Справа № 157/1634/23
Провадження №1-кп/157/42/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 серпня 2023 року за № 0000243, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта повна загальна середня, одружений, пенсіонер, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 19 серпня 2023 року близько 18 години, перебуваючи на території домогосподарства по АДРЕСА_1 , під час конфлікту, який виник на ґрунті тривалих особистих неприязних відносин із ОСОБА_6 , умисно наніс не менше дванадцяти ударів кулаком правої руки та ногами в обличчя, по тулубу та кінцівках останньої, шарпав за одяг та волосся, внаслідок чого заподіяв потерпілій тілесні ушкодження у вигляді садна в лобній ділянці та синців в ділянці лівої щоки, обох верхніх кінцівок, тулуба та правої нижньої кінцівки, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку не визнав і пояснив, що у день та час, зазначені в обвинувальному акті дійсно зайшов на подвір`я потерпілої ОСОБА_6 щоб забрати свою курку, яка випадково там опинилися. Зайшовши на подвір`я потерпілої він забрав курку і вже мав виходити, як раптом ззаду його схопила ОСОБА_6 і почала трусити, на що він сказав їй, щоб вона його відпустила і він піде, однак потерпіла нанесла йому удари по обличчі, по голові, та він заднім ходом відходив в цей момент від неї ближче до хвіртки щоб вийти з подвір`я, вона його відпускала, а потім знову хапала за груди, і ще наносила удари, та у подальшому вибігла дочка потерпілої та забрала її від нього, та у той же час вже вийшла його жінка на вулицю, і він залишив подвір`я потерпілої. Наприкінці цього конфлікту, коли дочка потерпілої вийшла з будинку, то сама потерпіла на той час спіткнулася, проте продовжувала тримати його за груди, і тому не впала, та після цього потерпілу забрала її дочка. Коли він зайшов на подвір`я потерпілої, то остання схопила його за плечі і трусила, говорили вибратися йому з подвір`я, він повернувся до неї обличчям і тоді вона хотіла вдарити його по обличчю, а він підняв руку і у такий спосіб захистився від удару. Він потерпілій тілесних ушкоджень не наносив. Вона подерла йому плече, у тіло саджала нігті. Конфлікт тривав не більше 3 хвилин. Правою рукою потерпіла тримала його за сорочку, а лівою обперлася об змелю. Згодом він вийшов з подвір`я її домогосподарства, фактично вона його випхала. Він потерпілій ударів не наносив. Вона хотіла його ударити по голові, але удари декілька разів припали йому по обличчю, він отримав 4-5 ударів по обличчю. У нього були подерті плечі та груди. Ще десять років тому між ним та потерпілою мав місце конфлікт, під час якого вона нанесла йому удари граблями. Потерпіла стверджує, що він її вкусив, однак у нього немає зубів. На подвір`я потерпілої він змушений був зайти щоб забрати курку, його жінка до потерпілої заходити не хотіла, знаючи про те, що відносини з потерпілою неприязні тривалий час, а тому він пішов сам.

