Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/4809/25/24 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Категорія ст.187 КК України Доповідач у ІІ інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2024 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників: ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які діють в інтересах ОСОБА_11 ,

обвинувачених: ОСОБА_8 та ОСОБА_11 ,

представників потерпілої ОСОБА_12 :

ОСОБА_12 та адвоката ОСОБА_13 ,

перекладача ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у м. Кропивницькому кримінальне провадження № 0000292 заапеляційними скаргами захисника ОСОБА_15 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_10 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_10 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 та представника потерпілої ОСОБА_12 - ОСОБА_12 на вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 05 квітня 2023 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Дмитрівка Казанківського району Миколаївської області, громадянин України, освіта повна загальна середня, не одружений, утриманців не має, не працює, зареєстрований: АДРЕСА_1 , а фактично проживає: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 18 квітня 2019 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

засуджений: за ч.3 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років з конфіскацією належного йому майна;за ч.3 ст.186 КК Українидо покарання у виді позбавлення волі строком 6 (шість) років; за ч.4 ст.187 КК Українидо покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років з конфіскацією належного йому майна; за ч.1 ст.263 КК Українидо покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років з конфіскацією належного йому майна.

На підставі ст.71 КК України до покарання, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 квітня 2019 року, і за сукупністю вироків визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років з конфіскацією належного йому майна.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_8 рахується з дня приведення вироку до виконання, зараховано в строк відбуття покарання частину покарання, відбуту ним за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 квітня 2019 року.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та громадянин республіки Азербайджан м. Баку, освіта вища, не одружений, маючий на утриманні малолітню дитину, не працює, раніше не судимий, фактично проживаючий по АДРЕСА_3 ,

засуджений: за ч.3 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років з конфіскацією належного йому майна;за ч.3 ст.186 КК Українидо покарання у виді позбавлення волі строком 6 (шість) років; за ч.4 ст.187 КК Українидо покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років з конфіскацією належного йому майна; за ч.1 ст.263 КК Українидо покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, визначено ОСОБА_11 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років з конфіскацією належного йому майна.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_11 залишити попередню тримання під вартою, а строк відбуття покарання рахувати з дня його затримання, тобто 27 жовтня 2020 року.

Арешт майна: автомобіля «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1 , банківські картки № НОМЕР_2 і № НОМЕР_3 , картонне упакування до стартового пакету № НОМЕР_4 , мобільний телефон Huawei синього кольору з розбитим екраном, банківські картки № НОМЕР_5 та № НОМЕР_6 , мобільний телефон Samsung ІМЕІ НОМЕР_7 , 400 доларів США купюрами по 100 доларів, 5 доларів США, 50 злотих, банківські картки № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 та № НОМЕР_11 , талон АК9678400, документи на пістолет, поміщені до пакету ЕХР 0170209, мобільний телефон S-tel SS00, сім-карта Київстар, що поміщена до пакету SUD 1108749, накладений ухвалою слідчого судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 29 жовтня 2020 року, скасувати, а майно: 44 грн. купюрами по 20 грн., 10 грн., 5 грн. та 9 купюр по 1 грн., мобільний телефон Iphone, з код паролем НОМЕР_12 , мобільний телефон Huawei чорного кольору, грошові кошти, в розмірі 3200 грн. (16 купюр по 200 грн.), мобільний телефон Nomi, документи на автомобіль з номерним знаком № НОМЕР_13 та ключі від автомобіля, документи на автомобіль реєстраційний номер RP84386, документи на автомобіль реєстраційний номер НОМЕР_14 , документи на автомобіль, що поміщені до пакету EXP 0261666, - залишено під арештом.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням балістичної та трасологічної експертиз, в розмірі 2506,23 грн.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням вибухотехнічної, балістичної, трасологічної та молекулярно-генетичної експертиз, в розмірі 17541,72 грн.

Цим же вироком вирішено питання про речові докази у кримінальному провадженні.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду:

- ОСОБА_8 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу та погрозою застосування такого насильства (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний з проникненням у житло

- ОСОБА_11 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу та погрозою застосування такого насильства (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, за таких обставин.

17 серпня 2020 року близько 21 години у ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та іншої особи, матеріали стосовно якої за постановою прокурора Казанківського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області від 29 березня 2021 року виділено в окреме провадження, виник злочинний корисливий умисел, направлений на спільний напад на ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , з метою незаконного заволодіння їх майном, із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я та погрозою застосування такого насильства.

Реалізовуючи свій злочинний намір ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та інша особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, у зазначений вище час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, діючи спільно та умисно, на невстановленому досудовим розслідуванням автомобілі приїхали до території домоволодіння ОСОБА_16 , що по АДРЕСА_4 , де вдягнувши на руки рукавички, а на обличчя маски, типу «балаклава», пройшли на територію його домоволодіння, звідки через відчинене вікно проникли до приміщення спальної кімнати будинку, згодом через відчинені міжкімнатні двері пройшли до сусідньої кімнати будинку, в якій у цей час перебували потерпілі ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .

Продовжуючи злочинні дії ОСОБА_11 , тримаючи в руці заздалегідь підготовлену вогнепальну зброю (пістолет), з метою залякування потерпілих та демонстрації серйозності намірів, здійснив один постріл в стопу правої ноги потерпілого ОСОБА_16 , спричинивши йому вогнепальне поранення, а потім разом з ОСОБА_8 та іншою особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, погрожуючи вогнепальною зброєю та застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я, заволоділи грошовими коштами, в розмірі: 60 000 гривень, 700 євро, що за офіційним курсом НБУ, станом на 17 серпня 2020 року, становить 22615,74 грн., 15 000 російських рублів, що за офіційним курсом НБУ, станом на 17 серпня 2020 року, становить 5599,2 грн., та золотими виробами: двома ланцюжками, чоловічою та жіночою печатками, сережками, чоловічим кільцем та хрестиком, які знаходилися у комоді та тумбі спальної кімнати, сейфі та шафі коридору, спричинивши ОСОБА_16 та ОСОБА_17 майнову шкоду.

З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та інша особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, зникли, заволодівши майном розпорядилися на власний розсуд.

- ОСОБА_8 та ОСОБА_11 вчинили відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, за таких обставин.

08 вересня 2020 року, в період часу з 00 години 05 хвилин до 01 години, у ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та іншої особи, матеріали стосовно якої за постановою прокурора Казанківського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області від 29 березня 2021 року виділено в окреме провадження, повторно виник злочинний корисливий умисел, направлений на спільне відкрите викрадення майна ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я.

Реалізовуючи свій злочинний намір ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та інша особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, у зазначений вище час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, діючи повторно, спільно та умисно, на автомобілі марки «BMW» сірого кольору з іноземною реєстрацією приїхали до території домоволодіння ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , що по АДРЕСА_2 , де одягнувши на руки рукавички, а на обличчя маски, виготовлені з жіночих панчіх, пройшли на територію їх домоволодіння, звідки через відчинене вікно та відчинивши вхідні двері проникли до будинку, згодом через відчинені міжкімнатні двері пройшли до спальної кімнати будинку, в якій у цей час перебувала потерпіла ОСОБА_19 .

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_11 застосував до неї насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я - закрив рукою обличчя та почав вимагати відомості про місцезнаходження грошових коштів, а отримавши інформацію, разом з ОСОБА_8 та іншою особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, відкрито викрали грошові кошти, в розмірі: 2000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ, станом на 08 вересня 2020 року, становить 55501,80 грн., 5000 гривень, гладкоствольні рушниці: ТОЗ-56, 16 калібру, №172074 та ИЖ-43, 12 калібру, №8882878, і золоті вироби: дві пари сережок, кільце жіноче, кулон та кільце жіноче з гравіюванням у вигляді печатки, спричинивши ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , майнову шкоду.

З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та інша особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, на вказаному автомобілі зникли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

- ОСОБА_8 та ОСОБА_11 вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний з проникненням у житло, спрямований на заволодіння майном у особливо великих розмірах, за таких обставин.

30 вересня 2020 року, в період часу з 22 години 30 хвилин до 23 години, у ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та іншої особи, матеріали стосовно якої за постановою прокурора Казанківського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області від 29 березня 2021 року виділено в окреме провадження, виник злочинний корисливий умисел, направлений на спільний напад на ОСОБА_12 з метою незаконного заволодіння її майном, із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я.

Реалізовуючи свій злочинний намір ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та інша особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, у зазначений вище час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, діючи спільно та умисно, на автомобілі марки «BMW» сірого кольору з іноземною реєстрацією приїхали до території домоволодіння ОСОБА_12 , що по АДРЕСА_5 , де вдягнувши на руки рукавички, а на обличчя маски, типу «балаклава», пройшли на територію її домоволодіння, звідки через відчинене вікно та відчинивши вхідні двері проникли до приміщення літньої кухні будинку, згодом, зав`язавши руки потерпілій та погрожуючи їй застосуванням насильства, небезпечним для життя та здоров`я із застосуванням вогнепальної зброї (пістолету), заволоділи грошовими коштами, в розмірі 50 000 гривень та 40 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ, станом на 30 вересня 2020 року, становить 1132420,00 грн., спричинивши ОСОБА_12 вказану майнову шкоду.

З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та інша особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, на зазначеному автомобілі зникли, заволодівши грошовими коштами розпорядилися на власний розсуд.

- за епізодом незаконного придбання та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 вчинили незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, за таких обставин.

У невстановлений досудовим розслідування час та місці, за невстановлених обставин, ОСОБА_8 придбав ручну короткоствольну вогнепальну зброю - гладкоствольний самозарядний пістолет, калібру 9 міліметрів, виготовлений способом саморобної переробки стартового пістолету «Stalker 2914-UK», серія та № НОМЕР_15 , калібру 9 міліметрів, виробництва Туреччини, шляхом видалення елементу, що перешкоджає вильоту кульового снаряду з каналу ствола і запресуванням газовідвідного отвору та поклав зберігатися за місцем свого фактичного проживання по АДРЕСА_2 .

03 листопада 2020 року в період часу з 08 години 52 хвилини до 12 години 30 хвилини в ході проведення обшуку території домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_8 , по АДРЕСА_2 , вищевказану вогнепальну зброю - гладкоствольний самозарядний пістолет, калібру 9 міліметрів, виготовлений способом саморобної переробки стартового пістолету «Stalker 2914-UK», серія та № НОМЕР_15 , калібру 9 міліметрів, виробництва Туреччини, було виявлено та вилучено.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідування час та місці, за невстановлених обставин, ОСОБА_11 придбав бойові припаси - дві гранати типу РГО (які містять вибухову речовину), з підривачами УДЗ, які поклав зберігатися за місцем свого тимчасового проживання по АДРЕСА_6 , де він проживав з 24 до 29 жовтня 2020 року.

28 жовтня 2020 року, в період часу з 19 години 14 хвилини до 20 години 43 хвилини, в ході проведення обшуку квартири за місцем тимчасового проживання ОСОБА_11 по АДРЕСА_6 , вищевказані бойові припаси - дві гранати типу РГО (які містять вибухову речовину), з підривачами УДЗ, було виявлено та вилучено.

Також, у невстановлений досудовим розслідування час та місці, за невстановлених обставин, ОСОБА_11 придбав ручну короткоствольну вогнепальну зброю - гладкоствольний самозарядний пістолет «Kuzey GN19», серії та № НОМЕР_16 , калібру 9 міліметрів, виробництва Туреччини, виготовлений промисловим способом із подальшим саморобним видалення елементу, що перешкоджає вильоту кульового снаряду з каналу ствола і запресуванням газовідвідного отвору та поклав зберігатися за місцем свого тимчасового проживання по АДРЕСА_6 , де він проживав з 24 до 29 жовтня 2020 року.

28 жовтня 2020 року в період часу з 19 години 14 хвилини до 20 години 43 хвилини в ході проведення обшуку квартири за місцем тимчасового проживання ОСОБА_11 .о. по АДРЕСА_6 , вищевказану ручну короткоствольну вогнепальну зброю - гладкоствольний самозарядний пістолет «Kuzey GN19», серії та № НОМЕР_16 , калібру 9 міліметрів, виробництва Туреччини, було виявлено та вилучено.

Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме в тому, що у невстановлений досудовим розслідування час та місці, за невстановлених обставин, він придбав бойові припаси - гранату типу РГО (яка містить вибухову речовину), з маркуванням РГО-80-2189 та з підривачем УДЗ, з позначенням УДЗ-350 ф-6-89, які залишив собі на зберігання.

Так 27 жовтня 2020 року близько 19 години 30 хвилин, на автодорозі Н-11 на відстані 100 метрів від Баштанського кільця, що на території Вітовського району Миколаївської області, було проведено обшук автомобіля марки «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у фактичному володінні ОСОБА_11 , під час якого проведено особистий обшук ОСОБА_11 , в ході чого у останнього, у правій кишені штанів, вищевказані бойові припаси - гранату типу РГО (яка містить вибухову речовину), з маркуванням РГО-80-2189 та з підривачем УДЗ, з позначенням УДЗ-350 ф-6-89, було виявлено та вилучено.

Судом першої інстанції вказане обвинувачення визнав не доведеним поза розумним сумнівом, і з обсягу обвинувачення за ч.1 ст.263 КК України виключено.

Оскільки стороною обвинувачення не подавалась апеляційна скарга, суд проводить розгляд матеріалів кримінального провадження в межах апеляційних скарг.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 просить скасувати вирок суду першої інстанції та постановити новий, яким виправдати ОСОБА_11 в скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Повторно дослідити обставини встановлені судом першої інстанції.

