Справа № 721/860/24
Провадження № 1-кп/721/94/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Путильський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 кримінальне провадження внесене 02.07.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000070 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с. Шепіт, Путильського району Чернівецької області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України,

УСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

ОСОБА_3 з лютого 2024 року по 10.07.2024 року незаконно зберігав у належному йому житловому будинку за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 амфетамін, який він знайшов у лютому 2024 року неподалік зупинки громадського транспорту в АДРЕСА_2 , а після перевірки вмісту паперового згортку, забрав та переніс додому для подальшого зберігання.

10.07.2024 в період часу з 20.10 до 21.00 год, у ході проведення санкціонованого обшуку, працівниками поліції ВП АДРЕСА_3 за місцем фактичного проживання ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 було виявлено фольговий згорток, у якому знаходився фрагмент паперу із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,1976 г. Вказану речовину ОСОБА_3 зберігав в одній із кімнат вищевказаного житлового будинку.

Отже ОСОБА_3 учинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України - незаконне придбання, зберігання психотропних речовин, без мети збуту.

Окрім цього, ОСОБА_3 орієнтовно у лютому 2024 року, перебуваючи в особистих справах в адміністративних межах с. Селятин Вижницького району Чернівецької області, на узбіччі дороги неподалік місцевої зупинки, виявив набої до нарізної вогнепальної зброї в кількості 125 штук, які знаходилися у поліетиленовій пляшці. Після чого, вирішивши забрати собі знайдені речі, того ж дня переніс патрони до в кількості 125 штук калібру 5,45 мм до свого житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , де і зберігав у облаштованому ним місці (сховищі) до 10.07.2024 року.

У подальшому 10.07.2024 року близько 20 год. 10 хв., у ході санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 у АДРЕСА_1 , працівниками поліції було виявлено та вилучено патрони в кількості 125 штук калібру 5,45 мм, які являються боєприпасами нарізної вогнепальної зброї: 97 патронів з маркувальним позначеннями: "270 81" ( 290 патронів), "270 94" (17 патронів), "2 90"(60 патронів) - 5,45мм проміжними патронами, призначеними для проведення пострілів з бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45мм (АКМ-74, АКС-74У та ін.). Патрони виготовлені промисловим способом та придатні для стрільби. 28 патронів з маркувальним позначенням "3 82"- 5,45мм проміжними патронами з трасуючою кулею, призначеними для проведення пострілу з бойової нарізної непальної зброї калібру 5,45мм (АКМ-74, АКС-74У та інш.). Патрони виготовлені промисловим способом та придатні для стрільби.

Отже, ОСОБА_3 учинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України - носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

Позиція сторони захисту та сторони обвинувачення.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що у судовому засіданні достеменно було встановлено, що інкриміновані кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим, а тому просить суд визнати ОСОБА_3 винуватим та призначити покарання із урахуванням пом`якшуючої обставини - щирого каяття, зокрема, за ч. 1 ст. 309 КК України - у виді обмеженні волі строком на один рік, за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, та за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, із застосуванням положень 75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік. Стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердив обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованих органом досудового розслідування злочинів, викладених в обвинувальному акті, які відповідають дійсності. Він їх у повному обсязі підтвердив та надав показання, що з лютого 2024 року по 10.07.2024 року незаконно зберігав за місцем свого проживання амфетамін, який він знайшов неподалік зупинки громадського транспорту в с. Селятин, забрав собі та переніс додому для подальшого зберігання. Також, того ж дня у лютому 2024 року, у післяобідній час ним було виявлено в с. Селятин неподалік місцевої зупинки набої до нарізної вогнепальної зброї в кількості 125 штук, що знаходилися у пластмасовій пляшці, які він переніс до свого житлового будинку і зберігав у облаштованому ним місці (сховищі). Наразі розуміє протиправність своїх дій, свою поведінку засуджує, зобов`язався у майбутньому не вчиняти подібного.

Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також уважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Тож, беручи до уваги, що прокурор не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, у тому числі обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні сумніви і в суду щодо добровільності позиції обвинуваченого. При цьому, суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що він себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості поза розумним сумнівом ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 України, а саме незаконному придбанні, зберіганні психотропних речовин, без мети збуту та носінні, зберіганні, придбанні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю, у вчиненому кається, засудив свою протиправну поведінку. На думку суду, визнання винуватості обвинуваченим та його щире каяття не пов`язане саме з бажанням отримати мінімальне покарання, а також наявності беззаперечних доказів учинення злочинів в справі. Бо саме обвинувачений просив суд не досліджувати докази через повне та беззаперечне визнання винуватості. Аналогічну позицію було висловлено прокурором у судовому засіданні.