Разом з тим, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

З показань у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_8 вбачається, що між нею та обвинувачений тривалий час мають місце неприязні відносини. Ще десять років тому між ними мав місце конфлікт, а саме, останній, будучи у стані алкогольного сп`яніння, схопивши граблі, якими вона на своєму подвір`ї загрібала листя, наніс їй тілесні ушкодження, подер їй губи, душив, і тому ще з того часу вона його боїться, у неї ще й на цей час душевні страждання від того пережитого конфлікту. Вона подала заяву до поліції про нанесення їй внаслідок зазначених обставин тілесних ушкоджень, але згодом цю заяву забрала. 19 серпня 2023 року близько 18 години обвинувачений ОСОБА_4 прийшов на її подвір`я забрати курку. Вона, її дочка та подруга ОСОБА_9 в цей час сиділи на кухні та пили чай. Побачивши у вікно ОСОБА_4 , який ходив під вікнами її будинку на її ж подвір`ї, вона, маючи до нього внаслідок вищевказаного конфлікту неприязнь, ОСОБА_10 біль за пережите, вийшла з будинку та запитала, що він робить на її подвір`ї, та у відповідь почула нецензурні слова та словесні образи. Тоді вона почала виштовхувати його з подвір`я, штовхала його у плечі обома руками, хотіла видворити ОСОБА_4 зі свого подвір`я, а він стояв обличчям до неї, і замість того щоб вийти з подвір`я, він її ударив кулаком правої руки по обличчю, у ліву щоку, після цього вона схопила його за руку, щоб він її не бив, і він почав її кусати, він наносив їй удари кулаком правої руки, тілесні ушкодження від ударів у неї були на плечах, а саме синець, та на грудях. Під рукою в обвинуваченого була курка, в якийсь певний момент останній її випустив. Потім обвинувачений почав відступати, але продовжував наносити їй тілесні ушкодження, наносив їй удари по руках, по грудях, схопив сильно за плече, від чого утворився синець, постійно у обвинуваченого була вільною права рука, він тягнув її за волосся за собою. Коли вони під час цього конфлікту перемістилися ближче до наявної у неї на подвір`ї ялинки (вже біля ставка), то він вкотре потягнув її за волосся, внаслідок чого вона упала, він бив її кулаком, а тому вона рукою закривала обличчя, коли ж вона впала, то він бив її руками і ногами, а вона лежала зігнута. Вона відчувала удари по стегні, по грудях, по всій ділянці правої сторони тіла. Коли обвинувачений вже наблизився до хвіртки з подвір`я, то вийшла її дочка, а коли вона вже піднялася із землі, то пам`ятає, що побачила дружину обвинуваченого. Вона ОСОБА_4 тілесних ушкоджень не наносила, а лише його вхопила в області плечей за одяг, штовхала, але тілесних ушкоджень не наносила. Він вкусив її за ліву руку, від чого у неї був знак. Після конфлікту у неї на лобі була кров, адже обвинувачений, хапаючи її за волосся, подер їй лоба. У зв`язку з зазначеним конфліктом її життя змінилося, цілу ніч після конфлікту вона та її дочка проплакали із-за пережитого, вона не з`являлася певний час на роботу, змушена була відпрошуватися для проходження експертизи, і при цьому їй доводилося пояснювати причини відсутності на роботі директору школи. Під час експертизи вона змушена була роздягатися для проведення дослідження, вимірювань, огляду синців, що створювало для неї дискомфорт і незручності. Внаслідок