Свої вимоги агент обґрунтовує тим, що потерпілий ОСОБА_16 впізнав її підзахисного по очах. При цьому він його не знав та бачив за тиждень в магазині.

Також, потерпіла ОСОБА_16 зазначає про те, що вона теж раніше не знала та не бачила її підзахисного.

Крім того, експерт у своєму висновку не вказує про те, що безпосередньо вилученим у домоволодінні ОСОБА_11 кросівками залишено відбиток у домоволодінні ОСОБА_18 .

При цьому, самі потерпілі ОСОБА_18 та ОСОБА_19 ні на досудовому слідстві ні в судових засіданнях не впізнали ОСОБА_11 .

В той же час, судом не спростовано твердження про те, що записки «Ира на хранение» та «Ира на храм» підкинуті працівниками поліції, рівно як і гранату.

Захисник звертає увагу про відсутність ухвали Миколаївського апеляційного суду № 8006т, що є порушенням ст. 290 КПК України.

Протокол НСРД складений через значний час після закінчення процесуальної дії, що є порушенням ч. 3 ст. 252 КПК України.

В матеріалах справи відсутнє доручення слідчого оперативним працівникам на проведення НСРД.

Також, на думку захисту є порушення ч. 6 ст. 246 КПК України, оскільки протокол складено не слідчим а оперативником.

Вказане, на думку захисту, є підставою доля визнання доказів недопустимими.

По епізоду зброї не виявлено ні слідів пальців рук її підзахисного, ні його ДНК.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 просить скасувати вирок суду першої інстанції відносно його підзахисного та ухвалити рішення, яким ОСОБА_11 виправдати в скоєнні інкримінованих йому злочинів. У разі, якщо колегія суддів не дійде такого висновку просить скасувати вирок суду першої інстанції та призначити новий розгляд матеріалів кримінального провадження у суді першої інстанції.

Просить повторно викликати та допитати свідків, повторно дослідити обставини встановлені судом першої інстанції, зокрема відеоматеріали обшуків надані ОРД, та дослідити докази заявлені його окремими клопотаннями.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що у всіх трьох епізодах суд послався на відомості зазначені в протоколі про результати НСРД.

При цьому, відсутність ухвали Миколаївського апеляційного суду № 8006т від 03.11.2020 зумовлена її знищенням у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України.

В той же час, акт знищення, копію чи витяг стороною обвинуваченню не надано. Надано лише лист із місту якого не вбачається, що ухвала суду № 8006т від 03.11.2020, як і інші ухвали № 7349т від 06.10.2020 та №7354т від 06.10.2020 були знищенні, як і вказані ухвали постановлялись судом та взагалі існували.

Вказані судові рішення датовані задовго до російської агресії та орган досудового розслідування мав у своєму розпорядженні майже 2,5 роки для виконання вимог ст. 290 КПК України.

Ці дії сторона захисту сприймає, як порушення вимог ст. 290 КПК України з відповідними наслідками, оскільки сторона обвинувачення не вжила усіх необхідних і своєчасних заходів, спрямованих на розсекречення процесуальних документі, які стали підставою для проведення НСРД та яких у неї не має в розпорядженні, або не відкрила їх стороні захисту, маючи таку можливість.

Такий висновок сформовано колегією суддів ВП ВС 30.01.2019 у справі № 755/10947/17.

Існує ціла низька рішень не тільки ВП, а й ККС ВС та ЄСЛП саме з цього приводу.

Під час апеляційного розгляду сторона просить визнати недопустимими відомості зазначені в протоколі від 31.12.2020 та додатках до нього про результати НСРД, аудіо-, відеоконтроль місця, а також в протоколі від 28.12.2020 про результати установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу та протоколі від 14.12.2020 про результати спостереження за особою.

Також, протокол складено 31.12.2020, в той час коли слідча дія була закінчена 09.10.2020, ухвала слідчого судді в таких випадках повинна була мати термін до 30 днів. Тобто в порушення вимог ч.3 ст.252 КПК (протоколи про проведення негласних слідчих (розшукових) дій з додатками не пізніше ніж через двадцять чотири години з моменту припинення зазначених негласних слідчих (розшукових) дій передаються прокурору), а цей протокол 10.10.2020 прокурору не був наданий, оскільки фізично його не існувало в природі. Окрім того, в матеріалах провадження відсутнє доручення слідчого оперативним працівникам на проведення НСРД, в той час коли протокол складений не слідчим відповідно до вимог ч.6 ст.246 КПК, а опер працівником.

Згідно із ч.1 ст.257 КПК якщо в результаті проведення негласної слідчої (розшукової) дії виявлено ознаки кримінального правопорушення, яке не розслідується у даному кримінальному провадженні, то отримана інформація може бути використана в іншому кримінальному провадженні тільки на підставі ухвали слідчого судді, яка постановляється за клопотанням прокурора.

У нашому випадку отримана інформація у кримінальному провадженні № 0000318 від 01.10.2020 і використання її у кримінальному провадженні № 000292 від 08.09.2020 без ухвали слідчого суді недопустимо.

В матеріалах справи така ухвала теж відсутня, більше того відсутні будь-які відомості про наявність клопотання прокурора про постановлення ухвали щодо використання такої інформації у кримінальному провадженні № 000292 від 08.09.2020 року. Щодо наявної в матеріалах справи постанови прокурора від 11.12.2020 про об`єднання матеріалів досудового розслідування внесених до ЄРДР за № 0000318, № 0000344, № 0000469, № 0000292, то вона жодним чином не спростовує факт відсутності ухвали слідчого судді про використання у кримінальному провадженні № 0000292 інформації отриманої у кримінальному провадженні № 0000344, оскільки протокол про результати НСРД від 31.12.2020 мав бути складений 10.10.2020 і негайно переданий прокурору, його зроблено не було.

Також поза увагою залишились той факт, що ОСОБА_8 міг оговорити ОСОБА_11 , оскільки він не перебував з ним у дружніх стосунках через особисті сімейні відносини.

ОСОБА_8 міг оговорити ОСОБА_11 по вказівці працівників поліції, які чинили на нього фізичний та психологічний тиск.

Вказане підтверджується відеозаписом допиту ОСОБА_8 .

В матеріалах справи заяви від потерпілих про проведення підготовчого та подальших судових засідань без їх участі.

На стадії досудового розслідування ні слідчий експеримент, ні впізнання за фотографією чи вживу впізнання потерпілими обвинуваченого ОСОБА_11 не проводилося.

А тому, впізнання, на яке послався суд є недопустимим доказом.

В матеріалах справи відсутній протокол впізнання в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_16 обвинуваченого ОСОБА_11 .

Також, з незрозумілих причин потерпілі майже 3 місяці не звертались до поліції.

Разом з тим, розгляд справи відбувся без участі перекладача, оскільки його підзахисний володіє російською мовою.

Щодо доказів аркушів паперу «Ира на хранение» та «Ира на храм», то їх підкинули працівники поліції, рівно як і гранату.

В той же час, на відеозаписі вилучення зброї чітко не видно де саме були вилучені зазначені предмети та речі.

Також, сліди кросівок не можуть бути належним доказом, оскільки його підзахисний носить 42 розмір, а взуття 40 розміру підкинули працівники поліції під час обшуку домоволодіння його підзахисного.

По епізоду зброї не виявлено не відбитків його підзахисного та його ДНК.

Разом з тим протокол затримання містить недостовірні відомості затримання його підзахисного, оскільки фактичне затримання відбулось 27.10.2020 о 12.30.

Також, судом порушено розгляд справи, оскільки без пропозиції обмінятися репліками оголосив закінченими судові дебати.

Окрім цього, судом безпідставно відмовлено стороні захисту про виклик свідків.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_15 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить скасувати вирок суду першої інстанції відносно його підзахисного та ухвалити рішення, яким ОСОБА_8 виправдати за ч.3 ст.187, ч.3 ст.186, ч.4 ст.187 та ч.1 ст.263 КК України.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що за епізодом розбійного нападу на ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , офіційно з потерпілими впізнання ОСОБА_8 не проводилось.

При цьому, після дати скоєння, ОСОБА_8 неодноразово заходив в магазин до потерпілих та вони йому ніяких претензій не пред`являли.

Також, в судовому засіданні його підзахисний повідомив, що знайшов сережку на дорозі на вулиці. Вказане може підтвердити його знайомий ОСОБА_20 , однак обвинуваченням не було допитано вказаного свідка.

Крім того, протоколи НСРД є недопустимим доказам оскільки стороною обвинувачення не надано ухвалу Миколаївського апеляційного суду № 8006т від 03.11.2020 про надання дозволу на проведення негласної слідчої дії, аудіо-, відео контролю місця.

Більш того, протокол слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 є неналежним доказом, оскільки флеш-накопичувач, який обвинуваченням відкрито у суді не носив інформації про проведення даної слідчої дії.

Також, на думку захисту не має факту придбання та зберігання вогнепальної зброї, оскільки зброя вилучалась за місцем його проживання, де з ним ще проживали двоє осіб.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить скасувати вирок суду першої інстанції відносно його підзахисного та ухвалити рішення, яким ОСОБА_8 виправдати в скоєнні інкримінованих йому злочинів. У разі, якщо колегія суддів не дійде такого висновку просить скасувати вирок суду першої інстанції та призначити новий розгляд матеріалів кримінального провадження у суді першої інстанції.

Просить повторно викликати та допитати свідків, повторно дослідити обставини встановлені судом першої інстанції, зокрема відеоматеріали обшуків надані ОРД, та дослідити докази заявлені його окремими клопотаннями.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує фактично тим же самим ніж викладеними в апеляційній скарзі щодо ОСОБА_11 .

В апеляційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_12 - ОСОБА_12 просить скасувати вирок суду першої інстанції та постановити новий, який призначити обвинуваченим максимальний розмір покарання за ч. 4 ст. 187 КК України, а також винести окрему ухвалу відносно працівника поліції відділення №1 Баштанського РУП ГУНП в Миколіївській області ОСОБА_21 .

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що вказаному працівнику поліції передав грошові коти в сумі 6000 доларів США рідний ОСОБА_8 .

В той же час, після вчинення кримінального правопорушення, потерпілій ОСОБА_12 стало гірше внаслідок чого остання померла.

Заслухавши доповідача, обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , а також захисника ОСОБА_8 - ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_11 - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги потерпілого, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, з таких підстав.

Суд першої інстанції також обґрунтовано визнав ОСОБА_11 та ОСОБА_8 винуватими у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.187, ч.3 ст.186, ч.4 ст.187 та ч.1 ст.263 КК України,що в повному обсязі підтверджується дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції належними та допустимими доказами, яким суд першої інстанції дав належну оцінку та навів у вироку.

Допитаний в судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав, пояснив, що розбійний напад на потерпілих ОСОБА_22 він не здійснював та у них у будинку ніколи не був.

В той день він був вдома в АДРЕСА_2 . Біля ОСОБА_22 по сусідству живе його добрий знайомий та будучи у нього біля двору одного дня, знайшов жіночу сережку, яку згодом здав у ломбард в м. Миколаєві.

Також пояснив, що у грабежі ОСОБА_23 він участі не приймав, а того дня перебував удома в АДРЕСА_2 разом з батьками.

Крім того пояснив, що до розбійного нападу на ОСОБА_12 він ніякого відношення не має. Того дня він був на авто ринку м. Миколаєві де його попросив невідомий чоловік відвезти за гроші в АДРЕСА_2 у справах. На пропозицію він погодився, відвіз його до смт. Казанка, почекав, поки він вирішить свої справи, а потім повіз на залізничний вокзал та посадив на дизель-поїзд до ОСОБА_24 .

Також, пояснив, що вогнепальної зброї у нього ніколи не було, а пістолет, що вилучили за місцем його проживання, йому підкинули працівники поліції.

Крім того зазначив, 27 жовтня 2020 року, після затримання, його помістили до ІТТ м. Миколаєва, де тримали 21 день. Під час перебування в ІТТ працівники поліції застосовували до нього фізичне та психологічне насилля, в зв`язку з чим він погодився на слідчі експерименти та розповів на них те, чого не вчиняв.

З обвинуваченим ОСОБА_11 він добре знайомий, оскільки працював на нього, переганяючи автомобілі із західної України до м. Миколаєва.

В день затримання перебував у автомобілі ОСОБА_11 , оскільки їхав разом з ним в м. Миколаїв за черговим автомобілем. Крім того, показав, що особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, є його рідним дядьком, з яким у нього також добрі відносини.

Допитаний в судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції обвинувачений

ОСОБА_11 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав, пояснив, в дні вчинення зазначених кримінальних правопорушень він перебував вдома в с. Маловодяне Долинського району Кіровоградської області.

Зокрема, в день здійснення грабежу ОСОБА_23 , взагалі вдома готувався до дня народження доньки.

У смт. Казанка він ніколи не був, а в АДРЕСА_2 був лише один раз на похороні у дядька ОСОБА_8 . Чому на нього вказує потерпілий ОСОБА_16 , як на особу, яка стріляла йому в ногу з пістолету, не знає, звідки на території домоволодінь Давиденків та ОСОБА_12 сліди його кросівок, пояснити не може та звідки у його автомобілі записки ОСОБА_12 , які лежали разом з викраденими грошовими коштами, не розуміє.

Крім того, пояснив, що дійсно в жовтні 2020 року на декілька днів він знімав квартиру у м. Кривий Ріг для ремонту автомобіля, де проживав з рідною сестрою ОСОБА_8 - Лізою, з якою на той час у нього були близькі відносини.