У зв`язку з чим, на думку суду, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття.

При цьому судом не було встановлено обставин, які би обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України.

Мотиви призначення покарання.

Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром якої є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до кримінальних проступків та тяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України, їх вид та суспільну небезпечність. Суд бере до уваги відомості про особистість обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, на диспансерних обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

У судовому засіданні при дослідженні особистості обвинуваченого відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання в порядку передбаченому статей 69, 69-1 КК України, не встановлено.

Ураховуючи відсутність обставин, які обтяжують покарання, відомості що характеризують особистість обвинуваченого, а також обставину, що пом`якшує покарання відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, у суду наявні підстави для призначення покарання обвинуваченому за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеженні волі строком на один рік, за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 слід призначити покарання в виді позбавлення волі строком на три роки, із застосуванням положень 75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням строком на один рік.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, а також передбачені пунктами 2 ч. 3 ст. 76 КК України - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Призначення ОСОБА_3 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, бо призначення покарання є дискрецією суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

На підставі ухвали слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 29.08.2024 року до обвинуваченого ОСОБА_3 було застосовувано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на п`ятдесят вісім днів. Ураховуючи те, що на час ухвалення сторони провадження не заявляли клопотання про продовження застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено Процесуальні витрати, а саме витрати на проведення експертиз, відповідно до ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

5.3. Речові докази: наркотичну речовину амфетамін, кількістю 0,1976 гр, упаковану у сейф-пакет експертної служби МВС України №3691646 із написом «Об`єкт до висновку експерта №СЕ-19/126-24/7951-НЗПРАП від 16.07.2024 року», що зберігається в кімнаті зберігання речових доказів ЦЗ ГУНП в Чернівецькій області (м. Чернівці, вул. Комунальників, 4В) слід знищити;

19 гільз до нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45 мм, упаковані у сейфпакет №5812487 та зберігаються в кімнаті зберігання вогнепальної зброї та боєприпасів в ВП №1 ( АДРЕСА_3 - знищити;

до речових доказів - 106 патронів до нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45 мм, що зберігаються у кімнаті зберігання вогнепальної зброї та боєприпасів в ВП АДРЕСА_3 застосувати спеціальну конфіскацію

При цьому, указані предмети є вилученими з цивільного обороту, хоча виготовлені промисловим способом та придатні до використання. А отже, відповідно до ч. 1 ст. 96-2 КК України, ч. 9 ст. 100 КПК України до вказаних предметів має бути застосовано спеціальну конфіскацію, шляхом передачі відповідному підрозділу, який відповідає за організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України.

Указані дії суду відповідають не лише доцільності забезпечення ЗСУ, а відповідно і інтересам держави щодо ефективного реагування на загрози національній безпеці, та захисту суспільства в цілому.

Керуючись статтями 7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 392-395, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком на один рік;

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1, пункту 2 ч. 3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Роз`яснити ОСОБА_3 , що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Процесуальні витрати за проведення експертиз № СЕ-19/126-24/7951-НЗПРАП та № СЕ-19/126-24/7942-БЛ у сумі 3407 (три тисячі чотириста сім) грн 76 коп - стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази: наркотичну речовину амфетамін, кількістю 0,1976 гр, упаковану у сейф-пакет експертної служби МВС України №3691646 із написом «Об`єкт до висновку експерта №СЕ-19/126-24/7951-НЗПРАП від 16.07.2024 року», що зберігається в кімнаті зберігання речових доказів ЦЗ ГУНП в Чернівецькій області (м. Чернівці, вул. Комунальників, 4В) знищити;

19 гільз до нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45 мм, упаковані у сейфпакет №5812487, які знаходяться сейф-пакеті експертної служби МВС України №5812487 із написом «Об`єкт до висновку експерта №СЕ-19/126-24/7942-БЛ від 24.07.2024 року», що зберігаються у кімнаті зберігання вогнепальної зброї та боєприпасів в ВП №1 ( АДРЕСА_3 - знищити;

Застосувати спеціальну конфіскацію до речових доказів у кримінальному провадженні: 106 патронів до нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45 мм, які знаходяться сейф-пакеті експертної служби МВС України №5812487 із написом «Об`єкт до висновку експерта №СЕ-19/126-24/7942-БЛ від 24.07.2024 року», що зберігаються у кімнаті зберігання вогнепальної зброї та боєприпасів в ВП АДРЕСА_3 , шляхом передачі відповідному підрозділу, який відповідає за організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів Збройних Сил України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в Чернівецький апеляційний суд через Путильський районний суд Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_5