Справа № 727/6620/24
Провадження № 1-кп/727/355/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2024 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальне провадження № 0000561 від 31.05.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження та учасників судового провадження:

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_3 ,

за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівці знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Вказує на те, що у Шевченківському районному суді м. Чернівці перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.05.2024 близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи на розі АДРЕСА_1 , з корисливих мотивів, маючи на меті особисте збагачення, діючи умисно, усвідомлюючи злочинність своїх дій та їх правові наслідки, з корисливих спонукань, повторно, протиправно, шляхом обману неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під приводом огляду годинника марки «Armani», чорного кольору, модель «Exchange АХ2104», вартість якого згідно з висновком експерта № СЕ - 19/126- 24/6791-ТВ від 13.06.2024 становить 8 475 грн. 00 коп., належний ОСОБА_7 , заволодів ним, після чого пішов у невідомому напрямку.

Після вчиненого ОСОБА_3 з місця вчинення злочину пішов, а майном розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними діями спричинив ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 8 475 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайства) та зловживання довірою, вчиненого повторно.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені ч, 1 ст. 177 КПК України.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу обґрунтованої підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок ОСОБА_3 із вчиненням кримінального правопорушення та виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Зокрема, доказами, якими обумовлюється обґрунтованість підозри ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України є:

-протоколи прийняття заяв про вчинення кримінального правопорушення;

-протоколи огляду місця події;

-протокол допиту потерпілого;

-протокол допиту малолітнього (неповнолітнього) свідка;

-протоколом впізнання особи за фотознімками;

-протоколи оглядів відеозаписів;

-повідомлення про підозру ОСОБА_3 ;

-та інші докази в їх сукупності, що додаються до клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у вигляді штрафу від 3 тисяч до 4 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років, а тому відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_3 , сторона обвинувачення покладає наявність ризиків, які існували раніше та продовжують існувати, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які свідчать про те, що обрання іншого виду запобіжного заходу не забезпечить у повній мірі виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків та не надасть реальної змоги запобігти встановленим ризикам, оскільки обвинувачений може:

-переховуватися від суду враховуючи покарання, що йому загрожує, у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності.

-вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_3 не має постійного джерела доходів, міцних соціальних зв`язків, вчинив протиправне діяння в період дії режиму воєнного стану, тобто в найбільш несприятливий для суспільства час, що свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпеки вказаного протиправного діяння. Крім того, є раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів та звільнився з місць позбавлення волі 02.05.2024, не зробивши для себе жодних належних висновків, знову став на шлях вчинення злочинів.

При продовженні запобіжного заходу також необхідно враховувати наступні обставини, передбачені ст. 178 КК України, а саме: вагомість наявних зібраних доказів, які доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні даного злочину; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винним; а також те, що він не одружений, дітей на утриманні не має, і відсутні стримуючі фактори, які б могли запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України у випадку відмови у продовженні запобіжного заходу.

В даному випадку, беручи до уваги те, що вчинений ОСОБА_3 злочин є корисливими, пов`язаними із незаконним заволодінням чужим майном це свідчить про вперте ігнорування вимог положень ст. 41 Конституції України, що гарантує непорушність права приватної власності, якою ніхто не може бути протиправно позбавлений.

На підставі викладеного та, беручи до уваги те, що ОСОБА_3 є особою, що досягла повноліття, не є особою похилого віку, не є інвалідом І чи II групи, сторона обвинувачення вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 не забезпечить у повній мірі виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків та не надасть реальної змоги запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти продовження йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 не заперечував проти продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Таким чином, суддя погоджується з прокурором у тому, що органом досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. На думку судді, прокурором правильно наведені підстави вважати, що наявні ризики.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, яке відносяться до категорії нетяжких злочинів.

Враховуючи, що особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, не має постійного місця роботи та стабільного доходу, а отже, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у цьому кримінальному провадженні, не має міцних соціальних зв`язків, його репутацію, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, суддя вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, що застосування запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у виді домашнього арешту відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам, у зв`язку з чим уважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

На підставі викладеного та керуючись ст. 177, 178, 181, 184, 194, 331, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно ОСОБА_3 , задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 днів терміном до 14 жовтня 2024 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_3 прибувати за кожною вимогою до суду, а також виконувати обов`язки:

- прибувати до суду та прокурора за першою вимогою;

-повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-не залишати місце проживання: АДРЕСА_2 , без дозволу прокурора або суду у період часу з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Чернівецьку окружну прокуратуру та виконання ухвали покласти на органи внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1