пережитого вона була у депресії. Будучи вчителем вищої категорії, маючи значний стаж роботи і авторитет серед друзів та колег, вона відчувала себе приниженою, хоча відношення до неї знайомих не змінилося. До лікарів за психіатричною, психологічною допомогою вона не зверталася. Свій психологічний стан вона відновлювала самостійно, зокрема шляхом спілкування в різних спільнотах. Вищезазначені обставини перешкоджали їй виконувати обов`язки, навчання вона проводила онлайн, а на роботу приходила, коли не було вже її колег щоб виконати наданий їй обсяг завдань. Як би ОСОБА_11 добровільно вийшов з її подвір`я, то конфлікту не було б, їй хотілося, щоб він вийшов з її подвір`я, оскільки обвинувачений їй неприємний.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні дала показання про те, що 19 серпня 2023 року біля 16-17 год вона знаходилася у потерпілої вдома, вони були на кухні, пили чай, а через деякий час вона побачила у вікні дружину ОСОБА_4 , яка намагалася вигнати курку, яка зайшла на подвір`я потерпілої. Потім вона побачила, що на подвір`я ОСОБА_8 зайшов ОСОБА_4 , почав ловити курку, та потерпіла вийшла на вулиці. Через деякий час вона почула крики на вулиці, забігла дочка потерпілої ОСОБА_13 , та повідомила їй, що ОСОБА_4 . б`є матір ОСОБА_8 . Вона пішла у кімнату, з вікна якої побачила, що ОСОБА_14 схопив ОСОБА_15 за волосся, почав бити ногами і руками, сильно тягав останню, потерпіла кричала і плакала, він тягнув потерпілу ближче до ставка, який є на подвір`ї, а жінка ОСОБА_4 кричала, щоб той потерпілу не бив, і після цього ОСОБА_13 привела ОСОБА_16 до хати. На щоці у ОСОБА_15 вона бачила кров, рука в останньої була подерта. Вони з ОСОБА_13 заспокоювали потерпілу, на місце події викликали поліцію. Коли вона знаходилася у кухні, то чула, що ОСОБА_15 , вийшовши на вулицю, запитувала у ОСОБА_4 , що той забув на її подвір`ї, зазначаючи, що йому було вказано не ходити на її територію, і між останніми відбулася словесна перепалка, після чого останні перемістилися за кут будинку. Скільки конфлікт тривав за кутом будинку вона не знає. Вона лиш бачила події, які проглядалися з вікна кімнати, в яку вона прийшла, а саме, вона бачила як обвинувачений схопив потерпілу за волосся , кинув об землю, і бив ногами та кулаками рук, стукнув по обличчю, брав за голову і стукав об землю, і не давав потерпілій встати із землі. Вона не рахувала кількість нанесених потерпілий удар, але вважає, що їх, мабуть, було біля 10. Дочка потерпілої ОСОБА_13 прибігла на місце цього конфлікту і припинила його. Після конфлікту потерпіла сильно плакала, кров в останньої була на руці, на обличчі. Дружина обвинуваченого під час цього конфлікту була на дорозі поза межами подвір`я і кричала, щоб ОСОБА_4 потерпілу не бив. У цей день вона з потерпілою та її дочкою, крім чаю, вживали ще сухе вино, яке остання привезла із-за кордону, випили вони на трьох півпляшки об`ємом 0,5 л. Конфлікт розпочався о 18 годині. Вона чула, як ОСОБА_15 , вийшовши на вулицю, запитувала чого той прийшов, і казала йому, щоб забирав курку і йшов з її подвір`я. Як на це відреагував ОСОБА_4 вона не пам`ятає. Хто перший почав шарпанину вона не пам`ятає. Коли вона була у кухні, то на той час ще не бачила, щоб обвинувачений та потерпіла бились.

