Справа № 464/5593/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1114/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 30 серпня 2024 року про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави,

в с т а н о в и л а:

вищевказаною ухвалою клопотання ст. слідчого ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 задоволено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів до 28 жовтня 2024 року включно.

Визначено підозрюваному ОСОБА_7 , заставу у виді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень.

У випадку внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження; не відлучатися з м. Львова без дозволу слідчого, прокурора, суду, в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження; повідомляти слідчого, прокурора, суд, у провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження, про зміну місця проживання (перебування); утримуватися від спілкування з особами, які виступають в якості свідків у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалою від 03 вересня 2024 року виправлено описку в ухвалі Сихівського районного суду м. Львова від 30 серпня 2024 року, а саме у резолютивній частині, вірно вказавши строк до якого продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , а саме: «по 26 жовтня 2024 року».

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова 30 серпня 2024 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 домашній арешт.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор покликається на те, що слідчим суддею визначено розмір застави, яка є непомірною для підозрюваного.

Зазначає, що слідчим, прокурором не доведено наявності існування ризиків, клопотання обґрунтовується лише тяжкістю покарання, яке загрожує підозрюваному в випадку визнання його винним.

Апелянт вказує, що слідчим суддею не враховано особи підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, та те, що підозрюваний не має наміру ухилятися від органу досудового розслідування та суду.

Захисник ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, надіслав клопотання про розгляд апеляційної скарги без його участі та участі підозрюваного.

Прокурор ОСОБА_9 , також надіслав клопотання про розгляд апеляційної скарги без його участі.

З огляду на те, що учасники процесу подали клопотання, колегія суддів апеляційного суду, вважає за можливе провести апеляційний розгляд без учасників провадження.

Перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження булла застосована належна правова процедура.

За частиною першою та п. 9 ч.2 ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

Перевіряючи в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді, судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону були дотримані.

Слідчий суддя належно обґрунтував своє рішення щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 з визначенням останньому розміру застави 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Вирішуючи питання щодо застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя встановив, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом затримання, протоколом обшуку, протоколом про хід аудіо-відео контролю за особою, протоколом про результат контролю за вчиненням злочину, протоколом огляду місця події, висновком експерта, речовими доказами.

Тому враховуючи те, що наявна обґрунтована підозра вчинення ОСОБА_7 тяжкого злочину, підозрюваний не працює, а тому з метою унеможливити переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду та з метою запобігти вчиненню інших кримінальних правопорушень, слідчий суддя дійшов переконання, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім, а тому застосував до підозрюваного запобіжний захід тримання під вартою з визначенням розміру застави, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання, довели наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний на підставі розумної оцінки в сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування до нього такого запобіжного заходу, про який йдеться у клопотанні слідчого.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри, колегія суддів зважає на те, що в контексті практики Європейського суду з прав людини наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин (рішення від 30.08.1998 у справі Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства ).

На думку колегії суддів апеляційного суду відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, враховуючи обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, слідчий суддя, на переконання колегії суддів апеляційного суду, вірно, на законних підставах визначив розмір застави 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього законом обов`язків.

Доводи захисника, що визначений розмір застави є непомірним для ОСОБА_7 , колегія суддів апеляційного суду не приймає до уваги, оскільки слідчим суддею суму застави визначено з урахуванням характеризуючих даних підозрюваного та обставин кримінального правопорушення в межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Правових підстав для зміни підозрюваному запобіжного заходу на більш м`який колегія суддів не вбачає і вважає, що застосування до ОСОБА_7 тримання під вартою здійснене з дотриманням вимог закону та з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи підозрюваного.

Порушень правових позицій Європейського суду з прав людини чи істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування, при апеляційному перегляді не встановлено.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання, що оскаржувана ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а доводи апеляційної скарги захисника викладених в ній висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 30 серпня 2024 року, якою до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4