У вказаній квартирі у шафі коридору перебували їх пальта: синього кольору було його, а сірого кольору ОСОБА_25 . Звідки у кишені його пальто взялося дві гранати, а у шафі вказаної квартири пістолет, пояснити не може, однак вважає, що їх могли підкинути працівники поліції.

Також, пояснив, що у день його затримання на трасі біля м. Миколаєва, спецпризначенці наділи на нього кайданки, обшукали та гранати не виявили, однак згодом особа, якої він не бачив, ззаду до правої кишені його штанів поклала гранату, яку у подальшому при особистому обшуку було виявлено слідчим. Ні пістолету ні гранат, він ніколи не купував.

Незважаючи на повне невизнання вини обвинуваченими, вина обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, за наведених вище обставин, повністю доводиться дослідженими судом першої інстанції доказами, яким суд дав належну та правильну оцінку, а саме:

За епізодом розбійного нападу на ОСОБА_16 та ОСОБА_17 вина ОСОБА_8 та ОСОБА_11 підтверджується наступними доказами.

Так потерпілий ОСОБА_16 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що проживає разом з дружиною в АДРЕСА_2 та має невеликий магазин, у якому ОСОБА_8 періодично купував цигарки.

За декілька днів до вчиненого до нього додому приїздила особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, під приводом купівлі пір`я та горіхів, однак він йому повідомив, що таким не займається і той поїхав.

17 серпня 2020 року близько 21 години вони з дружиною перебували вдома та у кімнаті будинку сиділи на кріслах дивилися телевізор. В цей час до них у кімнату зайшли троє чоловіків у балаклавах та рукавичках - двоє з них були нижчого зросту, а третій - вищого, худорлявої статури.

Один з нижчих, міцнішої статури, відразу з пістолету вистрілив йому в ногу, а згодом, погрожуючи пістолетом йому та дружині, став вимагати грошові кошти та золото. Дружина віддала їм частину, але вони почали шукати ще, а коли знайшли, пішли з будинку.

По худорлявій статурі з впевненістю показав, що один з нападників був ОСОБА_8 , оскільки той є його односельцем та він добре його знає, а інший, той, що стріляв йому в ногу, був ОСОБА_11 , оскільки впізнав його в судовому засіданні по міцнішій від ОСОБА_8 статурі, очах та виступаючими над очима надбрівними дугами.

Крім того, нападник розмовляв з ним виключно російською мовою, як і ОСОБА_11 . Того дня у них викрали грошові кошти, в розмірі 60 000 грн., 700 євро, 15 000 російських рублів та золоті вироби - ланцюжки, печатки, хрестик та сережки.

Потерпіла ОСОБА_17 в судовому засіданні суду першої інстанції надала показання, які є аналогічними показанням потерпілого ОСОБА_16 .

Крім зазначеного потерпіла ОСОБА_17 вказала, що також з впевненістю впізнає ОСОБА_8 за статурою та формою голови (довгою потилицею), як особу, яка того дня в балаклаві та рукавичках, разом з двома іншими чоловіками, увірвалася до їх будинку та заволоділа грошовими коштами і золотими виробами. Крім того вказала, що за статурою тіла впізнає ОСОБА_11 як особу, яка того дня з пістолету вистрілила в ногу її чоловіку та вимагала від них грошові кошти.

Крім даних потерпілих, вина ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , за епізодом розбійного нападу на ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , підтверджується дослідженими в суді першої інстанції доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події з фото таблицею від 03 листопада 2020 року, відповідно до якого слідчим слідчого відділу Баштанського відділу поліції було оглянуто житловий будинок потерпілого ОСОБА_16 , що по АДРЕСА_4 , де в кімнаті № 2 в підлозі біля дивану виявлено та вилучено металевий предмет, зовні схожий на кулю, а в кімнаті № 4 на столі виявлено та вилучено сережку з металу жовтого кольору (а.с.28-41 т.2);

- висновком експерта Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи Миколаївської обласної ради №144 від 06-10 листопада 2020 року відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_16 мається рубець округлої форми на тильній поверхні правої стопи і відповідно йому рубець зірчастої форми на підошвенній частині правої стопи. Вказані ушкодження могли бути спричинені 17 серпня 2020 року внаслідок одного наскрізного кульового поранення при обставинах, вказаних потерпілим та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.с.193 т.2);

- протоколом тимчасового доступу до речей та документів, 09 листопада 2020 року, відповідно до якого, заступником начальника слідчого відділу Баштанського відділу поліції, на підставі ухвали слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 09 листопада 2020 року, у ПТ «Ломбард «Гроші ТУТ», що по АДРЕСА_7 , вилучено договір позики від 30 вересня 2020 року, укладений між вказаним ломбардом та обвинуваченим ОСОБА_8 , золоту сережку, вагою 1,93 грами, та відеозаписи з камер спостереження ломбарду за 30 вересня 2020 року (а.с.47-50 т.2);

- протоколом огляду вилучених у ПТ «Ломбард «Гроші ТУТ» речей та документів від 10 листопада 2020 року, відповідно до якого, заступником начальника слідчого відділу Баштанського відділу поліції було проведено огляд вилучених у ПТ «Ломбард «Гроші ТУТ» речей та документів, в результаті чого було встановлено, що за вказаним договором позики від 30 вересня 2020 року обвинувачений ОСОБА_8 отримав кредит, в розмірі 1789,00 грн. під заставу золотої сережки, вагою 1,93 грами, проби 583, на строк до 01 жовтня 2020 року (а.с.51-57 т.2);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання та відеозапису вказаного впізнання від 11 листопада 2020 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_17 в сережці, яку було вилучено у ПТ «Ломбард «Гроші ТУТ» 09 листопада 2020 року за протоколом тимчасового доступу до речей та документів, впізнала сережку, яку було викрадено з її будинку під час розбійного нападу 17 серпня 2020 року (а.с.60-64 т.2);

- протоколом огляду предмету з фототаблицею від 24 листопада 2020 року, відповідно до якого заступником начальника слідчого відділу Баштанського відділу поліції було переглянуто DVD-R диск з відеофайлами з камер спостереження ПТ «Ломбард «Гроші ТУТ» за 30 вересня 2020 року, вилучений за протоколом тимчасового доступу до речей та документів, з якого вбачається, що два чоловіки, один з яких високого зросту, худорлявої статури та лисий, схожий на обвинуваченого ОСОБА_8 , а інший нижчого зросту, середньої статури, з волоссям, підходять до вікна ломбарду, перебувають біля нього деякий час, вищий чоловік щось передає у вікно, підписує документи та разом з ними та іншим чоловіком виходить з приміщення ломбарду (а.с.65-73 т.2);

- протоколом про результати проведення негласної слідчої дії, аудіо-, відеоконтроль місця від 31 грудня 2020 року, з додатком №1 та флешкартою аудіозапису, дозвіл на проведення якої надано ухвалою слідчого судді Миколаївського апеляційного суду №8006т від 03 листопада 2020 року, відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні ізолятора тимчасового тримання №1 ГУНП в Миколаївській області та спілкуючись з іншою особою, підтвердив вчинення розбійного нападу, зокрема на потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , у групі з обвинуваченим ОСОБА_11 та іншою особою, матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження, оскільки жалкував, що працівники поліції вилучили відеозапис з камер спостереження ПТ «Ломбард «Гроші ТУТ», на якому він здає в заставу сережку ОСОБА_17 , висловлював невдоволення обвинуваченим ОСОБА_11 , який, начебто, після нападу на ОСОБА_16 та ОСОБА_17 залишив у себе гільзу від пістолета, яким стріляв у ОСОБА_16 , вказував, що всі кримінальні правопорушення вони вчиняли тільки втрьох та покладав надії на особу, матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження, у допомозі уникнути кримінальної відповідальності за вчинене, через його зникнення з місця постійного проживання та перебування в розшуку (а.с.3-13 т.3);

- даними Національного банку України, станом на 17 серпня 2020 року офіційний курс гривні щодо 1 Євро складав 32,3082, а щодо 10 російських рублів -3,7328 (а.с.25 т.6).

За епізодом відкритого викрадення майна ОСОБА_18 та ОСОБА_19 вина ОСОБА_8 та ОСОБА_11 підтверджується наступними доказами.

Так потерпіла ОСОБА_19 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що ОСОБА_8 дуже добре знає, оскільки вони з чоловіком куми з його батьками та раніше вони проживали з ними в АДРЕСА_2 , а згодом переїхали на постійне місце проживання в АДРЕСА_2 .

Тієї ночі близько 24 години вони з чоловіком перебували вдома, чоловік відпочив в одній кімнаті, оскільки був напідпитку, а вона сиділа за комп`ютером в іншій. Почувши на вулиці стук, вийшла туди та побачивши відчинену хвіртку, зачинила її.

Повернувшись до кімнати лягла на ліжко та згодом до неї зайшли двоє чоловіків в масках, затулили їй рота, щоб не кричала, стали погрожувати і вимагати грошові кошти. Вона повідомила про їх місце знаходження, в результаті чого вони викрали 2 мисливські рушниці чоловіка, її золоті прикраси, зокрема сережки, обручки, кулон, та грошові кошти, зокрема, 5000 грн. та 2000 доларів США.

Загалом чоловіків було троє, серед них запам`ятала одного, який був на вид смуглявий, не високого зросту, міцної статури, іншої національності. Після викрадення чоловіки з будинку пішли, залишивши її зв`язаною на ліжку.

Потерпілий ОСОБА_18 в судовому засіданні суду першої інстанції надав показання, які є аналогічними показанням потерпілої ОСОБА_19 .

Крім зазначеного потерпілий зазначив, що цієї ночі відпочив у будинку на ліжку, до його кімнати зайшло двоє чоловіків, зв`язали його, один залишився коло нього, а інший пішов в кімнату до дружини.

Згодом, коли чоловіки пішли, розв`язався та розв`язав дружину. Від неї дізнався, що чоловіків було троє, вони викрали грошові кошти, золоті вироби дружини та його дві мисливські рушниці.

Крім даних потерпілих, вина ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , за епізодом відкритого викрадення майна ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , підтверджується дослідженими в суді першої інстанції доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 08 вересня 2020 року, відповідно до якого начальником СД Казанківського ВП Новобузького відділу поліції було оглянуто територію домоволодіння та житловий будинок потерпілих ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , що по АДРЕСА_2 , де на території домоволодіння між вхідною хвірткою та будинком виявлено та вилучено недопалок з надписом «Вінстон», в крайньому правому кутку присадибної земельної ділянки від входу виявлено та вилучено мобільний телефон «Sigma» та 5 набоїв до мисливської рушниці 12 калібру, на москітній сітці, що біля вікна будинку зі сторони вул. Святкова, виявлено та вилучено слід папілярного узору, на вікні, що біля сітки, виявлено та вилучено слід перчаток, в кімнаті №1 будинку виявлено порожній металевий сейф у відчиненому стані, на вхідних дверях кімнати №5 виявлено та вилучено слід структури тканинного матеріалу, на ручці метало-пластикового вікна кімнати № 5 виявлено та вилучено слід папілярного узору пальця руки, на рамі вказаного вікна виявлено та вилучено ще два сліди папілярних узорів пальців рук, а з підвіконня вказаної кімнати вилучено два пилових сліди низу підошви взуття

(а.с.11-13 т.2);

- протоколом обшуку, від 28 жовтня 2020 року, відповідно до якого за місцем постійного проживання обвинуваченого ОСОБА_11 , що по АДРЕСА_3 , слідчим СВ Казанківського ВП Новобузького відділу поліції було проведено обшуку, дозвіл на який надано ухвалою слідчого судді Казанківського районного суду Миколаїської області від 21 жовтня 2020 року, в ході якого в першій кімнаті (коридорі) житлового будинку в шафі, в другій кімнаті в ящику сидіння кухонного кутка та на обвинуваченому ОСОБА_11 , загалом виявлено та вилучено три пари кросівок чорного кольору з сітчастого матеріалу (а.с.34-38,46 т.4);

- протоколом огляду предмету від 21 грудня 2020 року, відповідно до якого слідчим СВ Казанківського ВП Новобузького відділу поліції в присутності понятих було оглянуту три пари кросівок, які були вилучені в ході обшуку домоволодіння за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_11 о. 28 жовтня 2020 року, та в ході огляду одну пару кросівок - чорного кольору з сітчастого матеріалу з написом на підошві «40», поміщено до окремого пакету (а.с.47 т.4);

- висновком експерта ІНФОРМАЦІЯ_3 №СЕ-19/115-21/497-ТР від 09 лютого 2021 року, відповідно до якого, два сліди низу підошви взуття, зафіксовані на двох таблицях до протоколу огляду місця події, вилучені в ході огляду місця події 09 вересня 2020 року по АДРЕСА_2 (за місцем проживання потерпілих ОСОБА_18 та ОСОБА_19 ), залишені взуттям, аналогічним по типу рельєфного малюнку кросівкам чорного кольору з сітчастого матеріалу, вилученим 28 жовтня 2020 року під час обшуку домоволодіння по АДРЕСА_3 (за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_11 о.) (а.с.50-59 т.4);

- протоколом про результати проведення негласної слідчої дії, аудіо-, відеоконтроль місця від 31 грудня 2020 року, з додатком №1 та флешкартою аудіозапису, дозвіл на проведення якої надано ухвалою слідчого судді Миколаївського апеляційного суду №8006т від 03 листопада 2020 року, згідно з яким обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні ізолятора тимчасового тримання №1 ГУНП в Миколаївській області та спілкуючись з іншою особою, підтвердив вчинення грабежу у потерпілих ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , у групі з обвинуваченим ОСОБА_11 та іншою особою, матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження, оскільки зазначав, що йому буде соромно за вчинене, побачившись на суді з потерпілими, зокрема з батьковим кумом ( ОСОБА_18 ), який раніше завжди йому допомагав, вказував, що всі кримінальні правопорушення вони вчиняли тільки втрьох та покладав надії на особу, матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження, у допомозі уникнути кримінальної відповідальності за вчинене, через його зникнення з місця постійного проживання, старший вік та перебування в розшуку (а.с.3-13 т.3);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 09 листопада 2020 року за участю обвинуваченого ОСОБА_8 , відповідно до якого, за місцем проживання потерпілих ОСОБА_18 та ОСОБА_19 по АДРЕСА_2 на місці показав, де саме він разом з ОСОБА_11 та іншою особою, матеріали стосовно якої виділене в окреме провадження, залишили автомобіль, на якому приїхали для вчинення грабежу.