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні дала показання про те, що 19 серпня 2023 року між її чоловіком ОСОБА_4 та потерпілою мав місце конфлікт, який відбувся на подвір`ї останньої. ЇЇ чоловік у цей день прийшов на територію домогосподарства ОСОБА_15 щоб забрати свою курку, яка випадково перелетіла з їхнього подвіря, адже вони є сусідами. Коли її чоловік зайшов на подвір`я потерпілої, то остання вийшла з будинку, та з`ясовувала у нього, що той робить на її території. Ще коли її чоловік мав намір зайти на подвір`я потерпілої, то сусідка ОСОБА_18 , побачивши це, йому ще й у слід сказала, мовляв йди, то ще й отримаєш. Вона з ОСОБА_18 стояла на вулиці поза межами території домогосподарства потерпілої до того часу, поки чоловік не зайшов на подвір`я останньої, а після цього ОСОБА_18 пішла.

З показань у судовому засіданні свідка ОСОБА_19 вбачається, що 19 липня 2023 року, йдучи з магазину, вона зустріла ОСОБА_4 , яка розповіла, що її курка перелетіла на подвір`я сусідки ОСОБА_15 . Вона (свідок) хотіла забрати курку, відкрила хвіртку щоб зайти на подвір`я потерпілої, але оскільки на території була собака, тому вона не пішла. Жінка обвинуваченого, ОСОБА_17 , сказала, що теж не піде на подвір`я потерпілої, після чого ОСОБА_4 сказав, що піде сам. Вони його не впускали, однак він все таки зайшов на подвір`я ОСОБА_15 . Коли ще обвинувачений мав намір заходити на територію домогосподарства потерпілої, то вона його ще й попередила, щоб він не йшов, оскільки отримає. Їй було відомо про попередній конфлікт, який мав місце між обвинуваченим та потерпілою, тому вона й йому порадила не заходити на подвір`я останньої.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_20 дала показання про те, що 19 серпня 2023 року вона, її мати ОСОБА_15 та їхня подруга ОСОБА_12 ближче до вечора відпочивали на подвір`ї біля будинку потерпілої, у подальшому перемістилися у будинок. Мати з подругою сиділи у кухню у будинку, а вона знаходилася у себе в кімнаті. Раптом вона почула розмову на більш підвищених тонах, прийшла у кухню та побачила, що під вікнами їхнього будинку ходить їхній сусід ОСОБА_4 . Вона з ОСОБА_12 пішли до себе у кімнату щоб побачити, що ж відбувається на вулиці, та побачила, що ОСОБА_4 у лівій руці тримав птицю, її мати його відштовхувала, а він розвернувшись до її матері, схопив останню, і правою рукою наніс один удар у голову, мати впала, та побачивши це, вона вибігла на вулицю. Дружина обвинуваченого, ОСОБА_17 , стояла на дорозі і за цим всім спостерігала. Вона його виштовхала за хвіртку. Після цього конфлікту у матері був укус на правій руці, кров на обличчі, рана на лобі. На місце події за її ініціативою мати викликала поліцію. Будучи з ОСОБА_9 в її кімнаті у будинку, вони дивилися на вулицю то з одного вікна, то з другого, потім з третього. Всього конфлікту вона не бачила, оскільки, по перше, заважали дерева в якийсь момент, а по друге, коли вона побачила, що обвинувачений наносить її матері тілесні ушкодження, то побігла до них. Коли вона втрутилася у конфлікт, то обвинувачений не стояв спокійно, продовжував розмахувати руками, і вона почала його виштовхувати за хвіртку їхнього домогосподарства.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 25 серпня 2023 року з відеозаписом до нього вбачається, що свідок ОСОБА_12 під час проведення слідчого експерименту детально розповіла та показала яким чином ОСОБА_21 наносив тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_6 , зокрема, те, що ОСОБА_21 прийшов на подвір`я останньої та поблизу ставка схопив її за волосся, кинув на землю і почав її бити руками та ногами, зокрема по голові.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 26 серпня 2023 року з відеозаписом до нього вбачається, що потерпіла ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту детально відтворила та показала, які дії щодо обвинуваченого вчиняла вона та які дії щодо неї вчиняв обвинувачений ОСОБА_4 , яким чином їй були нанесені тілесні ушкодження останнім (тобто спосіб та механізм нанесення їй ударів), а саме показала, що обвинуваченого вона штовхнула обома руками в область його плечей, а він її ударив кулаком правої руки в ліву щоку, при цьому під лівою рукою обвинувачений тримав птицю, вона ж схопила його за руку, якою він її вдарив, після чого останній її почав кусати за ліву руку, вона руку висмикнула від нього, та він почав наносити їй з цього моменту постійно удари по грудях, по голові, хапав за волосся її та тягнув, вона ж його відштовхувала, і вони таким чином, оскільки він її тягнув за волосся, переміщалися по її подвір`ю, та вже біля ставка і ялинки на її подвір`ї, він вкотре схопив її за волосся (передню частину голови), від чого вона впала на живіт, вона закрилася руками, та він наносив їй удари по верхній частині правої руки, тоді вона намагалася встати на руки, піднятися, а він наносив їй знову удари по правій стороні тулубу, зокрема в ділянку ноги, грудей, та конфлікт припинився, оскільки вийшла її дочка та на подвір`я зайшла вже дружина обвинуваченого.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 148 від 22 серпня 2023 року, у потерпілої ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді садна в лобній ділянці та синців в ділянці лівої щоки, обох верхніх кінцівок, тулуба та правої нижньої кінцівки. Дані тілесні ушкодження утворилися внаслідок травмуючої дії тупого предмету (предметів) без відображення контактуючої поверхні садно за механізмом-тертя, синці за механізмом удар, в мінімальній кількості дванадцяти травматичних дій, терміном 2-3 доби до моменту обстеження. Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_6 у вигляді садна в лобній ділянці та синців в ділянці лівої щоки, обох верхніх кінцівок, тулуба та правої нижньої кінцівки по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

