провадження № 1-кс/361/2182/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2024 м. Бровари

Слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Бровари клопотання слідчого СВ Броварського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного 29.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002494 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого СВ Броварського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного 29.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002494 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, в обґрунтування якого зазначено про те, що слідчим відділом Броварського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002494 від 29.10.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний майновий корисливий злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 29.10.2024 близько 13 години 55 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи у першому під`їзді на восьмому поверсі багатоквартирного житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , звернув свою увагу на квартиру АДРЕСА_2 , належну гр. ОСОБА_6 , після чого у останнього виник умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до житла та подальшого його обернення на власну користь, передбачаючи, що в квартирі можуть знаходитися цінні речі.

Того ж дня, 29.10.2024 близько 13 год. 57 хв. ОСОБА_5 , діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2402-ІХ, який неодноразово продовжувався та діє на всій території України до цього часу, реалізуючи свій умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до житла, переслідуючи корисливий мотив, маючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх негативні наслідки, скориставшись відсутністю очевидців, застосовуючи фізичну силу рук, відкрив вхідні двері до квартири, які не були зачинені на замикаючий пристрій та увійшов до коридорного приміщення, тим самим проник до квартири ОСОБА_6 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

В подальшому, ОСОБА_5 перебуваючи в зазначеній квартирі, а саме в коридорі, на полиці шафи побачив жіночу сумку, всередині якої знаходилися грошові кошти у сумі 3 500 (три тисячі п`ятсот) гривень, банківські картки «ПриватБанку», 2 (два) закордонні паспорти, паспорт гр. України та ідентифікаційний код на ім`я потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку ОСОБА_5 таємно, повторно викрав, однак в цей момент повернулася ОСОБА_6 та протиправні дії ОСОБА_5 були помічені потерпілою.

Проте, ОСОБА_5 зрозумівши та усвідомлюючи, що його протиправні дії щодо таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до житла викриті та очевидні для потерпілої, перебуваючи за вказаною вище адресою, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та метою відкритого заволодіння цим майном, продовжив свою протиправну діяльність та утримуючи викрадене майно при собі, вибіг з квартири, залишивши місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши своїми умисними, протиправними діями, потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 3 500 гривень.

Під час досудового розслідування, а саме під час огляду місця події від 29.10.2024 в період часу з 18 год. 35 хв. по 18 год. 55 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , на ділянці місцевості за координатами 50.518186, НОМЕР_1 , гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 добровільно, в присутності усіх учасників слідчої дії та понятих видав банківську карту «ПриватБанк», білого кольору у деформованому вигляді № НОМЕР_2 , яку в подальшому вилучено та поміщено до с/п НОМЕР_3 , підписаного усіма учасниками слідчої дії.

30.10.2024 слідчим винесено постанову про визнання речей речовими доказами та приєднання до матеріалів кримінального провадження.

Вищевказані речі і документи є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому за своїми ознаками підпадають під визначення речових доказів, згідно до положень ст. 98 КПК України.

Слідчий у судове засідання не прибув, повідомлявся судом належним чином, разом з цим просить проводити розгляд клопотання про накладення арешту без його участі, також не прибула власник майна ОСОБА_6 повідомлялася судом належним чином, про причини неявки суд не повідомила, їх неприбуття, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання та зумовлює його розгляд без фіксування за допомогою технічних засобів за правилами ч. 4 ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, що передбачає ч. 2 ст. 131 КПК України.

Як вбачається із ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Постановою від 30.10.2024 банківську карту «ПриватБанк», білого кольору у деформованому вигляді № НОМЕР_2 , яку в подальшому вилучено та поміщено до с/п НОМЕР_3 , визнано речовим доказам у кримінальному провадженні № 0002494 від 29.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст186 КК України.

В даному випадку банківську карту «ПриватБанк», білого кольору у деформованому вигляді № НОМЕР_2 , відповідно до ст. 98 КПК є речовим доказом, оскільки зберегла на собі сліди кримінального правопорушення та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, які встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту, зважаючи на те, що таке обмеження права власності є розумним та виправданим, а тому приходжу до висновку про необхідність задоволення клопотання.

Слід зазначити, що ч. 1 ст. 174 КПАК передбачено, що «Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано».

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене в ході огляду місця події від 29.10.2024 майно, а саме: банківську карту «ПриватБанк», білого кольору у деформованому вигляді № НОМЕР_2 , яку поміщено до с/п НОМЕР_3 , з метою збереження зазначених речових доказів, проведення відповідних експертних досліджень з позбавленням права відчуження та розпорядження вказаними речами.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, які були присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1