В подальшому показав в якому місці вони перелізли через паркан, щоб потрапити на територію домоволодіння потерпілих, через яке відчинене вікно він проник до будинку потерпілих та як відчинив вхідні двері для двох інших, в яких кімнатах перебували потерпілі коли вони до них зайшли, як саме ОСОБА_11 тримав потерпілу та вказав на місце, звідки вони викрали грошові кошти та золоті вироби за її вказівкою. Розповів та показав, яким чином ОСОБА_11 зв`язав потерпілу мотузкою, в якому положенні та де саме на ліжку вона після того лежала, вказав на місце знаходження металевого сейфу, з якого ОСОБА_11 викрав дві мисливські рушниці з набоями, яким чином вони втрьох через вхідні двері покинули житловий будинок та через вхідну хвіртку вийшли з території домоволодіння потерпілих, вказав, що награбоване вони розділили між собою порівну, а викрадені рушниці з набоями ОСОБА_11 залишив собі (а.с.199-201 т.2, 13-15 т.3).

За епізодом розбійного нападу на ОСОБА_12 вина ОСОБА_8 та ОСОБА_11 підтверджується наступними доказами.

Так представник потерпілої ОСОБА_12 - ОСОБА_12 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що є сином потерпілої та тієї ночі матір перебувала вдома по АДРЕСА_5 одна, оскільки він проживає в іншому місці.

Від матері дізнався, що троє нападників, один з який високий худорлявий, а два інші нижчі міцніші, зайшли до літньої кухні її будинку, зв`язали її, душили за шию та погрожуючи пістолетом заволоділи грошовими коштами, в розмірі 40000 доларів США та 50000 грн.

В подальшому, за участі обвинуваченого ОСОБА_8 , у його присутності, за місцем проживання матері було проведено слідчий експеримент, в ході якого він пояснював, де біля клубу залишили автомобіль, на якому приїхали, як через провулок вони прийшли до будинку матері, яким чином разом з іншими він проник до будинку, як зв`язали матір та звідки викрали грошові кошти.

За його результатами слідчого експерименту впевнений, що напад вчинили саме обвинувачені, оскільки ті обставини, які повідомив на слідчому експерименті ОСОБА_8 , зокрема прохід до будинку матері через невеличкий провулок, могли знати лише особи, які були на місці вчинення злочину.

Крім того, вина ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , за епізодом розбійного нападу на ОСОБА_12 , підтверджується дослідженими в суді першої інстанції доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події з фото таблицею від 01 жовтня 2020 року, відповідно до якого, старшим слідчим СВ Казанківського ВП Новобузького відділу поліції було оглянуто територію домоволодіння та літню кухню потерпілої ОСОБА_12 що по АДРЕСА_5 де зліва від воріт, які ведуть до території домоволодіння, біля паркану, виявлено та вилучено на гіпсових зліпках два сліди низу підошви взуття, біля паркану домоволодіння на ґрунтовому покритті виявлено та вилучено мобільні телефони «Samsung» золотистого кольору та «Nokia» чорного кольору, з лівого боку від входу до літньої кухні виявлено метало-пластикове вікно у відчиненому стані під яким на виступі цоколя виявлено нашарування ґрунту, на дверях приміщення кухні виявлено та вилучено три сліди папілярних узорів пальців рук, на поверхні столу кухні було виявлено та вилучено білу мотузку з вузлами, на підлозі під підвіконням кухні виявлено та вилучено газету «Южная правда», на якій маються нашарування ґрунту, на інших дверях, що справа від входу до кухні, виявлено та вилучено ще 3 сліди папілярних узорів пальців рук, у житловій кімнаті літньої кухні виявлено порушення порядку розташування речей, на підлозі біля дивану вказаної житлової кімнати виявлено та вилучено два USB кабелі білого та чорного кольорів, біля них частину клейкої стрічки, на стільці кімнати - білу мотузку, а в інших житлових кімнатах літньої кухні виявлено порушення порядку розташування речей (а.с.87-106 т.2);

- актом застосування службового собаки від 01 жовтня 2020 року, відповідно до якого, запаховий слід від слідів низу підошви взуття, що виявлені біля паркану домоволодіння потерпілої, що по АДРЕСА_5 , повів праворуч через провулок на АДРЕСА_8 , а потім по провулку між магазином та столовою вивів до приміщення клубу СТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що по АДРЕСА_3 (а.с.107 т.2);

- протоколом огляду місця події з фото таблицею від 01 жовтня 2020 року, відповідно до якого, старшим слідчим СВ Казанківського ВП Новобузького відділу поліції було оглянуто ділянку місцевості поблизу магазину, що по АДРЕСА_3 , де на асфальто-грунтовому покритті виявлено та вилучено на гіпсових зліпках два сліди протектору шин автомобіля (а.с.108-111 т.2);

- протоколом огляду місця події з фототаблицею та план-схемою від 01 жовтня 2020 року, відповідно до якого старшим слідчим СВ Казанківського ВП Новобузького відділу поліції було оглянуто ділянку місцевості по провулку, що сполучає АДРЕСА_5 , де на ґрунтовому покритті виявлено три сліди протектору низу підошви взуття, один з яких було вилучено на гіпсовому зліпку (а.с.112-115 т.2);

- висновком експерта Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи Миколаївської обласної ради №1223 від 06-12 жовтня 2020 року, згідно з яким, у потерпілої ОСОБА_12 виявлено тілесні ушкодження у вигляді гематом верхніх та нижніх кінцівок, саден носу, які утворилися від дії тупих твердих предметів, якими могли бути руки чи ноги та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Вказані ушкодження могли бути спричинені 30 вересня 2020 року, а їх утворення від падіння тіла з положення стоячи на площину виключається (а.с.194-196 т.2);

- протоколом обшуку від 27 жовтня 2020 року, відповідно до якого, за ухвалою слідчого судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2020 року, слідчим СВ Казанківського ВП Новобузького відділу поліції ГУНП в Миколаївській області було проведено обшук не розмитненого автомобіля Volkswagen, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у фактичному володінні ОСОБА_11 , в ході якого, зокрема в підлокітнику між передніми сидіннями, було виявлено та вилучено два аркуші паперу з надписами «Ира на хранение» та «Ира на храм», а також записка з номерами телефонів (а.с.171-175,192 т.3);

- протоколом обшуку від 28 жовтня 2020 року, згідно з яким, у невідкладному випадку слідчим СВ Казанківського ВП Новобузького відділу поліції ГУНП в Миколаївській області було проведено обшук житла за місцем тимчасового проживання обвинуваченого ОСОБА_11 , що по АДРЕСА_6 , дозвіл на проведення якого було надано ухвалою слідчого судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 29 жовтня 2020 року, в ході якого, зокрема в лівій внутрішній кишені пальто синього кольору, яке перебувало в шафі, що при вході в квартиру з правого боку, виявлено та вилучено аркуш паперу з написом «Ирочка на хранение за прод маш - 5800 долар, за зем пай 19 г. 20000 грн., за зем пай 20 г. 22000 грн.» (а.с.181, 183-184, 190-191 т.3);

- протоколом обшуку від 27 жовтня 2020 року, відповідно до якого, за ухвалою слідчого судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2020 року, старшим слідчим СВ Казанківського ВП Новобузького відділу поліції ГУНП в Миколаївській області було проведено обшук житла за місцем проживання особи, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, що по АДРЕСА_9 , в ході якого, зокрема в кімнаті №6 (кладовці) виявлено та вилучено коробку білого кольору з надписом «PANDORA», в якій знаходилися предмети схожі на вставні зуби - протези жовтого кольору (а.с.230-233 т.3);

- протоколом огляду предметів від 29 жовтня 2020 року, згідно з яким, потерпіла ОСОБА_12 впізнала аркуш паперу з написом « ОСОБА_26 на хранение за прод маш - 5800 долар, за зем пай 19 г. 20000 грн., за зем пай 20 г. 22000 грн.», який було вилучено під час обшуку квартири за місцем тимчасового проживання обвинуваченого ОСОБА_11 .о. в АДРЕСА_10 , вказала, що даний аркуш паперу належить їй та написаний він нею особисто, також впізнала аркуші паперу з написом « ОСОБА_27 на хранение» та «Ира на храм» та записку з номерами телефонів, які було вилучено під час обшуку автомобіля Volkswagen, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у фактичному володінні ОСОБА_11 , вказала, що вказані аркуші паперу належать їй, написи на них зроблені нею та її сином ОСОБА_12 , крім того впізнала коробку білого кольору з надписом «PANDORA», в якій знаходилися предмети схожі на вставні зуби - протези жовтого кольору, що були вилучені під час обшуку будинку за місцем проживання особи, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження по АДРЕСА_9 , та вказала, що вони належать їй (а.с.2-5 т.4);

- протоколом обшуку від 28 жовтня 2020 року, відповідно до якого, за ухвалою слідчого судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2020 року, слідчим СВ Казанківського ВП Новобузького відділу поліції ГУНП в Миколаївській області було проведено обшук житла за місцем постійного проживання обвинуваченого ОСОБА_11 , що по АДРЕСА_3 , в ході якого, зокрема в першій кімнаті (коридорі) житлового будинку в шафі, в другій кімнаті в ящику сидіння кухонного кутка та на обвинуваченому ОСОБА_11 , виявлено та вилучено три пари кросівок чорного кольору з сітчастого матеріалу (а.с.34-38,46 т.4);

- протоколом огляду предмету від 21 грудня 2020 року, згідно з яким, слідчим СВ Казанківського ВП Новобузького відділу поліції в присутності понятих було оглянуту три пари кросівок, які були вилучені в ході обшуку домоволодіння за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_11 о. 28 жовтня 2020 року, та в ході огляду одну пару кросівок - чорного кольору з сітчастого матеріалу з написом на підошві «40», поміщено до окремого пакету (а.с.47 т.4);

- висновком експерта ІНФОРМАЦІЯ_3 №СЕ-19/115-21/497-ТР від 09 лютого 2021 року, згідно з яким, слід низу підошви взуття, зафіксований на гіпсовому зліпку та вилучений в ході огляду місця події 01 жовтня 2020 року по АДРЕСА_5 за місцем проживання потерпілої ОСОБА_12 , ймовірно залишений низом підошви кросівка на ліву ногу чорного кольору з сітчастого матеріалу, вилученого 28 жовтня 2020 року під час обшуку домоволодіння по АДРЕСА_3 (за місцем постійного проживання обвинуваченого ОСОБА_11 о.) (а.с.50-59 т.4);

- протоколом доступу до речей і документів від 25 листопада 2020 року, відповідно до якого, старшим слідчим СВ Казанківського ВП Новобузького відділу полії у ПАТ «ВФ Україна», за ухвалою слідчого судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2020 року, було вилучено інформацію про з`єднання абонентів вказаного оператора за період з 20 години 30 вересня до 08 години 01 жовтня 2020 року, які перебули в зоні дії ретрансляційних антен, зокрема в смт. Казанка Миколаївської області, та за даними довідки-аналізу за вказаними матеріалами виявлено, що особа, матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження, користуючись мобільним телефоном НОМЕР_17 , в період з 20 години 09 хвилин до 21 години 41 хвилина 30 вересня 2020 року перебував в смт. Казанка Миколаївської області (а.с.42-90 т.3);

- протоколом доступу до речей і документів від 05 листопада 2020 року, згідно з яким, старшим слідчим СВ Казанківського ВП Новобузького відділу полії у ПАТ «ВФ Україна», за ухвалою слідчого судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2020 року, було вилучено інформацію про з`єднання абонентів вказаного оператора за період з 10 липня до 10 жовтня 2020 року, які перебули в зоні дії ретрансляційних антен, зокрема в АДРЕСА_2 , та за даними довідки-аналізу за вказаними матеріалами виявлено, що особа, матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження, користуючись мобільним телефоном НОМЕР_17 , 30 вересня 2020 року о 16 годині 13 хвилин перебував у м. Долинська Кіровоградської області, того ж дня близько 17 години прибув у смт. Казанка Миколаївської області, перебував у вказаному населеному пункті до 23 години 30 хвилин (час розбійного нападу на ОСОБА_12 ), після чого розпочав інтенсивний рух у бік м. Долинська Кіровоградської області. Також з вказаної довідки-аналізу вбачається, що особа, матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження, протягом 29 - 30 вересня 2020 року тісно спілкувався з обвинуваченим ОСОБА_8 , який користувався мобільним телефоном НОМЕР_18 та протягом 25 - 28 вересня 2020 року тісно спілкувався з обвинуваченим ОСОБА_11 , який використовував мобільний телефон НОМЕР_19 (а.с.91-153 т.3);

