Справа № 729/1164/24
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

01 жовтня 2024 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця кримінальне провадження № 0000110 від 13.06.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки селища Макарів, Київської області, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, раніше не судимої ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

13.06.2024 року, у період часу з 09:38 по 10:19 ОСОБА_3 , діючи в умовах воєнного стану, введеного на всій території України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ХІ, та продовженого з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 271/2024 від 06.05.2024, затвердженого Законом України №3684-ІХ від 08.05.2024, з метою подальшого особистого збагачення, з корисливого мотиву, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно викрала 20293,78 грн. із рахунку НОМЕР_1 , відкритому в AT КБ «Приватбанк», на якому знаходились грошові кошти ОСОБА_6 , доступ до якого (рахунку) здійснювався за допомогою банківської картки № НОМЕР_2 , що була знайдена ОСОБА_3 13.06.2024 близько 9 години, точного часу не встановлено, біля входу до магазину «Авоська», розташованого в м. Бобровиця, вул. Незалежності, 48-в, Ніжинського району, Чернігівської області .

Так, достовірно знаючи, що грошові кошти, доступ до яких здійснюється за допомогою знайденої ОСОБА_3 банківської картки, належать іншій особі, у період часу з 09:38 по 10:19 вчинила 4 діяння, об`єднаних єдиним протиправним наміром, спрямованим на таємне викрадення грошових коштів ОСОБА_6 із банківського рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я останнього в AT КБ «Приватбанк».

Зокрема, 13.06.2024 о 09:38 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні аптеки «Бажаємо здоров`я», розташованого за адресою: м. Бобровиця, вул. Незалежності, 15-д, розрахувалась грошовими коштами ОСОБА_6 за придбаний товар на суму 33,78 грн. за допомогою вищевказаної картки; 13.06.2024 о 09:50 ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу магазину «АТБ-маркет» за адресою: Чернігівська область, Ніжинський район, м. Бобровиця, вул. Олега Бичка, 2, таємно викрала з банківського рахунку НОМЕР_1 відкритому в AT КБ «Приватбанк» за допомогою банківської картки № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 , грошові кошти в сумі 20 000 грн., шляхом зняття грошових коштів через банкомат.

В подальшому, цього ж дня ОСОБА_3 надала знайдену нею банківську карту, належну ОСОБА_6 , своїй невістці ОСОБА_7 з проханням придбати для неї ліки та продукти харчування, яка вказаною карткою 13.06.2024 о 10:12 год. перебуваючи в приміщенні аптеки «ФОП ОСОБА_8 », розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , розрахувалась грошовими коштами ОСОБА_6 за придбаний товар на суму 148,00 грн., та 13.06.2024 о 10:19 ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину «Авоська», розташованого за адресою: м. Бобровиця, вул. Незалежності, 48-в, розрахувалась грошовими коштами ОСОБА_6 за придбаний товар на суму 112,00 грн.

Всього ОСОБА_3 13.06.2024 було таємно викрадено, шляхом розрахунку за придбаний товар та зняття готівки, з банківського рахунку НОМЕР_1 , відкритого в AT КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_6 , грошові кошти на загальну суму 20293,78 грн., якими вона розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнала, просить суворо її не карати, не оспорює фактичні обставини, дала показання, що злочин вчинила при обставинах вказаних у обвинувальному акті, в скоєному щиро кається, пояснивши при цьому, що правильно розуміє зміст пред`явленого обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності її позиції.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються. Зміст цих обставин учасники судового провадження розуміють правильно, підтверджують добровільність їх позиції та усвідомлюють, що у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності та керуючись законом, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченої ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Призначаючи обвинуваченій вид та міру покарання у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, обставини скоєння злочину та ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею злочину, особу винної і обставини, що пом`якшують та обтяжують її відповідальність.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , не встановлено.

Приймаючи до уваги особу обвинуваченої, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, позитивні характеризуючі дані з місця проживання, обставини, що пом`якшують її покарання та істотно знижують ступінь суспільної небезпеки, як щире каяття, її відверте визнання вини у вчиненні злочину, щире співчуття з приводу цього та осуд своєї поведінки, добровільне відшкодування завданого збитку, що свідчить про її бажання виправити наслідки вчиненого, раніше не судима, думку потерпілого, який пробачив обвинувачену та притензій до неї не має, також те, що покарання на меті має не тільки кару, а й виправлення і попередження вчинення нових злочинів, при цьому суд враховує, що з моменту вчинення кримінального правопорушення до даного часу скарг на її поведінку не надходило, приймає до уваги висновок органів пробації, згідно якого виправлення обвинуваченої без позбавлення волі або обмеження волі можливе і не становить певну небезпеку для суспільства, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб оцінюється як середній, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченій міри покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та з урахуванням п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченої, попередження вчинення нею нових злочинів, вважає за необхідне призначити їй покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на певний строк та з урахуванням вище викладених обставин з подальшим звільненням її від призначеного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку відповідно до ст. 75 КК України та покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Таким чином, призначене судом покарання обвинуваченій, яке не пов`язане з ізолюванням її від суспільства буде справедливим, необхідним та достатнім для її виправлення, а також з метою припинення злочинної діяльності, як самою обвинуваченою так і іншими особами. Крім того, покладення на обвинувачену обов`язків, передбачених ст. 76 КК України зможе позитивно вплинути на її поведінку та здатне виправити її та запобігти вчиненню нею нових злочинів.

Запобіжний захід на досудовому розслідуванні не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання до вступу вироку в законну силу.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Питання про речові докази слід вирішити, відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю в 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази:

- грошові кошти у сумі 20 000 (двадцять тисяч) гривень купюрами номіналом по 500 (п`ятсот) гривень у кількості 40 (сорок) купюр, котрі були зняті з банківської карти «Приват Банку» № НОМЕР_2 ; банківську карту «Приват Банку » № НОМЕР_2 , папірець на якому міститься напис «9746» - залишити у користуванні власника.

- фіксальний банківський чек - залишити в матеріалах справи.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після проголошення вручити негайно обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження можуть отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1