовлять незаконно вплинути на таких свідків з метою зміни їх показань;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин. Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кількох епізодів кримінальних правопорушень з метою незаконного збагачення. Припинення її протиправної діяльності стало наслідком діяльності правоохоронних органів. Також варто звернути увагу на кількість вилучених у ОСОБА_5 заборонених речовин, що свідчить про те, що протиправна діяльність підозрюваної, пов`язана з незаконним обігом наркотичних засобів, отримала значні масштаби.

Захисник ОСОБА_6 та підозрювана ОСОБА_5 заперечили проти клопотання. Захисник вказав на те, що роль ОСОБА_5 в інкримінованих правопорушеннях є незначною, а її дії взагалі не свідчать про те, що вона мала намір займатись протиправною діяльністю на постійній основі або ж отримувати за це гроші, відтак вважає, що запобігти ризикам можливо із застосуванням більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши учасників та дослідивши надані докази, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя, надаючи оцінку обґрунтованості підозри, враховує, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання, які повинні вирішуватися судом під час судового розгляду кримінального провадження, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, кваліфікації її дій, а лише на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Таку ж позицію виклав Європейський суд з прав людини у рішенні «Мюррей проти Сполученого Королівства», у якому зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим, залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішенні «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».

У даному випадку слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри, яка підтверджується наданими суду матеріалами.

Положення чинного Кримінального процесуального кодексу України вказують, що важливим елементом при встановленні підстав для продовження строку дії запобіжного заходу є не лише наявність ризиків, які існували при обранні запобіжного заходу, а і ті обставини, що до завершення дії попереднього судового рішення про обрання запобіжного заходу вони не зменшилися або з`явилися нові (стаття 199 КПК України). Доведення таких обставин покладається на слідчого, прокурора.

Суд враховує, що пункт 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків, передбачених законом і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Луценко проти України» від 3 липня 2012 року зазначив, що однією з вимог пункту 3 статті 5 Конвенції є те, що судовий контроль за триманням під вартою має бути автоматичним. Пункт 4 статті 5 Конвенції передбачає право осіб, яких затримано або взято під варту, на перегляд процесуальних і матеріально-правових умов, які з точки зору Конвенції є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення їх свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої здійснено затримання, та легітимність мети, з якою особу затримано та потім узято під варту (пункт 95).

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Європейський суд з прав людини вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевативних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою («W v.Switzerland», Заява № 14379/88, 26 січня 1993 року).

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Becciev v.Moldova» (Бекчиєв проти Молдови), пункт 58).

Ризик втечі зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою («Neumeister v.Austria» (Коймайетер проти Австрії), пункт 10).

Стосовно загрози втечі, практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний чи обвинувачений можна законно розглядати, як таку, що може спонукати до втечі, однак можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою. При цьому загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейні зв`язки, будь-яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

Відповідно до правової позиції Європейського суду відсутність в особи роботи та сім`ї не є доказом того, що вона може схилитися до вчинення нових злочинів. Так само як і сама по собі відсутність постійного місця роботи не є доказом того, що особа зникне («Пшевечерський проти Росії» від 24 травня 2003 року).

Наявність ризику переховування від органу досудового розслідування та/або суду підтверджується тим, що тяжкість кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_5 , за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років свідчить про те, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду.

Отже, матеріали провадження дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Проте, слідчий суддя відхиляє доводи, викладені у клопотанні, щодо ймовірності здійснення підозрюваним тиску на свідків у кримінальному проваджені, оскільки жоден із наданих суду доказів не підтверджує спілкування саме ОСОБА_5 зі свідками або ж те, що вона має певний вплив на них, а також стосовно існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо можливості вчинення підозрюваною інших злочинів, зокрема, пов`язаних із обігом наркотичних засобів, оскільки надані суду докази не містять фактичних даних щодо періодичного збуту підозрюваною наркотичних засобів.

Ураховуючи наведене, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіганню, встановленого ризику, може запобігти більш м`який запобіжний захід у вигляд домашнього арешту у певний період доби.

Керуючись ст. 176-178, 181, 184, 194 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 задовольнити частково.

Змінити обраний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, заборонивши залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , у період часу з 20:00 години до 06:00 години наступного дня.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування зі свідками та підозрюваними у цьому кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваній, що в разі невиконання зазначених обов`язків щодо неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань та, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали слідчого судді доручити Запорізькому РУП ГУНП в Запорізькій області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

У задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Термін дії ухвали закінчується 30 листопада 2024 року (включно).

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення до Запорізького апеляційного суду. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 24.10.2024 року.

Повний текст ухвали складено та підписано 25.10.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1