- протоколом про результати проведення негласної слідчої дії, аудіо-, відеоконтроль місця від 31 грудня 2020 року, з додатком №1 та флешкартою аудіозапису, дозвіл на проведення якої надано ухвалою слідчого судді Миколаївського апеляційного суду №8006т від 03 листопада 2020 року, відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні ізолятора тимчасового тримання №1 ГУНП в Миколаївській області та спілкуючись з іншою особою, підтвердив вчинення розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_12 у групі з обвинуваченим ОСОБА_11 та іншою особою, матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження, оскільки висловлював здивування, що потерпіла ОСОБА_12 1948 року народження, а має таку міцну структуру тіла, зазначав, що 40000 доларів, які вони викрали у потерпілої, гарна сума грошей, однак жалкував, що його за їх викрадення затримали, вказував, що всі кримінальні правопорушення вони вчиняли тільки втрьох та покладав надії на особу, матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження, у допомозі уникнути кримінальної відповідальності за вчинене, через його зникнення з місця постійного проживання, старший вік та перебування в розшуку (а.с.3-13 т.3);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 09 листопада 2020 року, згідно з яким, обвинувачений ОСОБА_8 за місцем проживання потерпілої ОСОБА_12 по АДРЕСА_5 на місці показав, де саме він разом з ОСОБА_11 та іншою особою, матеріали стосовно якої виділене в окреме провадження, залишив автомобіль, на якому приїхали для вчинення розбою, яким маршрутом, зокрема через провулок, вони йшли до домоволодіння потерпілої, в якому місці вони перелізли через паркан, щоб потрапити на територію домоволодіння потерпілої, через яке відчинене вікно він проник до літньої кухні потерпілої та як відчинив вхідні двері для двох інших, в якій кімнаті перебувала потерпіла коли вони втрьох до неї зайшли, як саме особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, тримав потерпілу, як вона з жіночої сумочки дістала їм 4000 доларів США та перерахувала їх, крім того вказав на місце в гардеробі іншої житлової кімнати літньої кухні, де вони з ОСОБА_11 о. знайшли ще 36000 доларів США та приблизно 40000 грн., яким чином вони втрьох через вхідні двері покинули приміщення літньої кухні та через вхідну хвіртку вийшли з території домоволодіння потерпілої, вказав на місце біля паркану домоволодіння, де ОСОБА_11 о. викинув мобільний телефон, який взяв у приміщенні літньої кухні потерпілої, вказав на маршрут, зокрема на провулок, яким вони повернулися до свого автомобіля, після чого поїхали в АДРЕСА_2 , з якого вони того дня і приїхали. розділивши викрадені грошові кошти між собою порівну (а.с.203-205 т.2, 16-18 т.3).

За епізодом незаконного придбання та зберігання вогнепальної зброї ОСОБА_8 , вина останнього підтверджується наступними доказами:

- протоколом обшуку від 03 листопада 2020 року, відповідно до якого слідчим СВ Казанківського ВП Новобузького відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, за ухвалою слідчого судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 02 листопада 2020 року, за місцем проживання ОСОБА_8 , що по АДРЕСА_2 було проведено обшуку, в ході якого в приміщенні літнього душу, в мішку, було виявлено та вилучено предмет зовні схожий на пістолет, на якому мався надпис «Stalker 2914-UK», з магазином, в якому перебували предмети, зовні схожі на патрони, в кількості 10 штук, з написом «Сова» (а.с.6-12 т.4);

- висновком експерта № СЕ-19/115-21/423-БЛ від 01 березня 2021 року Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, згідно з яким, вилучений в ході обшуку домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_8 предмет, є ручною короткоствольною вогнепальною зброєю - гладкоствольним самозарядним пістолетом 9 мм Р.А., виготовленим способом саморобної переробки стартового пістолету «Stalker 2914-UK», серія № НОМЕР_15 , калібру 9 мм Р.А.К., виробництва Туреччини, шляхом видалення елемента, що перешкоджає вильоту кульового снаряду з каналу ствола та запресуванням газовідвідного отвору. Вказаний пістолет придатний для здійснення пострілів (а.с.17-23 т.4).

За епізодом незаконного придбання та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів ОСОБА_11 , вина останнього підтверджується наступними доказами:

- протоколом обшуку від 28 жовтня 2020 року, відповідно до якого, у невідкладному випадку слідчим СВ Казанківського ВП Новобузького відділу поліції ГУНП в Миколаївській області було проведено обшук житла за місцем тимчасового проживання обвинуваченого ОСОБА_11 , що по АДРЕСА_6 , дозвіл на проведення якого було надано ухвалою слідчого судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 29 жовтня 2020 року, в ході якого в шафі, що при вході в квартиру з правого боку, на третій поличці зверху між постільною білизною в чорному пакеті було виявлено та вилучено предмет, зовні схожий на пістолет, чорного кольору, з надписом «KUZEY-GN19», два предмети, схожих на магазини до пістолету, 9 предметів, зовні схожих на патрони, з жовтого металу, на яких зазначено «КОВА П 9 мм», крім того у вказаній шафі у бокових кишенях пальто синього кольору виявлено та вилучено дві гранати РГО, на корпусах яких мався напис «РГО 80-21-89, з підривачами РГО, на металевій чеці яких малося маркування «УДЗ 350 Ф 6-89 (а.с.181-184, 190-191 т.3);

- висновком експерта № СЕ-19/115-20/17247-БЛ від 18 лютого 2021 року Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, згідно з яким, вилучений в ході обшуку домоволодіння за місцем тимчасового проживання ОСОБА_11 о. предмет, є ручною короткоствольною вогнепальною зброєю - гладкоствольним самозарядним пістолетом, виготовленим способом саморобної переробки пістолету «KUZEY-GN19», серії № НОМЕР_16 , калібру 9 мм Р.А., виробництва Туреччини, шляхом видалення елемента, що перешкоджає вильоту кульового снаряду з каналу ствола та запресуванням газовідвідного отвору. Вказаний пістолет придатний для здійснення пострілів (а.с.27-33 т.4);

- висновком експерта № 136-ВТ/173-ФХ від 10 грудня 2020 року Херсонського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, відповідно до якого вилучені в ході обшуку житла за місцем тимчасового проживання ОСОБА_11 о. по АДРЕСА_6 два предмети, зовні схожі на підривач УДЗ, та два предмети, зовні схожі на корпус гранати РГО, в сукупності є бойовими припасами військового призначення - двома бойовими протипіхотними оборонними осколковими ручними гранатами РГО, придатними для здійснення вибуху (а.с.208-226 т.3).

Проаналізувавши зазначені докази та обставини вчинення злочину, колегія суддів дійшла висновку, що вказані докази в сукупності беззаперечно вказують на причетність обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_11 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.3 ст.186, ч.4 ст.187 та ч.1 ст.263 КК України, та правильно кваліфікував:

- дії ОСОБА_8 : за ч.3 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу та погрозою застосування такого насильства (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний з проникненням у житло; за ч.3 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло; за ч.4 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний з проникненням у житло, спрямований на заволодіння майном у особливо великих розмірах та за ч.1 ст.263 КК України, як незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу;

- дії ОСОБА_11 о.: за ч.3 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу та погрозою застосування такого насильства (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло; за ч.3 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло; за ч.4 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний з проникненням у житло, спрямований на заволодіння майном у особливо великих розмірах та за ч.1 ст.263 КК України, як незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Доводи апеляційної скарги представника потерпілого про призначення обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_11 найсуворішої міри покарання не можуть бути задоволеними, як безпідставні.

Так вказані доводи представника потерпілої ОСОБА_12 - ОСОБА_12 обґрунтовує тим, що після вчинення кримінального правопорушення, потерпілій ОСОБА_12 стало гірше внаслідок чого остання померла.

Однак вказані доводи не можуть бути враховані, оскільки вказане не підтверджено відповідними доказами, а саме причино наслідковий зв`язкою між діями обвинувачених та наслідком смерті.

В той же час представником потерпілого не надано до суду відповідні докази що у потерпілої ОСОБА_12 після вчинення кримінального правопорушення виявились нові захворювання які перебувають у причинному зв`язку із наслідком у вигляді смерті.

Також необхідно зазначити, що потерпіла ОСОБА_12 1948 року народження, - є особою похилого віку, що врахоівнао судом першої інстанції в якості обтяжуючої обставини.

У зв`язку із вищевикладеним колегія суддів залишає без задоволення доводи представника потерпілої ОСОБА_12 - ОСОБА_12 про необхідність призначення обвинуваченим більш суворого покарання.

Адже, відповідно до вимог ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість чи через суворість, що по справі відсутнє. Оскільки у апеляції представник потерпілої наполягає на призначенні обвинуваченим найсуворішої міри покарання, а призначене покарання є обґрунтованим, виваженим та справедливим, то підстав для зміни вироку суду чи його скасування колегія суддів не вбачає.

Відповідно до змісту положень ст. 50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.

Згідно із загальними засадами призначення покарання, визначеними ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, зокрема, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд правильно врахував, що він раніше судимий за розбій, за місцем проживання характеризується посередньо, не одружений, утриманців не має, не працює, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд правильно врахував, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, не одружений, співмешкає з ОСОБА_28 , має на утриманні малолітню доньку, не працює, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

За даними досудової доповіді, наданої Долинським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області, ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_11 о повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як високий, а його виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства .

Призначаючи покарання обвинуваченим суд першої інстанції врахував тяжкість та суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, що відносяться до тяжких злочинів та особливо тяжкого злочину, обставини їх вчинення, дані про особу обвинувачених та ступінь кожного у співучасті.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинувачених, судом встановлено вчинення кримінальних правопорушень щодо особи похилого віку, оскільки потерпіла ОСОБА_17 1958 року народження, а потерпіла ОСОБА_12 1948 року народження.

На підставі зазначеного, з урахуванням ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, наслідків їх вчинення, позиції потерпілих, які в судовому засіданні наполягали на суворому покаранні, наведених даних про особу обвинувачених, відсутність обставин, які пом`якшують покарання та наявністю обставини, яка його обтяжує, суд дійшов правильного висновку про призначення ОСОБА_8 та ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частин статей обвинувачення з призначенням додаткового покарання у виді конфіскації майна, застосуванням ст.70 КК України за правилами часткового складання покарань та ст.71 КК України, за правилом часткового приєднання не відбутої частини покарання стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , як того просила у судовому засіданні прокурор, оскільки обвинувачений ОСОБА_8 вчинив вказані кримінальні правопорушення після постановлення вироку Везнесенським міськрайонним судом Миколаївської області від 18 квітня 2019 року, а зазначені покарання будуть необхідними і достатніми для їх виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При фактичних обставинах даної справи, які встановлюють ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_11 та ОСОБА_8 кримінальних правопорушень та ступінь його небезпечності для суспільства на даний час, а також наявності наведених вище пом`якшуючих обставин, колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна буде достатнім для його виправлення, перевиховання, а також попередження вчинення, як самими обвинуваченими, так і іншими особами аналогічних кримінальних правопорушень.

Таке рішення, буде відповідати цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Доводи викладені в апеляційній скарзі захисників обвинувачених стосовно того, що при винесенні вироку судом першої інстанції була допущена неповнота судового розгляду, суд неправильно оцінив докази по справі, висновки суду, викладені у вироку не відповідають обставинам справи, суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки і не застосував закон про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення є необґрунтованими та безпідставними.

Так, як встановлено колегією суддів судом першої інстанції розгляд даного кримінального провадження проведено повно, всебічно та неупереджено, порушення принципу змагальності сторін та свободи в поданні доказів та доведенні їх перед судом, та порушення прав на захист обвинуваченого, судом не допущено, дане підтверджується журналом судового засідання та аудіо записом судових засідань. Крім того, на переконання колегії суддів суд правильно оцінив зібрані докази по справі, висновки суду, викладені у вироку повністю відповідають дійсним фактичним встановленим у судовому засіданні обставинам справи, суд застосував закон про кримінальну відповідальність який підлягав застосуванню.

Що стосується доводів сторони захисту про те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_11 не причасні до чинення кримінальних правопорушень, необхідно зазначити наступне.

З показань потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та представника потерпілої ОСОБА_12 - ОСОБА_12 вбачається, що кримінальні правопорушення вчиняли троє чоловіків у балаклавах та рукавичках - двоє з них були нижчого зросту, а третій - вищого, худорлявої статури.

Згідно протоколу тимчасового доступу до речей та документів, 09 листопада 2020 року заступником начальника слідчого відділу Баштанського відділу поліції, на підставі ухвали слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 09 листопада 2020 року, у ПТ «Ломбард «Гроші ТУТ», що по АДРЕСА_7 , вилучено договір позики від 30 вересня 2020 року, укладений між вказаним ломбардом та обвинуваченим ОСОБА_8 , золоту сережку, вагою 1,93 грами, та відеозаписи з камер спостереження ломбарду за 30 вересня 2020 року (а.с.47-50 т.2).

10 листопада 2020 року заступником начальника слідчого відділу Баштанського відділу поліції було проведено огляд вилучених у ПТ «Ломбард «Гроші ТУТ» речей та документів, в результаті чого було встановлено, що за вказаним договором позики від 30 вересня 2020 року обвинувачений ОСОБА_8 отримав кредит, в розмірі 1789,00 грн. під заставу золотої сережки, вагою 1,93 грами, проби 583, на строк до 01 жовтня 2020 року (а.с.51-57 т.2).

