НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15 листопада 2024 року Справа № 322/1580/24 Провадження № 1-в/322/43/24

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна,

встановив:

12.11.2024 до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшло вищезазначене клопотання, в якому заявник просить:

- скасувати арешт, накладений на автомобіль «ВАЗ 21114» сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 ;

- розглянути клопотання без участі власника та його представника.

В обґрунтування клопотання зазначено таке.

Ухвалою Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 30.08.2024 у кримінальному провадженні №0000127, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.08.2024 за частиною першою статті 286 КК України, накладено арешт на автомобіль «ВАЗ 21114» сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 .

30.09.2024 кримінальне провадження за фактом ДТП за участю водія ОСОБА_4 було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, однак арешт на автомобіль так і не скасовано, а тому підлягає скасуванню на підставі рішення суду.

У судове засідання з розгляду клопотання про скасування арешту майна особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно, належним чином повідомлені судом про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилися.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось на підставі частини четвертої ст. 107 КПК України.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення клопотання, суд виходить з такого.

Частиною 1 ст. 1 КПК встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК. За змістом статей 173, 174 цього Кодексу під час досудового розслідування, судового розгляду питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд відповідно.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 1 ст. 174 КПК).

Частини 3 та 4 ст. 174 КПК регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Натомість у ст. 174 КПК не йдеться про скасування арешту майна слідчим суддею після закінчення досудового розслідування внаслідок закриття кримінального провадження за постановою керівника органу досудового розслідування на підставі приписів п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК.

Разом із тим, за приписами частини 4, якою доповнено ст. 132 КПК Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння» № 2810-IX від 01 грудня 2022 року (набрав чинності 29 грудня цього ж року), ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи ч. 4 ст. 132 КПК є дієвим засобом реалізації положень ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції задля усунення порушення прав власника або володільця майна.

Приписи ч. 4 ст. 132 КПК є нормою, за якою в КПК встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями ч. 1 ст. 170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Імперативні приписи ч. 4 ст. 132 КПК вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК. За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом.

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом слідчим, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна.

Вищенаведені висновки викладені у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15.04.2024 по справі № 554/2506/22 (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 118558563).

Ухвалою слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 30.08.2024 по справі № 322/1580/24 було накладено арешт в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.08.2024 за № 0000127, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на майно: автомобіль «MAZDA 323» сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з наявними механічними пошкодженнями, який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , належить ОСОБА_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та яким фактично на момент дорожньо-транспортної пригоди користувався ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; автомобіль «ВАЗ 21114» сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 належить ОСОБА_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , які 27.08.2024 було вилучено під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, та які після вилучення знаходяться на майданчику за адресою: АДРЕСА_3 .

Постановою т.в.о. старшого слідчого СВ відділення поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_7 від 30.09.2024 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.08.2024 за № 0000127 було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. З цього моменту припинила дію ухвала слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 30 серпня 2024 року про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000127 від 27.08.2024, наслідком чого є скасування арешту як заходу забезпечення кримінального провадження.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про скасування арешту майна, який вже скасовано в силу приписів ч. 4 ст. 132 КПК України одночасно із закриттям кримінального провадження № 0000127 від 27.08.2024.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 100, 174, 369 372, 392, 532 КПК України, суд

ухвалив:

1. В задоволенні клопотання про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвалу може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1