З зазначеного висновку вбачається, що у потерпілої ОСОБА_6 об`єктивно виявлено: лобна ділянка, по умовній середній лінії тіла садно неправильної продовгуватої форми 0,4х2,5 см, поверхня покрита коричневою кірочкою, розміщена вище рівня неушкодженої шкіри, ділянка лівої щоки синець неправильної округлої форми розміром 1,5х2,0 см синього кольору, ліва кисть, тильно поверхня синець неправильної овальної форми розміром 3,8х2,5 см, багрово-синього кольору, аналогічного характеру синці ліве передпліччя, нижня третина, зовнішня поверхня розміром 7,0х4,5 см, ліве плече, зовнішня поверхня, середня третина розміром 1,5х2,5, верхня третина розміром 2,5х1,8 см, праве плече, середня третина, внутрішня поверхня розміром 7,0х4,0 см, задня поверхня,нижня третина розміром 2,5х6,8 см. Права підключична ділянка синець неправильної округлої форми розміром 1,5х1,8 см, синьо-сірого кольору з зеленуватим відтінком, аналогічного характеру синці в ділянці живота зліва розміром 2,2х2,0 см, праве стегно, нижня третина, зовнішня поверхня 1, 5х2,8 см, середня третина 1, 2х1, 3 см. Зовнішніх ознак будь-яких інших тілесних ушкоджень на представлених для огляду ділянках тіла потерпілої не виявлено.

Показання у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_6 узгоджуються з вищезазначеним висновком судово-медичної експертизи щодо неї, а саме у частині механізму заподіяння тілесних ушкоджень та місці розташування цих тілесних ушкоджень на тілі потерпілої, зокрема, лобна ділянка - садно за механізмом тертя (підтверджуються показання потерпілої, згідно з якими обвинувачений хапав за волосся в передній ділянці (лобній) голови та, тримаючи, тягнув), ділянка лівої щоки, обох верхніх кінцівок, тулуба та правої нижньої кінцівки - синці за механізмом удар, а також з показаннями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_20 .

За вказаних обставин немає підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість показань потерпілої і зазначених свідків, а тому суд, у сукупності з висновком судово-медичної експертизи потерпілої, бере їх за основу при постановлені вироку.

Таким чином, з огляду на переконливість доказів сторони обвинувачення, потерпілої, які спростовують усі розумні сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про винуватість останнього в умисному спричиненні потерпілій ОСОБА_6 умисних легких тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Обвинувачений у судовому засіданні належними та достатніми доказами не спростував вищевстановлених судом обставин, а тому суд вважає неправдивими його твердження про непричетність до вчинення кримінального проступку та розцінює їх як спосіб його захисту з метою уникнення відповідальності за вчинений ним кримінальний проступок.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 147 від 21 серпня 2023 року, у обвинуваченого ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянці тулуба. Дані тілесні ушкодження утворилися внаслідок травмуючої дії тупого предмету (предметів) без відображення контактуючої поверхні садно за механізмом-тертя, в мінімальній кількості двох травматичної дії, терміном 1-2 доби до моменту обстеження. Судово-медичних даних, що вказані ушкодження утворилися при падінні з висоти власного зросту немає. Тілесні ушкодження у ОСОБА_4 у вигляді саден в ділянці тулуба по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. З цього ж висновку вбачається, що було встановлено об`єктивно: ліва надключна ділянка садно продовгуватої форми, поверхня покрита коричневою кірочкою, розміщена вище рівня неушкодженої шкіри, аналогічного характеру садно, передня поверхня грудної клітки зліва, по умовній середньо-ключичній лінії в проекції 2-3 ребра розміром 1,0х5, 5 см. Зовнішніх ознак будь-яких інших тілесних ушкоджень на представлених для огляду ділянках тіла потерпілого не виявлено.