За даними протоколу пред`явлення речей для впізнання від 11 листопада 2020 року та відеозапису вказаного впізнання, потерпіла ОСОБА_17 в сережці, яку було вилучено у ПТ «Ломбард «Гроші ТУТ» 09 листопада 2020 року за протоколом тимчасового доступу до речей та документів, впізнала сережку, яку було викрадено з її будинку під час розбійного нападу 17 серпня 2020 року (а.с.60-64 т.2).

Згідно протоколу огляду предмету з фототаблицею, 24 листопада 2020 року заступником начальника слідчого відділу Баштанського відділу поліції було переглянуто DVD-R диск з відеофайлами з камер спостереження ПТ «Ломбард «Гроші ТУТ» за 30 вересня 2020 року, вилучений за протоколом тимчасового доступу до речей та документів, з якого вбачається, що два чоловіки, один з яких високого зросту, худорлявої статури та лисий, схожий на обвинуваченого ОСОБА_8 , а інший нижчого зросту, середньої статури, з волоссям, підходять до вікна ломбарду, перебувають біля нього деякий час, вищий чоловік щось передає у вікно, підписує документи та разом з ними та іншим чоловіком виходить з приміщення ломбарду (а.с.65-73 т.2).

27 жовтня 2020 року за ухвалою слідчого судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2020 року, слідчим СВ Казанківського ВП Новобузького відділу поліції ГУНП в Миколаївській області було проведено обшук не розмитненого автомобіля Volkswagen, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у фактичному володінні ОСОБА_11 , в ході якого, зокрема в підлокітнику між передніми сидіннями, було виявлено та вилучено два аркуші паперу з надписами «Ира на хранение» та «Ира на храм», а також записка з номерами телефонів (а.с.171-175,192 т.3).

Також 28 жовтня 2020 року у невідкладному випадку слідчим СВ Казанківського ВП Новобузького відділу поліції ГУНП в Миколаївській області було проведено обшук житла за місцем тимчасового проживання обвинуваченого ОСОБА_11 , що по АДРЕСА_6 , дозвіл на проведення якого було надано ухвалою слідчого судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 29 жовтня 2020 року, в ході якого, зокрема в лівій внутрішній кишені пальто синього кольору, яке перебувало в шафі, що при вході в квартиру з правого боку, виявлено та вилучено аркуш паперу з написом « ОСОБА_26 на хранение за прод маш - 5800 долар, за зем пай 19 г. 20000 грн., за зем пай 20 г. 22000 грн.» (а.п.181, 183-184, 190-191 т.3).

Крім того, 27 жовтня 2020 року за ухвалою слідчого судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2020 року, старшим слідчим СВ Казанківського ВП Новобузького відділу поліції ГУНП в Миколаївській області було проведено обшук житла за місцем проживання особи, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, що по АДРЕСА_9 , в ході якого, зокрема в кімнаті №6 (кладовці) виявлено та вилучено коробку білого кольору з надписом «PANDORA», в якій знаходилися предмети схожі на вставні зуби - протези жовтого кольору (а.с.230-233 т.3).

За даними протоколу огляду предметів від 29 жовтня 2020 року, потерпіла ОСОБА_12 впізнала аркуш паперу з написом « ОСОБА_26 на хранение за прод маш - 5800 долар, за зем пай 19 г. 20000 грн., за зем пай 20 г. 22000 грн.», який було вилучено під час обшуку квартири за місцем тимчасового проживання обвинуваченого ОСОБА_11 .о. в АДРЕСА_10 , вказала, що даний аркуш паперу належить їй та написаний він нею особисто, також впізнала аркуші паперу з написом « ОСОБА_27 на хранение» та « ОСОБА_27 на храм» та записку з номерами телефонів, які було вилучено під час обшуку автомобіля Volkswagen, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у фактичному володінні ОСОБА_11 , вказала, що вказані аркуші паперу належать їй, написи на них зроблені нею та її сином ОСОБА_12 , крім того впізнала коробку білого кольору з надписом «PANDORA», в якій знаходилися предмети схожі на вставні зуби - протези жовтого кольору, що були вилучені під час обшуку будинку за місцем проживання особи, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження по АДРЕСА_9 , та вказала, що вони належать їй (а.с.2-5 т.4).

В той же час в матеріалах справи наявні протоколи проведення слідчих експериментів від 09 листопада 2020 року та оглянутим відеозаписом до нього, у ході якого підозрюваний ОСОБА_8 , за місцем проживання потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та потерпілої ОСОБА_12 , в присутності свого захисника, та понятих чітко та добровільно без примусу та підказок показав і розказав про обставини вчиненого ним, ОСОБА_11 та іншої особи, матеріали стосовно якої за постановою прокурора Казанківського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області від 29 березня 2021 року виділено в окреме провадження, кримінальних правопорушень.

Також за місцем проживання ОСОБА_8 та ОСОБА_11 проведено обшук виявлено та вилучено зброю.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_8 та ОСОБА_11 не працюючі.

За таких підстав, враховуючи те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_11 не працюючі, за місцем проживання ОСОБА_8 та ОСОБА_11 виявлено та вилучено зброю, беручи до уваги показання потерпілих про обставини вчинення кримінальних правопорушень, впізнання ними викрадених речей, а також протоколи проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 , колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляцій про те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_11 не причасні до вчинення кримінальних правопорушення, оскільки вказані докази у своїй сукупності вказують на те, що безпосередньо ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та інша особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження вчинили кримінальні правопорушення.

В той же час колегія суддів враховує, як не прямий доказ протоколи НСРД, що у своїй сукупності з іншими доказами не суперечить їм та носить виключно інформаційний характер з метою перевірки прямих доказів та усування прогалин у встановлюваній стороною обвинувачення картині розслідуваної справи.

Що стосується доводів захисту про визнання протоколів НСРД неналежними доказом, оскільки відсутня ухвала Миколаївського апеляційного суду № 8006т від 03.11.2020, яким надано дозвіл на їх проведення, колегія суддів виходить з наступного.

Відсутність ухвали зумовлено її знищення працівникамиМиколаївського апеляційного суду у зв`язку із загрозою заволодіння таємними документами матеріальними носіями таємної інформації військовими окупантами держави-агресора та об`єктивно пов`язано з введенням воєнного стану, військовою агресією російської федерації проти України, обстрілами та пошкодженнями інфраструктурних об`єктів м. Миколаєва.

До того ж, при виконанні вимог ст. 290 КПК України стороною захисту не ставилося під сумнів існування вказаних ухвал. Крім того, сама по собі ухвала, якою надано дозвіл на проведення НСРД не є прямим доказом, а лише похідним та свідчить про законність здобуття доказів.

При цьому, стороною обвинувачення під час судового розгляду вживалися заходи щодо отримання ухвали слідчого судді Миколаївського апеляційного суду від 03.11.2020 з метою подальшого відкриття сторонам та доручення до матеріалів кримінального провадження.

Водночас, згідно з інформацією Миколаївського апеляційного суду №18/14/2022 від 16.11.2022 встановлено, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введенням надзвичайного та воєнного стану в Україні, реальною загрозою захоплення матеріальних носіїв секретної інформації, їх втратою та загрозою витоку 24.02.2022 актом про вилучення для знищення МНСІ не внесених до Національного архівного фонду №36 дск, ухвали слідчого судді Миколаївського апеляційного суду у вищевказаному кримінальному провадженні були знищені в установленому порядку.

Знищення відповідних матеріалів призвело до неможливості їх відкриття сторонам.

Проте, відсутність відповідної ухвали слідчого судді, надання якої стало неможливим з об`єктивних причин, не є підставою для визнання протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії неналежним і недопустимим доказом.

При цьому, з протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії сторона захисту була ознайомлена.

Колегія суддів звертає увагу, що вищезазначені протоколи НСРД не є єдиним доказом, які підтверджують вину обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , адже їхня вина доводиться сукупністю інших доказів, які беззаперечно, достовірно, узгоджено та послідовно вказують на вчинення трьох епізодів розбійних нападів на потерпілих.

Також, колегією суддів не можуть бути враховані доводи про те, що ОСОБА_8 знайшов сережку ОСОБА_17 біля двору знайомого, оскільки вказане не підтверджено відповідними доказами.

Тобто вказані обставини суд встановлює виключно на підстав дослідження доказів, а не на безпосередній позиції обвинуваченого та сторони захисту.

Натомість враховуючи показання потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 та переглянутий судом першої інстанції DVD-R диску з відеофайлами з камер спостереження ПТ «Ломбард «Гроші ТУТ» за 30 вересня 2020 року, можливо зробити висновок, що це є одні й ті самі особи, які вчинили розбійний напад на ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . Зокрема, вбачається, що два чоловіки, один з яких високого зросту, худорлявої статури, а інший нижчого зросту, середньої статури,з волоссям, підходять до вікна ломбарду, перебувають біля нього деякий час, вищий чоловік щось передає у вікно, підписує документи та разом з ними та іншим чоловіком виходить з приміщення ломбарду (а.п.65-73 т.2).

Колегія суддів не враховує твердження сторони захисту про те, що отримана інформація у кримінальному провадженні № 0000318 від 01.10.2020 і використана у кримінальному провадженні № 000292 від 08.09.2020 без ухвали слідчого суді є недопустимою, оскільки вказані кримінальні провадження були об`єднанні і будь-які перешкоди про застосування цієї інформації відсутні. Крім того, вказана інформація не є єдиним доказом, оскільки вина обвинувачених повністю підтверджується показаннями свідків, потерпілих, протоколами впізнання, речовими доказами, вилученими у обвинувачених та іншими наведеними вище доказами.

Посилання захисника про те, що в матеріалах провадження відсутнє доручення слідчого оперативним працівникам на проведення НСРД, в той час коли протокол складений не слідчим відповідно до вимог ч.6 ст.246 КПК, а оперативним працівником колегія суддів не враховує, оскільки це не може бути підставою для визнання доказів недопустимими. Крім того, чинний КПК України не забороняє надати таке доручення в усній формі.

Колегія суддів вважає безпідставними твердження захисника про визнання недопустимими доказами протоколів за результатами проведення НСРД, оскільки протокол складено 31.12.2020, в той час коли слідча дія була закінчена 09.10.2020, ухвала слідчого судді в таких випадках повинна була мати термін до 30 днів. Тобто в порушення вимог ч.3 ст.252 КПК (протоколи про проведення негласних слідчих (розшукових) дій з додатками не пізніше ніж через двадцять чотири години з моменту припинення зазначених негласних слідчих (розшукових) дій передаються прокурору), а цей протокол 10.10.2020 прокурору не був наданий, оскільки на той час він не був ще виготовлений, з таких підстав.

Зокрема, вимоги до фіксації ходу і результатів негласних слідчих (розшукових) дій та строки передачі прокурору протоколів про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, передбачені ч. 3 ст. 252 КПК.

Порушення строку передачі прокурору протоколів про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, саме по собі, - не може свідчити про необхідність визнання недопустимими результатів цих негласних слідчих (розшукових) дій.

Адже, складення протоколу за результатами проведення НСРД та направлення його прокурору є обов`язком працівника оперативного підрозділу, то пропущення ним строку виконання обов`язку не спричиняє його припинення. Допущене перевищення визначеного кримінальним процесуальним законом строку, порушує порядок кримінального процесу, невід`ємною складовою якого є встановлені законом строки передачі прокурору протоколу про проведення НСРД.

Втім, таке порушення не має істотного впливу на права підозрюваного, зокрема й на захист і, з огляду на це, не містить ознак істотного порушення кримінального процесуального закону.

Допущене порушення може впливати на оперативність досудового розслідування і своєчасність прийняття рішень прокурором задля його забезпечення у встановлені процесуальні строки.

При цьому, порушення вимог ч. 3 ст. 252 КПК при складанні протоколів про проведення НСРД саме по собі ще не може свідчити про необхідність визнання недопустимими результатів цих НСРД.

Колегія суддів зауважує, що у даному випадку особливу увагу слід приділяти перевірці дотримання визначених за ухвалою слідчого судді строків проведення НСРД під час отримання відомостей про кримінальне правопорушення та особу, яка його вчинила (власне самого втручання у приватне спілкування або іншого тимчасового обмеження конституційних прав особи задля отримання відповідних доказів).

При цьому, надає належну оцінки тому, що під час проведення вказаних НСРД отримання відомостей про кримінальне правопорушення та особу, яка його вчинила, шляхом втручання у приватне спілкування відбувалось у строки визначені відповідними ухвалами слідчого судді про надання дозволу на проведення цих НСРД.

Вказана правова позиція узгоджується з Постановою колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного суду від 18.07.2023 у справі № 192/1350/19

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_10 про те, що на досудовому розслідуванні та під час судового розгляду було порушено право обвинуваченого на захист, у зв`язку з не роз`ясненням процесуальних прав ОСОБА_11 , оскільки він не володіє українською мовою та потребував перекладача на азербайджанську мову є необґрунтованими з таких підстав.

Під час досудового розслідування усі слідчі дії з ОСОБА_11 , проводилися за участю захисника, а також документи кримінального провадження складалися в присутності обвинуваченого та його захисника.

ОСОБА_11 , неодноразово роз`яснювалося його процесуальні права у тому числі право мати перекладача, але він не клопотав про його залучення, підписував усі процесуальні документи власноручно, надавав пояснення.

Крім цього, під час підготовчого судового засідання обвинуваченому ОСОБА_11 суд повідомляв про його права у тому числі право мати перекладача.

В суді першої інстанції ОСОБА_11 давав чіткі свідчення, розумів суть судового засідання та показань свідків і потерпілих, що підтверджено журналом судового засідання і записом фонограми на технічному носії та вказує на те, що він в достатній мірі володіє українською мовою та давав чіткі відповіді де не визнавав свою вину у скоєному.

