УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року

м. Харків

Справа № 638/20922/24

Провадження № 1-кс/638/3498/24

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

слідчої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , у кримінальному провадженню № 0000910 від 03.10.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньою освітою, офіційно непрацевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, осіб на утриманні не має, раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.04.2021 за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років та 4 місяців п/в., звільнений 01.02.2024 умовно достроково на невідбутий строк покарання 1 м. 17 д.,

за ознаками складу кримінального правопорушеннязлочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

у с т а н о в и в:

04 листопада 2024 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , у кримінальному провадженню № 0000910 від 03.10.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками складу кримінального правопорушеннязлочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Клопотання слідчого обгрунтовано тим, що у провадженні СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000910 від 03.10.2024, за ознаками складу кримінального правопорушеннязлочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Встановлено, що 02.10.2024 близько 19 годин 30 хвилин, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період дії воєнного стану, поширеного на території України, у той час, коли підрозділи збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаним про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закон України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про Затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та у подальшому указами Президента України було продовжено строк дії воєнного стану в Україні до цього часу, вчинив умисний злочин за наступних обставин.

Так, 02.10.2024 приблизно о 19.30 ОСОБА_4 перебував у КНП "МКЛ ШНМД ім. проф. Мещанінова", а саме у палаті №518 другого травматологічного відділення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де побачив потерпілу ОСОБА_6 . В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно, в період дії воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 перебуваючи в палаті №518 підійшов до потерпілої ОСОБА_6 , попрохав її особистий мобільний телефон начебто для того, щоб зателефонувати.

Після чого, ОСОБА_4 спочатку робив вигляд, що розмовляє по телефону та почав покидати палату №518, ігноруючи вимоги потерпілої яка почала робити зауваження ОСОБА_4 , розуміючи, що його дії стали носити відкритий характер не припинив свою злочинну діяльність, та утримуючи при собі викрадене майно, почав втікати не реагуючи на вимоги охорони.

Таким чином, ОСОБА_4 заволодів майном ОСОБА_6 , а саме: мобільним телефоном марки «Realme» модель «Note 50» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , вартість якого, згідно висновку експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи №8867 від 31.10.2024 складає 4274 грн 05 коп., захисним склом 5D Japan, вартість якого, згідно висновку експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи №8867 від 31.10.2024 складає 190 грн 00 коп. та чохлом-книжкою, вартість якого, згідно висновку експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи №8867 від 31.10.2024 складає 237 грн 50 коп.

Після чого ОСОБА_4 зник з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 4701 грн 55 коп.

Таким чином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

01.11.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Підставою застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останньою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які діють достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрювана, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_4 у вчиненому ним кримінальному правопорушенні, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 02.10.2024 року, протоколом допиту та додаткового допиту потерпілої ОСОБА_6 , протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , протоколами пред`явлення для впізнання особи за фотознімками свідкам та потерпілій, висновком судової товарознавчої експертизи №8867 від 31.10.2024.

Вивченням особи підозрюваної встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Харкова, громадянин України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштований, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не одружений, раніше неодноразово останній раз вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.04.2021 за чч.2,3 ст.185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років та 4 місяців п/в., звільнений 01.02.2024 умовно достроково, невідбутий строк покарання 1 м. 17 д.

Метою застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду (враховуючи те, що підозрюваний вчинив злочин за який передбачено покарання у вигляді позбавлення на строк від 7 до 10 років та передбачаючи отримання реальної міри покарання за скоєне, в разі винесення судом обвинувального вироку підозрюваний може ухилитись від явки до органу досудового розслідування або суду);

2) вчинити інше кримінальне правопорушення (враховуючи те, що підозрюваний не має місця роботи та стабільного доходу, крім того підозрюваний раніше судимий переважно за корисливі злочини, тому є ризик того, що підозрюваний ймовірно буде продовжувати вчиняти корисливі злочини. Така поведінка останнього вказує на системність вчинення злочинів та те, що знаходячись на волі, підозрюваний не бажає ставати на шлях виправлення);

3) незаконно впливати на свідків та потерпілих (оскільки останні надали свідчення не на користь підозрюваного є ризик впливу на потерпілу та свідків).

Підставою застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, а також наявність вищезазначених ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити зазначені вище дії.

Таким чином, орган досудового розслідування вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 не може запобігти вказаним ризикам.

Відповідно до ст. 12 КК України підозрюваний ОСОБА_10 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які діють достатні підстави слідчому судді, суду, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням доведеності обґрунтованої підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості та особистої ситуації підозрюваного, орган досудового розслідування приходить до висновку, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, прокурор та слідчий вважають, що відносно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Орган досудового розслыдування просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк 60 діб у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Визначити розмір застави у вигляді 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 90840 грн.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання з підстав, викладених в клопотанні, просила його задовольнити, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 90 840 грн.

У судовому засіданні підозрюваний просив суд не застосовувати стосовно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, обрати домашній арешт. Вказав на те, що вину не визнає, телефон продав, грошові кошти витратив на власні потреби, навіть не пам`ятає на що саме.

Слідчий суддя, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, доходить таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до пунктом 5 частини другої статті 183 КПК України - запобіжний захід тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Крім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим, суд враховує вимоги статті 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і статті 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати розслідуванню або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи. Позитивна відповідь свідчить про реально існуючий ризик неправомірної поведінки підозрюваного.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Вивченням особи підозрюваного судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянинаУкраїни, із середньою освітою, офіційно непрацевлаштований, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не одружений, осіб на утриманні не має, раніше неодноразово судимий, останній раз вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.04.2021 за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років та 4 місяців п/в., звільнений 01.02.2024 умовно достроково на невідбутий строк покарання 1 м. 17 д.