Зазначені у вказаному висновку судово-медичної експертизи відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обставини щодо часу утворення тілесних ушкоджень на його тілі, місця розташування тілесних ушкоджень, механізму їх спричинення (садно за механізмом-тертя, в мінімальній кількості двох травматичної дії, терміном 1-2 доби до моменту обстеження), також підтверджують показання потерпілої у судовому засіданні, згідно з якими вона, побачивши обвинуваченого на своєму подвір`ї та почувши від нього словесні образи нецензурними словами, двома руками міцно схопившись в області грудної клітини, плечей за обвинуваченого, сильно штовхнула його.

Крім того, кількість травматичної дії, тобто дві, внаслідок яких утворилися в обвинуваченого тілесні ушкодження, спростовує версію сторони захисту, що під час конфлікту з потерпілою 19 серпня 2023 року обвинувачений захищався від нападу останньої і мала місце самооборона.

Згідно з ч. 1 ст. 36 КК необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

До критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать: наявність суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій, які б не перевищували меж необхідності, а шкода особі, яка здійснює посягання, не перевищувала б ту, яка для цього необхідна.

Сутність необхідної оборони полягає у правомірному заподіянні шкоди особі, яка здійснює суспільно небезпечне посягання, особою, яка реалізує своє право на захист інтересів, що охороняються законом. Визначальним для поняття необхідної оборони є правомірність захисту і протиправність посягання.

Протиправність у кримінально-правовому розумінні є однією з ознак злочину поряд із суспільною небезпечністю, караністю, винністю і суб`єктом. Протиправність розуміється як юридичне втілення суспільної небезпечності. В теорії кримінального права загально визнано, що суспільно небезпечне посягання, щодо якого можлива необхідна оборона, це діяння, що передбачене як злочин однією зі статей Особливої частини КК.

Разом із тим, необхідна оборона не допускається проти правомірних дій інших осіб, навіть якщо ними заподіюється шкода інтересам, що охороняються законом.

Крім того, у разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

У цій справі обвинувачений не перебував у стані необхідної оборони, оскільки відсутні будь-які докази про те, що потерпіла, після одного хапання його обома руками в область грудної клітки, плечей і одного сильного поштовху (про що вона дала показання у судовому засіданні), від якого обвинувачений не падав, намагалася його ударити чи мала агресивну поведінку.

В той же час кількість ударів, завданих потерпілій, що мало місце вже після одного поштовху останньою обвинуваченого, їх локалізація, механізм спричинення обвинуваченим тілесних ушкоджень свідчать про умисний характер дій обвинуваченого, спрямованих на заподіяння потерпілій шкоди.

Показання свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_22 ОСОБА_17 , ОСОБА_23 у судовому засіданні про те, що потерпіла наносила обвинуваченому тілесні ушкодження, замахуючись на нього руками, і що вони чули, як дружина обвинувачено кричала, щоб потерпіла не завдавала ударів обвинуваченому, спростовуються висновком судово-медичної експертизи № 147 від 21 серпня 2023 року відносно обвинуваченого, з якого вбачається, що виявлені на тілі обвинуваченого садна в ділянці тулуба утворилися за механізмом-тертя, в мінімальній кількості двох травматичної дії, а не ударів.

Крім того, свідки ОСОБА_19 , ОСОБА_23 не були очевидцями конфлікту між обвинуваченим і потерпілим, вони не бачили обставин, за яких він виник і його перебіг, не бачили хто саме говорив слова, як вони показали у судовому засіданні «не бий його», а тому їх показання не можуть свідчити про невинуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, яке ставиться йому у вину.

