Справа № 216/4912/24
Провадження № 1-кс/216/1540/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про арешт майна

19 липня 2024 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №8 клопотання прокурора Криворізької Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні за № 0000187 від 26.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло вказане клопотання прокурора Криворізької Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про арешт майна, яке мотивоване таким.

В ході проведення досудового розслідування у кримінальному проваджені, було встановлено факт незаконного зайняття земельних ділянок, що відносяться до власності міністерства оборони України, розташованих у військових містечках № НОМЕР_1 та АДРЕСА_1 .

Так, оперативним шляхом, встановлено, що під час огляду земельних ділянок земель оборони у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, було виявлено їх незаконне використання невстановленими фізичними чи юридичними особами.

Під час досудового розслідування встановлено, що з 2007 року в будівлі колишнього будинку офіцерів, який знаходиться на території військового містечка № НОМЕР_1 в м. Кривому розі на земельній ділянці з кадастровим номером :03:507:0003, перебуває храм Святих царських мучеників релігійної громади Святих царських мучеників Криворізької Єпархії Української православної Церкви.

Також встановлено, що на прилеглій території 17 Гарнізону будинку офіцерів (військове містечко № НОМЕР_2 ) збудована будівля, в якій розташований храм Святого Великомученика Гергія Побідоносця Криворізької Єпархії Української Православної Церкви.

Використання зазначених будівель священослужителями релігійної громади Криворізької Єпархії Української православної Церкви, підтверджується службовим листом Керуючого Криворізькою єпархією Української Православної Церкви від 02.01.2024 вих. №01.

При цьому, будівлі військового містечка № НОМЕР_1 , у тому числі будівля № 56-будівля колишнього будинку офіцерів, яка використовується священослужителями релігійної громади Криворізької Єпархії Української православної Церкви, перебувають на балансі військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ) та знаходяться під охороною військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_1 ), що підтверджено документами, які надійшли до військової частини НОМЕР_5 з військової частини НОМЕР_3 (супровідний лист від 06.01.2024 вих. №23) та з військової частини НОМЕР_4 (супровідний лист від 22.12.2023 вих. №1622).

Крім того, встановлено, що керівництво Криворізької єпархії Української Православної церкви в період з 2007 року неодноразово зверталося до керівників організацій та установ Міністерства Оборони України щодо сприяння у передачі вищезазначеної будівлі колишнього будинку офіцерів у використання Криворізької Єпархії Української Православної Церкви. Проте, станом на теперішній час жодних дозвільних документів щодо законних підстав для використання зазначеної будівлі священослужителями релігійної громади Криворізької Єпархії Української православної Церкви не оформлено.

Щодо підстав та обставин здійснення будівництва на прилеглій території 17 гарнізону будинку офіцерів (військове містечко № НОМЕР_2 ), будівлі в якій розташований храм Святого Великомученика Георгія Побідоносця Криворізької Єпархії Української Православної Церкви, встановлено, що зазначена будівля дійсно збудована на землях оборони та перебуває там з 2012 року, при цьому відповідні дозвільні документи на забудову даної земельної ділянки у Криворізькій Єпархії Української Православної Церкви відсутні.

16.07.2024 в період часу з 09:19 по 12:14 слідчим СВ КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 та прокурором Криворізької Спеціалізованої прокуратури у сфері Східного регіону ОСОБА_3 проведено обшук за фактичною адресою розташування АДРЕСА_3 .

В ході обшуку виявлено та вилучено:

акт №2 обстеження земельної ділянки військового містечка № НОМЕР_1 АДРЕСА_1 прошитий на 2 арк.;

акт № 3 обстеження земельної ділянки Військового містечка Всебратське-2 м. Кривий Ріг прошитий на 6 арк.;

копія державного Акта на право користування землею № Б 009798 прошитий на 6 арк., акт № 11 обстеження військового містечка № 30, №35, №53 Криворізького гарнізону прошитий на 6 арк.;

акт №9 обстеження земельних ділянок в,м АДРЕСА_4 прошитий на 11 арк.;

відповідь від 15.04.04 № 15/273-09 на 1 арк.;

рішення від 12.08.98 №327 на 2 арк.;

запит від 06.09.2000 № 875 на 1 арк.;

відповідь від 14.03.2012 № 95 на 1 арк.;

відповідь від 18.04.2013 № 140 на 1 арк.;

запит від 10.04.2013 №473 на 1 арк.;

наказ № 112 від 30.05.2018 на 1 арк. про переміщення фактичного місця діяльності Дніпровського КЕУ.

Вказані вище речі та документи можуть бути використані стороною обвинувачення для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Вилучені документи містять інформацію щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень.

Постановою слідчого від 16.07.2024 вказані вище речі та документи визнані речовими доказами на підставі ст. 98 КПК України.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (накладення арешту на майно) може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, перенесення даних документів, що мають значення речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, в зв`язку з чим прокурор звернувся з даним клопотанням.

У судове засідання прокурор не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав, наполягав на його задоволенні.

Представники власника майна Дніпровського КЕУ в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду клопотання були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, зокрема на рухоме майно.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що викладені в клопотанні обставини підтверджуються доданими до нього прокурором документами, а саме: Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000187 від 26.02.2024 року; копією ухвалою про надання дозволу на проведення обшуку від 11.07.2024 року; копією протоколу обшуку від 16.07.2024 року; копією постанови про визнання в якості речового доказу від 16.07.2024 року.

За встановлених обставин слідчий суддя погоджується з наведеними прокурором підставами для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження, оскільки є достатні підстави вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, та може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

При цьому слідчим суддею враховуються вимоги ч. 4 ст. 173 КПК України про те, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна та зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

З огляду на наведене, виходячи із загальних засад кримінального провадження, з метою забезпечення збереження вказаного майна як доказу вчинення кримінального правопорушення, враховуючи розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим, тому його слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 170, 172, 173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Криворізької Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні за № 0000187 від 26.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно (шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном), виявлене та вилучене в ході проведення обшуку, проведеного 16 липня 2024 року в період часу з 09.19 години до 12.14 години за фактичною адресою розташування АДРЕСА_3 , в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000187 від 26.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, а саме:

акт №2 обстеження земельної ділянки військового містечка № НОМЕР_1 АДРЕСА_1 прошитий на 2 арк.;

акт № 3 обстеження земельної ділянки Військового містечка Всебратське-2 м. Кривий Ріг прошитий на 6 арк.;

копію державного Акта на право користування землею № Б 009798 прошитий на 6 арк., акт № 11 обстеження військового містечка № 30, №35, №53 Криворізького гарнізону прошитий на 6 арк.;

акт №9 обстеження земельних ділянок в,м № 30, № 33, № 35 м. Кривий Ріг прошитий на 11 арк.;

відповідь від 15.04.04 № 15/273-09 на 1 арк.;

рішення від 12.08.98 №327 на 2 арк.;

запит від 06.09.2000 № 875 на 1 арк.;

відповідь від 14.03.2012 № 95 на 1 арк.;

відповідь від 18.04.2013 № 140 на 1 арк.;

запит від 10.04.2013 №473 на 1 арк.;

наказ № 112 від 30.05.2018 на 1 арк. про переміщення фактичного місця діяльності Дніпровського КЕУ.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала слідчого судді, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1