Дата документу 22.07.2024Справа № 554/7185/24
Провадження № 1-кс/554/7437/2024
У Х В А Л А

22 липня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання слідчого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене заступником керівника Полтавської спеціалізованої прокуроатури у сфері оборони Центрального регілну ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000528 від 09 липня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до суду із вищезазначеним клопотанням, в якому за попереднім погодженням із прокурором, просить з метою збереження речових доказів накласти арешт на вилучене майно в ході проведення особистого обшуку затриманої особи ОСОБА_5 , в ході якого вилучено футболку зеленого кольору із шевронами ЗСУ, звання капітан, та герб ЗСУ, штани камуфляжні із шкіряним ременем. Місцем зберігання вилученого майна просить визначити камеру зберігання речових доказів СУ ГУНП в Полтавській області до вирішення питання по суті.

В обґрунтування поданого клопотання зазначив, що в провадженні слідчих відділу СУ ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке 09 липня 2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000528 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за фактом того, що до СУ ГУНП в Полтавській області надійшов рапорт від працівників УКР ГУНП в Полтавській області, про те, що під час проведення оперативно - розшукових заходів ними встановлено, що військовослужбовець гр. А, маючи не зареєстровану зброю та боєприпаси, має намір їх збути на території Полтавської області.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що до вчинення злочину причетний ОСОБА_5 , який 10 липня 2024 року під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, перебуваючи на території Полтавського району збув гр. ОСОБА_6 предмет зовні схожий на вогнепальну зброю автомат «АК-12» за що отримав грошові кошти в сумі 60 000 гривень.

10 липня 2024 року, о 18 год 49 хв в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 за підозрою вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В цей же день, 10 липня 2024 року, в період часу з 22 год 46 хв по 22 год 55 хв проведено особистий обшук затриманого ОСОБА_5 , в ході якого вилучено футболку зеленого кольору із шевронами ЗСУ, звання капітан, та герб ЗСУ, яка поміщена до сейф пакету НПУ № SUD 3104161, штани камуфляжні із шкіряним ременем, які поміщені до сейф пакету НПУ №KIV5116111.

Відповідно до постанови слідчого від 10 липня 2024 року вищезазначене майно визнано речовими доказами в кримінальному провадженні.

Проведеним досудовим розслідуванням установлено, що виявлене 10 липня 2024 року, під час проведення особистого обшуку затриманої особи майно має значення речових доказів, тобто є матеріальними об`єктами, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, які встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі викладеного, оскільки вилучене майно є речовими доказами в кримінальному провадженні та може бути використане для доведення вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, слідчий просить вжити щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав в повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду вчасно та належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив та заяви про відкладення судового засідання не подав. Разом із тим, неприбуття останнього в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Зважаючи на неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть у ньому участь, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Дослідивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п. п. 1, 2, 5 і 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як слідує зі змісту клопотання, метою накладення арешту на майно у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення збереження речових доказів.

Слідчим доведено, що зазначене майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, зокрема може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Вказане майно підлягає арешту, так як не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

На підставі викладеного, зважаючи на принципи розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна.

Разом з тим, визначення місця зберігання речових доказів на стадії досудового розслідування, про що в клопотанні просить слідчий, за змістом норм КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104 належить до виключної компетенції органів досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на вилучені в ході проведення особистого обшуку затриманої особи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , футболку зеленого кольору із шевронами ЗСУ, звання капітан, та герб ЗСУ, штани камуфляжні із шкіряним ременем до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7