Крім того, показання у судовому засіданні свідка ОСОБА_17 про те, що її чоловік ОСОБА_4 не наносив потерпілій тілесних ушкоджень спростовуються висновком судово-медичної експертизи щодо потерпілої, а відтак, суд вважає їх неправдивими і розцінює як її намагання допомогти чоловіку уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Отже, встановлені судом обставини вказують, що дії потерпілої за своїми об`єктивними ознаками не могли створити реальну та безпосередню загрозу заподіяння шкоди обвинуваченому ОСОБА_4 , які б викликали у зв`язку з цим невідкладну необхідність у нанесенні потерпілій не менше дванадцяти ударів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 в ході конфлікту на ґрунті тривалих особистих неприязних відносин, завдаючи потерпілій ОСОБА_6 удари та тягнучи її за волосся, усвідомлював власні дії та наслідків їх вчинення, що свідчить про спрямованість його умислу на заподіяння потерпілій шкоди.

Незначні суперечності у показання свідка ОСОБА_12 , які вона дала у судовому засіданні, з тими обставинами, які вона показала під час слідчого експерименту за її участю, зокрема в частині кількості нанесених обвинуваченим потерпілій ударів, не свідчать про неправдивість показань цього свідка. Під час допиту у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 хоча й зазначила, що біля 10 ударів наніс обвинувачений потерпілій, проте чітко сказала, що вона ці удари не рахувала і це її припущення.

Відсутність в обвинуваченого зубів, на що посилається сторона захисту як на неправдивість показань потерпілої у тій частині, що обвинувачений її кусав за руку, не спростовуються обвинувачення, згідно з яким у вину ОСОБА_4 поставлено умисне нанесення потерпілій не менше дванадцяти ударів кулаком правої руки та ногами.

Інші доводи сторони захисту не спростовуються висновків суду про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

За змістом ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки та стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Окрім того, покарання винній особі має бути призначено у межах санкції закону, за яким її визнано винною, та відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, і при цьому призначене покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання, суд враховує, що вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відноситься до кримінальних проступків, є умисним, посягає на життя та здоров`я людини, а також особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, є пенсіонером.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Таким чином, враховуючи характер кримінального правопорушення, яке відносить до кримінальних проступків, вищенаведені дані про особу обвинуваченого, фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема місце скоєння кримінального проступку, спосіб і механізм нанесення тілесних ушкоджень, а саме, тілесні ушкодження обвинувачений наносив потерпілій у тому числі, коли остання перебувала у лежачому положенні, а також поведінку обвинуваченого до конфлікту, а саме словесні образи зі сторони обвинуваченого під час перебування на подвір`ї потерпілої, що у свою чергу спровокувало потерпілу та остання, відштовхнувши обвинуваченого, у такий спосіб фактично ініціювала конфлікт, в ході якого їй були спричиненні тілесні ушкодження, і беручи до уваги думку потерпілої, яка не є вирішальною, однак також повинна враховуватися, про необхідність суворого покарання обвинуваченого, суд дійшов висновку, що доцільно та необхідно призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Таке покарання, на думку суду, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, в тому числі і відносно потерпілої.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Згідно зі ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Статтею 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Враховуючи, що винними діями обвинуваченого ОСОБА_4 була завдана шкода здоров`ю потерпілої ОСОБА_6 , у зв`язку з чим остання пережила емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, тривоги, безпомічності, страху за своє здоров`я, та їй були заподіяні моральні та душевні страждання, що проявилось у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного та повноцінного життя, суд дійшов висновку, що вона має право на відшкодування завданої їй моральної шкоди.

При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню, суд враховує характер і спосіб завданих потерпілій тілесних ушкоджень, що за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, кількість тілесних ушкоджень, фактичні обставини кримінального провадження, характер та обсяг болю, душевних страждань, переживань та приниження, яких потерпіла зазнала у зв`язку з умисними протиправними діями обвинуваченого, пов`язані з вчиненням щодо неї кримінального правопорушення, вимушені зміни у її життєвих стосунках і порушення способу життя потерпілої у зв`язку, зокрема, з розслідуванням кримінального провадження, необхідність проходження судово-медичної експертизи, огляду її тіла, а також час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, ступінь вини обвинуваченого, та виходячи із засад розумності, виваженості, справедливості та добросовісності, вважає необхідним стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої моральну шкоду у розмірі 20000 грн.