Крім того, ОСОБА_11 більше 10 років проживає в Україні, має доньку, яка є громадянином України, народилася в Україні та навчається в українській загальноосвітній школі з українською мовою навчання.

Отже, посилання захисника на те, що докази винуватості обвинуваченого збиралися з порушення останнього права на захист, тобто без перекладача, є безпідставними.

Згідно практики Європейського суду з прав людини рішення в справі «Х. проти Австрії» від 29 травня 1975 року, «Камасінскі проти Австрії» від 19 грудня 1989 року, «К. проти Франції» від 07 грудня 1983 року з приводу забезпечення права на послуги перекладача, підпункт (е) пункту 3 статті 6 Конвенції - не вимагає письмового перекладу повністю всіх письмових доказів або офіційних документів, пов`язаних із процесом. Слід вказати, що частина матеріалів була викладена мовою, яку розумів адвокат заявника, тимчасом, як багато інших документів мовою, яку заявник міг сам прочитати, а тому відповідальність за частину мовних труднощів крім адвоката, заявник мав взяти на себе. Забезпечувана допомога перекладача має надати можливість обвинуваченому ознайомитись з наявними проти нього доводами і здійснювати захист, зокрема, даючи йому змогу викласти свою версію подій. Конвенційне право на допомогу перекладача, очевидно, застосовується тільки в тому випадку, коли обвинувачений не розуміє мови, використаної в суді.

В той же час, яку зазначалося вище, з технічного запису судового засідання, слідує, що обвинувачений в достатній мірі розуміє українську мову, давав чіткі відповіді на питання поставлені, як українською так і російською мовою. Також, в присутності захисника будь-яких клопотань про надання послуг перекладача, а суд першої інстанції питання необхідності залучення перекладача ретельно з`ясував. Крім того, під час судового провадження в суді першої інстанції постійно був присутній адвокат, який досконально володіє, як українською, так і російською мовами.

Питання про надання перекладача з української на азербайджанську мову захисник обвинуваченого ОСОБА_11 поставив лише в апеляційній інстанції, що на думку колегії суддів це є способом захисту обвинуваченого від заслуженого покарання, а також з метою уникнення кримінальної відповідальності. А тому, колегія суддів вважає їх способом захисту від пред`явленого обвинувачення та подальше уникнення від відбування реального покарання.

Не враховує суд і посилання прокурора про те, що обвинувачений в жодному навчальному закладі не вивчав українську мову, оскільки немає необхідності обвинуваченій особі досконально володіти українською мовою, для захисту від пред`явленого обвинувачення достатньо розуміти українську мову.

Як достовірно встановлено колегією суддів, обвинувачений ОСОБА_11 розуміє українську мову, так як з 2009 року проживає на території України.

Що стосується доводів сторони захисту про обов`язкову участь перекладача для ОСОБА_11 о. як на стадії досудового розслідування та розгляду справи у суді першої інстанції, необхідно зазначити наступне.

Так в суді першої інстанції допитано потерпілого ОСОБА_16 , який повідомив, що нападники розмовляли російською мовою.

Також в суді першої інстанції допитано обвинуваченого ОСОБА_11 , який розумів суть обвинувачення та надавав пояснення щодо його не причетності до вчинення кримінальних правопорушень.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що захисники, які здійснювали захист ОСОБА_11 без перекладача узгоджували з ним позицію захисту і він розумів своїх захисників.

Також, в матеріалах справи наявні протоколи НСРД відповідно до яких обвинувачений ОСОБА_11 розумів інших обвинувачених без участі перекладача.

Крім того, колегією суддів у встановлено, що в ході досудового розслідування, зокрема і під час затримання та вручення повідомлення про підозру, а ні підозрюваний ОСОБА_11 , а ні його захисник не заявляли будь-яких клопотань та не подавали скарг про те, що їх підзахисний ОСОБА_11 не розуміє української мови, не заявляли клопотань про необхідність призначення перекладача та необхідністю перекладу процесуальних документів на азербайджанську мову.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи в ході досудового розслідування під час обрання підозрюваному ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний ОСОБА_11 та його захисник не заявляли окремих клопотань про призначення ОСОБА_11 о. перекладача.

Також під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції ОСОБА_11 о. та його захисники, у тому числі адвокат ОСОБА_10 , не заявляли жодних клопотань про призначення ОСОБА_11 о. перекладача та необхідність перекладу процесуальних документів у тому числі судового рішення.

Навіть після задоволення клопотання сторони захисту про необхідність призначення ОСОБА_11 о. перекладача, сторона захисту не порушила питань про необхідність перекладу судового рішення - вироку та процесуальних документів.

Таким чином враховуючи те, що в ході досудового розслідування, зокрема і під час затримання та вручення повідомлення про підозру, обрання запобіжного заходу, в ході розгляду справи у суді першої інстанції по-суті, ні підозрюваний ОСОБА_11 о. ні його захисники не заявляли будь-яких клопотань про необхідність призначення ОСОБА_11 о. перекладача, беручи до уваги пояснення свідків, у тому числі пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_29 вказане свідчить, що ОСОБА_11 в достатній мірі розуміє українську мову, а тому стверджувати, що ОСОБА_11 не розуміє та не розмовляє мовою судочинства в обсязі, достатньому для розуміння перебігу судового процесу є не можливим.

А тому, колегія суддів враховує доводи сторони захисту про обов`язкову участь перекладача для ОСОБА_11 , як на стадії досудового розслідування та розгляду справи у суді першої інстанції, як такі, що надані з метою затягування розгляду справи та відшукування підстав для призначення нового розгляду справи у суді першої інстанції.

При цьому, сторона захисту не заперечує, що ОСОБА_11 надавав вільно пояснення у суді першої інстанції російською мовою.

Доводи про те, що суд першої інстанції повинен був відібрати заяву від ОСОБА_11 про розгляду справи без перекладача, у тому числі здійснити переклад судового рішення судом апеляційної інстанції не можуть бути враховані оскільки вимогами КПК не передбачені.

Доводи сторони захисту про те, що, фіксування судових засідань відбулося з порушенням процесуальних норм є безпідставними, оскільки жодних порушень фіксації судових засідань колегією суддів не встановлено. Фіксація судового засідання відбулася відповідно до положень ст. 107 КПК України, що об`єктивно підтверджується CD-R диском, який долучено до кримінального провадження, де маються тестові записи перед кожним судовим засіданням, технічні записи судових засідань із зазначенням дати та часу їх проведення, зазначено технічний пристрій на якому здійснювався запис, серійний номер диску та номер провадження.

Твердження захисту, що матеріалах справи відсутній протокол впізнання в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_16 обвинуваченого ОСОБА_11 апеляційний суд не враховує, оскільки в судовому засіданні не проводилося впізнання обвинуваченого. При цьому, в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_16 під час надання показань лише вказав на обвинуваченого ОСОБА_11 , як на особу, яка вчинила розбійний напад , що підтверджується протоколом та технічним записом судового засідання.

Колегія суддів звертає увагу, що потерпілі в судовому засіданні суді першої інстанції послідовно вказували вказують на те, що напад здійснювали троє чоловіків за ознаками, які є схожими, в ході досудового розслідування виявлено речі, які належать потерпілим, а також протоколи проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 , колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляцій про те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_11 не причасні до вчинення кримінальних правопорушення, оскільки вказані докази у своїй сукупності вказують на те, що безпосередньо ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та інша особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження вчинили кримінальні правопорушення.

В той же час, протоколи НСРД не є основним доказом вчинення обвинуваченими кримінальних правопорушень, крім того підтверджують те, що ОСОБА_11 розумів мову без перекладача.

Зокрема, сторона захисту вважає недопустимим доказом протокол за результатами негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, -відеоконтроль місця від 21.12.2020, оскільки стороні захисту не надано процесуальні документи, які стали підставою для проведення НСРД.

Вважаю, що з наведеними твердженнями сторони захисту не можна погодитись, виходячи з наступного.

Стороною обвинувачення під час судового розгляду вживалися заходи щодо отримання ухвали слідчого судді Миколаївського апеляційного суду від 03.11.2020 з метою подальшого відкриття сторонам та долучення до матеріалів кримінального провадження.

Водночас, згідно з інформацією Миколаївського апеляційного суду №18/14/2022 від 16.11.2022 встановлено, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введенням надзвичайного та воєнного стану в Україні, реальною загрозою захоплення матеріальних носіїв секретної інформації, їх втратою та загрозою витоку 24.02.2022 актом про вилучення для знищення МНСІ не внесених до Національного архівного фонду №36 дск, ухвали слідчого судді Миколаївського апеляційного суду у вищевказаному кримінальному провадженні знищено в установленому порядку.

Знищення відповідних матеріалів призвело до неможливості їх відкриття сторонам.

Проте, відсутність відповідної ухвали слідчого судді, надання якої стало неможливим з об`єктивних причин, не є підставою для визнання протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії неналежним і недопустимим доказом.

При цьому, з протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії сторона захисту була ознайомлена.

В той же час необхідно зазначити про те, що основним доказом вчинення ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та іншою особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження вчинили кримінальні правопорушення, є показання усіх потерпілих щодо обставин нападу на них, з яких можливо зробити висновок, що одні і ті ж особи вчиняли напад на них, виявлення в ході досудового розслідування речі, які належали потерпілим, виявлення зброї, а також протоколи слідчих експериментів за участю ОСОБА_8 .

Доводи сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він знайшов сережку колегією суддів не можуть бути враховано та спростовуються наданими показаннями ОСОБА_8 під час слідчого експерименту.

Також, не можуть бути враховані доводи сторони захисту про не причетність ОСОБА_11 до вчинення кримінальних правопорушень з підстав того, що у нього є алібі та він святкував день народження та різали барана, був на похоронах, тощо, оскільки кримінальні правопорушення обвинуваченими вчинялись у вечірній час доби та в матеріалах справи наявні докази які безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченими кримінальних правопорушень, а саме показання потерпілих, показаннями ОСОБА_8 , речовими доказами.

Більш того 28 жовтня 2020 року за місцем постійного проживання обвинуваченого ОСОБА_11 о, проведено обшуку, в ході якого в першій кімнаті (коридорі) житлового будинку в шафі, в другій кімнаті в ящику сидіння кухонного кутка та на обвинуваченому ОСОБА_11 , загалом виявлено та вилучено три пари кросівок чорного кольору з сітчастого матеріалу.

У відповідності до висновку експерта ІНФОРМАЦІЯ_3 №СЕ-19/115-21/497-ТР від 09 лютого 2021 року два сліди низу підошви взуття, зафіксовані на двох таблицях до протоколу огляду місця події, вилучені в ході огляду місця події 09 вересня 2020 року по АДРЕСА_2 (за місцем проживання потерпілих ОСОБА_18 та ОСОБА_19 ), залишені взуттям, аналогічним по типу рельєфного малюнку кросівкам чорного кольору з сітчастого матеріалу, вилученим 28 жовтня 2020 року під час обшуку домоволодіння по АДРЕСА_3 (за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_11 о.).

Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він до розбійного нападу на ОСОБА_12 він ніякого відношення не має через те, що він перебував на авто-ринку також не можуть бути враховано, оскільки вказані доводи спростовуються показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_8 наданих під час досудового розслідування.

При цьому, необхідно зазначити про те, що напад на потерпілих відбувався у вечірній час доби, тобто останній міг в денний час займатися особистими справи, а в вечірній час доби здійснювати напад.

Колегія суддів не враховує те, що ОСОБА_8 міг оговорити ОСОБА_11 , оскільки в ході досудового розслідування у обвинуваченого виявлено речі, які належали потерпілим, зброю, а також те, що під час розгляду справи у суді першої інстанції потерпілі пояснила, що саме ОСОБА_11 вчинив кримінальне правопорушення.

Доводи сторони захисту про те, що в ході розгляду справи відбулась процесуальна дія, а саме впізнання колегією суддів не можуть бути враховано, оскільки у такому випадку суд або сторона обвинувачення склали б відповідний процесуальний документ. Оскільки процесуальний документ не складався, колегія суддів не може прийти до висновку, що саме відбулась процесуальна дія впізнання.

Разом з тим необхідно зазначити про те, що у відповідності до вимог КПК України потерпілого не може бути обмежено у правах, у тому числі щодо надання пояснень в судовому засіданні під час розгляду справи по-суті.

Крім того, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , пояснили в суді першої інстанції, що ОСОБА_8 є їхнім односельцем та вони його добре знають, а стосовно ОСОБА_11 надали показання, що він від ОСОБА_8 міцнішої статурі, впізнали його очах та виступаючими над очима надбрівними дугами.

Враховуючи те, що ОСОБА_16 та ОСОБА_17 є односельцями ОСОБА_8 , суд вважає за можливим надання потерпілими пояснень щодо того, що особи які встановлені органом досудового розслідування є тими, особами, які вчинили напад на них.

Отже з урахування показань потерпілих та ОСОБА_8 під час слідчого експерименту, речових докази та висновки експертів, колегія суддів приходить до беззаперечних висновків, що вина ОСОБА_8 та ОСОБА_11 доведена відповідними доказами.

Так, під час допиту в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_16 надав показання щодо відомих йому обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження, які він сприймав особисто, а саме щодо обставин скоєного відносно нього та його дружини розбійного нападу, при цьому, показав, що одним із нападників був ОСОБА_11 , у якого в руках була зброя, та ОСОБА_11 здійснив постріл по нозі потерпілого. Також, показав, що одним з нападників був ОСОБА_8 .