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя виходить з того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_4 у вчиненому ним кримінальному правопорушенні, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 02.10.2024 року, протоколом допиту та додаткового допиту потерпілої ОСОБА_6 , протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , протоколами пред`явлення для впізнання особи за фотознімками свідкам та потерпілій, висновком судової товарознавчої експертизи №8867 від 31.10.2024.

Відтак підозрюваний не має джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків, які можуть слугувати стримуючим фактором для забезпечення належної поведінки підозрюваного, і, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а тому, без застосування запобіжного заходу, суд вважає доведеним ризик переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також наявний ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, які ході досудового розслідуванні упізнали підозрюваного та надали свідчення не на користь останнього.

Водночас суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше був неодноразово судим, останній раз вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.04.2021 за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років та 4 місяців п/в., звільнений 01.02.2024 умовно достроково на невідбутий строк покарання 1 м. 17 д.

Однак на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, через короткий проміжок часу, знову вчинив тяжкий корисливий злочин. Вказана поведінка підозрюваного свідчить , що останній належних висновків не зробив та не став на шлях виправлення, і знову вчинив тяжкий корисливий злочин, що свідчить про схильність останнього до вчинення корисливих злочинів та доводить існування ризику, передбаченого п. 5 частини першої статті 177 КПК України.

01.11.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

При цьому слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень частини п`ятої статті 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 02.10.2024 року, протоколом допиту та додаткового допиту потерпілої ОСОБА_6 , протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , протоколами пред`явлення для впізнання особи за фотознімками свідкам та потерпілій, висновком судової товарознавчої експертизи № 8867 від 31.10.2024.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Метою застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду (враховуючи те, що підозрюваний вчинив злочин за який передбачено покарання у вигляді позбавлення на строк від 7 до 10 років та передбачаючи отримання реальної міри покарання за скоєне, в разі винесення судом обвинувального вироку підозрюваний може ухилитись від явки до органу досудового розслідування або суду);

2) вчинити інше кримінальне правопорушення (враховуючи те, що підозрюваний не має місця роботи та стабільного доходу, крім того підозрюваний раніше судимий переважно за корисливі злочини, тому є ризик того, що підозрюваний ймовірно буде продовжувати вчиняти корисливі злочини. Така поведінка останнього вказує на системність вчинення злочинів та те, що знаходячись на волі, підозрюваний не бажає ставати на шлях виправлення);

3) незаконно впливати на свідків та потерпілих (оскільки останні надали свідчення не на користь підозрюваного є ризик впливу на потерпілу та свідків).

Підставою застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, а також наявність вищезазначених ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити зазначені вище дії.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає встановленими існування ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини першої статті 177 КПК України.

Суд, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, вважає, що заявлений слідчим вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості інкримінованого діяння, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченому.

Також суд враховує обставини, характер та суспільну небезпеку вчинення кримінального правопорушення, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Окрім того, суд бере до уваги, що органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000910 від 03.10.2024 за ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням було встановлено, що до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

01.11.2024 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Також 01.11.2024 ОСОБА_4 було вручено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

04.11.2024 клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з матеріалами було направлено до Дзержинського районного суду міста Харкова, на судові засідання, які було призначені 04.11.2024 на 15 год. 00 хв. та 05.11.2024 на 13 год. 30 хв. підозрюваний ОСОБА_4 не з`явився. Працівниками ХРУП №3 ГУНП в Харківській області було вжито усіх заходів, щодо встановлення місцезнаходження підозрюваного, так як ОСОБА_4 переховувався від органу досудового розслідування.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаних ризиків.

Однак, враховуючи реальне існування встановлених ризиків, а також оцінюючи сукупність обставин та характер вчинення кримінального правопорушення, а саме, вчинення кримінального правопорушення щодо неповнолітньої особи, а також особу підозрюваного, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, а тому доходить висновку, що до останнього необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 182 КПК України, з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, тяжкості покарання, враховуючи наявні ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3 частини першої статті 177 КПК України, разом із тим, беручи до уваги, що ОСОБА_4 вчинив умисний тяжкий корисливий злочин проти власності та завдав шкоди потерпілій, яку не відшкодував, майно не повернув, вину не визнає, слідчий суддя вважає за можливе визначити заставу в межах, передбачених пунктом 1 частини п`ятої статті 182 КПК України, а саме, в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 840 грн (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) грн 00 коп., розмір якої є достатньою мірою для того, щоб гарантувати виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного і керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 206, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , у кримінальному провадженню № 0000910 від 03.10.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками складу кримінального правопорушеннязлочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 05 січня 2025 року.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 840 грн (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) грн 00 коп., яка підлягає внесенню на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (рахунок UA0006674, код банку отримувача (МФО) 820172, , банк отримувач: Державна казначейська служба України, м. Київ, призначення платежу - запобіжний захід застава, № судового рішення та ПІБ особи, якою вноситься застава).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок, має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Зобов`язати прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 негайно повідомити близького родича, члена сім`ї ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або іншу особу за вибором підозрюваного про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали до 05 січня 2025 року.

Повний текст ухвали складено та проголошено 07 листопада 2024 року о 16 годині 50 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1