Та обставина, що ставлення оточуючих осіб, колег, близьких не змінилося до потерпілої, не свідчить про відсутність спричинення їй моральної шкоди та про наявність підстав для стягнення зазначеної шкоди з обвинуваченого у меншому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження судових витрат, які потерпіла понесла за надання правової (правничої) допомоги адвокатом ОСОБА_7 , останнім надані: копія договору про надання правничої допомоги від 31 серпня 2023 року, що укладений між потерпілої ОСОБА_6 та адвокатом ОСОБА_7 , копію акта прийняття-передачі наданих послуг від 13 лютого 2024 року, згідно з яким адвокатом було надано правничу допомогу, що полягала у ознайомленні з матеріалами справи, складання та оформлення цивільного позову про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням 2000 грн, участь у судових засіданнях 26.09.2023, 05.10.2023, 16.11.2023, 14.12.2023, 15.01.2024, 13.02.2024 у якості представника потерпілої та цивільного позивача 9000 грн (6 судоднів по 1500 грн), транспортні витрати у вигляді дизельного пального 3000 грн за 6 судоднів (відстань від м. Ковеля до м. Каменя-Каширського Волинської області і назад складає 100 км, транспортний засіб «Хюндай Туксон» 2007 року випуску споживає 10 літрів пального на 100 км, вартість пального складає 50 грн. за літр, отже витрати за пальне складають 50 грн х 10 л = 500 грн), копія квитанції до прибуткового касового ордера № 02/1-24 від 15 лютого 2024 року, згідно з якою ОСОБА_6 сплачено адвокату ОСОБА_7 14000 грн, копія акта прийняття-передачі наданих послуг від 09 травня 2024 року, відповідно до якого адвокатом було надано правничу допомогу, що полягала в участі у судових засіданнях 04.04.2024, 09.05.2024 під час розгляду справи 3000 грн (2 судодні х1500 грн =3000 грн.), транспортні витрати у вигляді дизельного пального 1000 грн (дві поїздки на судові засідання 04.04.2024, 09.05.2024 із м. Ковеля до м. Каменя-Каширського та у зворотному напрямку із розрахунку 10 л пального на 100 км, вартістю 50 грн), копія квитанції до прибуткового касового ордера № 05/1-24 від 09 травня 2024 року, у відповідності до якої ОСОБА_6 сплачено адвокату ОСОБА_7 4000 грн.; копія акта прийняття-передачі наданих послуг від 29 серпня 2024 року, відповідно до якого адвокатом було надано правничу допомогу, що полягала в участі у судових засіданнях 13.08.2024, 29.08.2024 під час розгляду справи 3000 грн (2 судодні х 1500 грн =3000 грн.), транспортні витрати у вигляді дизельного пального 1000 грн (дві поїздки на судові засідання 13.08.2024, 29.08.2024 із м. Ковеля до м. Каменя-Каширського та у зворотному напрямку із розрахунку 10 л пального на 100 км, вартістю 50 грн), копія квитанції до прибуткового касового ордера № 29/08-24 від 29 серпня 2024 року.

Беручи до уваги обсяг наданої адвокатом ОСОБА_7 правничої допомоги, зміст та обсяг підготовленої ним цивільного позову про відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, затраченого часу на участь адвоката у судових засіданнях, критерії реальності адвокатських витрат та розумності, складність справи, значення її для потерпілої, а також і те, що представником потерпілої (цивільного позивача) не надано суду документів, що підтверджують зазначені ним транспортні витрати у вигляді дизельного пального, суд дійшов висновку, що з обвинуваченого підлягають стягненню понесені потерпілою та підтверджені документально витрати на правову допомогу у розмірі 17000 гривень.

Підстав для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження немає.

Керуючись ст. ст. 118, 124, 125, 126, 128, 368, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 20000 (двадцять тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним проступком.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 процесуальні витрати у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Камінь-Каширський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Головуючий: ОСОБА_1