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_17 також вказала на ОСОБА_11 , як на особу, яка того дня з пістолету вистрілила в ногу її чоловіку та вимагала від них грошові кошти. Крім того, ОСОБА_17 вказала на ОСОБА_8 , який є її односельцем, як на особу, яка у співучасті з двома іншими особами, вчинила щодо неї розбійний напад.

Зазначені показання потерпілих у сукупності з іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні (зокрема, протокол тимчасового доступу до речей і документів від 09.11.2020, протокол пред`явлення речей для впізнання від 11.11.2020, протокол огляду предмету від 24.11.2020, протокол за результатами негласної слідчої (розшукової) дії від 21.12.2020) враховані судом при ухваленні обвинувального вироку за епізодом розбійного нападу стосовно ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .

Також, сторона захисту ставить під сумнів, як доказ причетності ОСОБА_8 до скоєння кримінального правопорушення за епізодом розбійного нападу на ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , протокол тимчасового доступу до речей і документів від 09.11.2020, під час якого із ломбарду ПТ «Ломбард «Гроші Тут» вилучено жіночу сережку, яку в подальшому потерпіла ОСОБА_17 впізнала під час пред`явлення речей для впізнання.

Свою позицію сторона захисту обґрунтовує тим, що ОСОБА_8 надав показання про те, що сережку він знайшов на дорозі на вулиці в с. Добра Криниця, після чого вирішив здати її до ломбарду.

Колегія суддів вважає, що з твердженнями сторони захисту не можна погодитися, оскільки, відповідно до протоколу пред`явлення речей для впізнання від 11.11.2020, проведеного за участю потерпілої ОСОБА_17 , на запитання слідчого потерпіла ОСОБА_16 повідомила, що 17.08.2020, близько 21.00 години, стосовно неї здійснено розбійний напад, в ході якого було викрадено грошові кошти та золоті вироби, серед яких була золота сережка з дужкою (яка була погнута), яка складалася з шарика та застібки у вигляді трикутника.

Таким чином, встановлено, що зазначена сережка не була потерпілою втрачена чи загублена, а була предметом кримінального правопорушення, що спростовує показання ОСОБА_8 про те, що він її знайшов.

Крім того, за епізодами незаконного придбання та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів ОСОБА_11 , сторона захисту посилається на те, що ні на вилучених гранатах, ні на пістолеті не виявлено ні відбитків пальців, ні ДНК ОСОБА_11 о.

Водночас, у кримінальному провадженні проведено судову молекулярно-генетичну експертизу, відповідно до висновку якої (висновок експерта № 1343 від 18.11.2020), у змиві підривача «2» (об. №2) виявлено клітини з ядрами без домішку крові та встановлено їх генетичні ознаки. У змиві з гранати «3» (об. №6) виявлено клітини з ядрами та кров людини і встановлено їх генетичні ознаки.

Відповідно до постанови прокурора від 28.10.2020, прийнято рішення про відібрання зразків крові у ОСОБА_11 , проте останній відмовився від надання зразків крові.

У зв`язку з наведеним, проведення подальших судових молекулярно-генетичних експертиз з метою встановлення генетичних ознак клітин крові ОСОБА_11 , а також, з`ясування питання, чи збігаються між собою генетичні ознаки клітин на вилучених предметах з генетичними ознаками клітин крові ОСОБА_11 , не виявилося можливим.

Крім того, сторона захисту вказувала на те, що судове провадження, в порушення вимог п.5 ч.1 ст. 412 КПК України, здійснено за відсутності потерпілих, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання.

З вказаним твердженням не можна погодитися, оскільки потерпілі допитані в судовому засіданні. В подальшому, належним чином повідомлялися про дату та час судового засідання, проте їх неявка не перешкоджала розгляду справи, оскільки з обставин кримінального провадження вони вже були допитані.

Що стосується доводів про визнання протоколів проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 неналежним доказом, необхідно зазначити наступне.

Термін «показання» в контексті ч. 4 ст. 95 КПК використовується для позначення відомостей, які надаються в судовому засіданні під час судового провадження. Правило, закріплене в цій нормі, має застосовуватися лише до відомостей, що відповідають ознакам показань як самостійному процесуальному джерелу доказів за вимогами ст. 95 цього Кодексу.

Водночас, метою слідчого експерименту відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК є перевірка й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Проведення за участю свідка слідчого експерименту з метою перевірки й уточнення таких відомостей, крім отримання відомостей, передбачає також здійснення учасниками слідчого експерименту певних дій, спрямованих на досягнення мети цієї слідчої (розшукової) дії.

Частина 4 ст. 95 КПК не застосовується до показань, наданих під час слідчого експерименту, однак вони можуть бути визнані допустимими доказами, якщо при проведенні цієї слідчої дії була додержана належна процедура. На обґрунтування цього сторона обвинувачення має надати докази того, що:

- до особи, яка приймала участь у слідчій дії, не застосовувався протиправний тиск;

- слідча дія проведена за власною волею такої особи та її вільним волевиявленням;

- вона усвідомлювала право мовчати і не свідчити проти себе;

- її права на захист і правову допомогу були забезпечені;

- у слідчій дії приймали участь поняті або здійснювався її безперервний відеозапис;

- права та процесуальні наслідки участі особи в проведенні слідчого експерименту були детально і ґрунтовно роз`яснені.

Також, якщо слідчий експеримент полягає лише у повідомленні підозрюваним відомостей про факти і не містить відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення необхідних дослідів чи випробувань, він має розцінюватися як повторний допит і не може мати в суді доказового значення з огляду на частину 4 статті 95 КПК.

Як вбачається з протоколів слідчого експерименту ОСОБА_8 вказану слідчу дію проведено за участю підозрюваного ОСОБА_8 , в присутності свого захисника, та понятих під час якої ОСОБА_8 на місці вчинення злочину не лише розповідав про обставини вчинення злочину, але і продемонстрував, яким чином відбувались кримінальні правопорушення. Вказану слідчу дію було проведено за його добровільною згодою і за участю захисника.

Таким чином, у цьому випадку відсутні підстави для ототожнення показань та протоколу слідчого експерименту, які є окремими процесуальними джерелами доказів для встановлення обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні відповідно до ст. 91 КПК, а тому колегія судді не може визнати протоколи проведення експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_8 неналежним доказом.

Доводи сторони захисту про те, що під час слідчої дії проводилася відео зйомка, проте, у судовому засіданні при дослідженні письмових доказів при відкритті конверту з флеш-накопичувачем з відеозаписом слідчого експерименту відеозапис даної слідчої дії не було відтворено. Після чого додатково надано суду копію відеозапису до проведеного слідчого експерименту, а тому доказ недопустимий та неналежним у зв`язку з тим, що на оригіналі диску не збереглася відеоінформація про проведення слідчого експерименту є необґрунтованими з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 104 КПК України, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі. Відеозапис процесуальної дії, згідно з положеннями ст. 105 КПК України, є додатком до відповідного протоколу.

З технічних причин дослідити відеозапис до протоколу слідчого експерименту в судовому засіданні не представилось можливим.

Стороною обвинувачення до суду надано резервну копію відеозапису, на якій зафіксовано хід та результати проведення процесуальної дії, що узгоджується зі змістом відповідного протоколу.

Посилання захисника про те, що ОСОБА_8 міг оговорити ОСОБА_11 по вказівці працівників поліції, які чинили на нього фізичний та психологічний тиск є необґрунтованими, оскільки за дорученням суду працівниками ДБР перевірялася заява ОСОБА_8 про застосування психологічно та фізичного насильства, будь-яких фактів про застосування насильства не встановлено. За таких підстав, колегія розцінює це, як намагання уникнути від кримінальної відповідальності. Крім того, показання ОСОБА_8 під час відтворення обстановки та обставини події не є єдиними доказом, які вказують на причетність ОСОБА_11 до скоєння епізодів розбійних нападів на потерпілих. Зокрема, показаннями потерпілих, протоколами впізнання, речовими доказами, вилученими у обвинувачених, протоколами НСРД, які узгоджено, послідовно та беззаперечно вказують про причетність обвинувачених до скоєних злочинів.

Також, не можуть бути враховано доводи апеляції щодо застосування насильства відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , як підставу для визнання його показань під час слідчого експерименту недопустимими доказами.

Так, слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві 04.12.2023 зареєстровано кримінальне провадження за фактом порушення права на захист ОСОБА_8 працівниками поліції за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 374 КК України.

Указане кримінальне провадження розпочато на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_30 від 20.11.2023 (справа №487/7849/23, провадження №1-кс/487/4384/23), якою зобов`язано уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви адвоката ОСОБА_31 в інтересах ОСОБА_8 про кримінальне правопорушення від 14.10.2023.

Крім того, на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_32 від 18.10.2023 (справа №490/7672/23, провадження №1- кс/490/6219/23), якою зобов`язано уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви ОСОБА_8 про кримінальне правопорушення від 02.05.2023, розпочато кримінальне провадження №000000109 від 17.01.2024 за ч. 1 ст. 374 КК України.

Заява ОСОБА_31 в інтересах ОСОБА_8 про кримінальне правопорушення від 14.10.2023 та заява ОСОБА_8 про кримінальне правопорушення від 02.05.2023 є фактично аналогічними за змістом.

12.07.2024 року кримінальні провадження №0001602 та №000000109 об`єднанні в одне під №№0001602.

Так в ході перевірки фактів опитано посадових осіб ІТТ №1 ГУНП в Миколаївській області, а саме: начальника ізолятора тимчасового тримання №1 ГУН1 в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_33 ; заступника начальника ізолятора тимчасового тримання №1 ГУН в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_34 ; інспектора-чергового ІТТ № 1 ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_35 ; інспектора-чергового ІТТ № 1 ГУНП в Миколаївській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_36 ; інспектора-чергового ІТТ № 1 ГУШ в Миколаївській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_37 ; інспектора-чергового ІТТ № 1 ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_38 .

Крім того, допитано свідка: ОСОБА_39 , що перебуває на посаді спеціаліста-криміналіста СВ ВП№1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області; свідка ОСОБА_40 пояснив, що перебуває на посаді старшого о/у в ОВС УКР ГУНП в Миколаївській області; свідка ОСОБА_41 , що перебуває на посаді старшого оперуповноваженого ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області.

Під час розгляду кримінального провадження старший слідчий в особливо важливих справах Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_42 , встановив, що факти застосування до громадянина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 , фізичного та психологічного насильства працівниками ізолятора тимчасового тримання № 1 ГУНП в Миколаївській області свого підтвердження не знайшли.

Також, встановлено, що у громадянина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 , не було виявлено тілесних ушкоджень, за час утримання скарг на умови тримання, застосування щодо нього фізичної сили та психологічного тиску з боку поліцейських, а також погане самопочуття, погіршення стану здоров`я не висловлював, швидка медична допомога йому не викликалась (до матеріалів кримінального провадження долучено відповідні медичні документи, записи у відповідних журналах).

Отже, враховуючи те, що старшим слідчим в особливо важливих справах Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_43 проводилась перевірка, за результатами якою не встановлено факти застосування до громадянина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 , фізичного та психологічного насильства працівниками ізолятора тимчасового тримання № 1 ГУНП в Миколаївській області свого підтвердження не знайшли, постанова старшого слідчого про закриття кримінального провадження в установлено порядку не скасована, колегія суддів приходить про те, що доводи апеляції щодо застосування насильства відносно обвинуваченого ОСОБА_8 є такими, що не знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Доводи сторони захисту, сліди кросівок не можуть бути належним доказом, оскільки його підзахисний носить 42 розмір, а взуття 40 розміру підкинули працівники поліції під час обшуку домоволодіння його підзахисного колегія суддів не враховує, оскільки обшук проведено за участю понятих з застосуванням відеозапису. Вказані кросівки були вилучені серед особистих речей обвинуваченого ОСОБА_11 , під час обшуку обвинувачений не заперечував про належність йому вказаних речей. Тому ці доводи колегія суддів розцінює, як дані з метою намагання уникнути від кримінальної відповідальності

Доводи захисту про те, що судом першої інстанції не допитані всі свідки - родичі обвинуваченого, що є підставою для направлення справи на новий судовий розгляд не можуть бути враховані, оскільки вказані особи не були безпосередніми очевидцями злочину, не зазначено, яку інформацію вони можуть повідомити щодо предмета доказування, до того ж вони заінтересовані в результатах розгляду справи. Крім того, таке клопотання не заявлялося ні під час досудового розслідування, ні під час розгляду справи ні в суді першої інстанції, а заявлено лише перед судовими дебатами, що свідчить лише про недобросовісне користування своїми процесуальними правами та намагання затягнути розгляд справи.

При фактичних обставинах даної справи, які встановлюють ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_8 та ОСОБА_11 кримінальних правопорушень та ступінь його небезпечності для суспільства на даний час, а також наявності наведених вище обставин, які обтяжують покарання, колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією всього майна, без застосування вимог ст. 69 КК України, буде достатнім для його виправлення, перевиховання, а також попередження вчинення ним, як самим обвинуваченим, так і іншими особами аналогічних кримінальних правопорушень.

Таке рішення, буде відповідати цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

На підставі викладеного, із урахуванням того, що доводи апеляційних скарг під час апеляційного перегляду, свого підтвердження не знайшли, підстав для скасування вироку суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407-409, 419 КПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_15 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_10 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_10 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 та представника потерпілої ОСОБА_12 - ОСОБА_12 залишити без задоволення, а вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 05 квітня 2023 рокущодо ОСОБА_8 та ОСОБА_44 за ч.3 ст.187, ч.3 ст.186, ч.4 ст.187 та ч.1 ст.263 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_11 - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4