Справа № 953/6984/24
н/п 1-кс/953/8385/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Харківській області майора поліції ОСОБА_7 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000643 від 23.05.2024 року, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, який в силу ст. 89 КК України не судимого, з цивільним шлюбом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 303, ч. 2 ст. 149 КК України, -

Встановив:

До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Харківській області майора поліції ОСОБА_7 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000643 від 23.05.2024 року, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що у жовтні 2023 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, до 20.08.2024, коли протиправна діяльність була припинена правоохоронними органами, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 усвідомлюючи значення своїх дій, які полягають у посяганні на суспільні відносини, що забезпечують основні засади суспільної моральності у сфері статевих стосунків та сприяють поширенню аморальності в інтимних стосунках людей, ігноруючи вимоги суспільної моралі, відповідно до яких задоволення статевих потреб повинне здійснюватися без прояву розпусти, безладних статевих контактів і проституції, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, не маючи бажання займатися законною трудовою діяльністю, бажаючи мати дохід та стабільне джерело доходу від незаконної діяльності пов`язаної із сексуальною експлуатацією інших жінок, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо моральних засад суспільства в частині задоволення статевих потреб, з метою сутенерства, шляхом здійснення організації вказаних злочинних дій, що полягають в пошуку дівчат, які перебувають в уразливому стані, шляхом розміщення оголошень в мережі «Інтернет» про високооплачувану роботу, спілкуванні з дівчатами роз`яснюючи їм умови роботи та оплату, рекламуванні надання ними сексуальних послуг за гроші, співоренді приміщень для надання сексуальних послуг за гроші та підшукуванні клієнтів на території м. Харкова.

З метою отримання більшої наживи від противоправної діяльності ОСОБА_5 у жовтні 2023 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, залучив до своєї злочинної діяльності свою співмешканку ОСОБА_8 та розробив спільний злочинний план, про що повідомив останню, яка погодились із злочинним планом ОСОБА_5 на вчинення кримінального правопорушення.

Так, згідно спільного злочинного плану ОСОБА_5 повинен був виконувати роль водія-охоронця в обов`язки якого входило: на власному транспортному засобі перевозити жінок з числа «повій» до адрес клієнтів, з метою надання їм платних послуг сексуального характеру; очікувати вказаних жінок біля адрес клієнтів, поки останнім надаються платні послуги сексуального характеру; забезпечувати охорону жінок, яких вони втягнули у заняття проституцією у випадках виникнення конфліктних ситуацій з клієнтами, що бажали отримати платні послуги сексуального характеру; проводити співбесіди з жінками з числа «повій»; отримувати частку виручених грошових коштів від надання платних сексуальних послуг жінками з числа «повій».

У свою чергу, згідно спільного злочинного плану ОСОБА_8 повинна була: підшукувати осіб жіночої статі з числа «повій» та пропонувати їм свої та ОСОБА_5 послуги в якості сутенерів; забезпечувати систематичне надання ними платних сексуальних послуг; підшукувати клієнтів шляхом розміщення оголошень в мережі «Інтернет» про надання платних послуг сексуального характеру; відповідати на телефонні дзвінки клієнтів; проводити співбесіди з жінками з числа «повій»; отримувати частку виручених коштів від надання платних сексуальних послуг жінками з числа «повій».

В подальшому, у січні 2024 року (точну дату та час встановити під час досудового розслідування не виявилося можливим) ОСОБА_5 та ОСОБА_8 знаходячись біля магазину «Сільпо», що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , запропонували знайомій ОСОБА_8 - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , займатися проституцією при їх посередництві, на що остання погодилась, та в подальшому домовилась про вчинення щодо неї сутенерства, а саме вчинення дій по забезпеченню нею заняттям проституцією, що полягали у підшукуванні ОСОБА_9 клієнтів для надання останнім послуг сексуального характеру, домовленостях з ними за ціну послуг сексуального характеру, та окрім цього, обговорили розподіл грошових коштів, отриманих за надання послуг сексуального характеру, а саме година надання сексуальних послуг коштувала 3000 гривень, з яких 1500 гривень отримувала б ОСОБА_9 , а 1500 гривень відповідно отримували ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .

Так, 17.07.2024 приблизно о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_10 , зі свого мобільного телефону знайшов у мережу «Інтернет» на веб-сайт «Кексик», за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 та побачив розміщене ОСОБА_8 оголошення щодо надання сексуальних послуг. Надалі, ОСОБА_10 зателефонував на контактний номер телефону НОМЕР_1 , який було вказано у оголошені. В ході телефонної розмови, ОСОБА_8 повідомила, що ОСОБА_10 може отримати сексуальні послуги за грошові кошти в сумі 4000 гривень за годину без врахування додаткових послуг, надіславши останньому фотографію ОСОБА_9 , на що ОСОБА_10 надав згоду. Після чого, ОСОБА_8 в телефонній розмові дізналась у ОСОБА_10 час та місце до якого повинна прибути для надання сексуальних послуг повія, а саме до готелю, розташованого по АДРЕСА_4 , та передала зазначену інформацію ОСОБА_9 .

В той же день, приблизно о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_10 прибув за вищевказаною адресою, де зустрівся із ОСОБА_9 з якою пройшов до одного з номерів готелю, де останньому були надані сексуальні послуги у вигляді класичного сексу у період часу з 19 години 00 хвилин по 20 годину 00 хвилин. Після чого, ОСОБА_10 передав ОСОБА_9 4000 гривень за надання послуг сексуального характеру та надалі вони вдвох покинули приміщення готелю. У подальшому, частину грошових коштів, отриманих від ОСОБА_10 , а саме 2000 гривень, ОСОБА_9 при особистій зустрічі, передала ОСОБА_8 , які у подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_8 розподілили між собою у заздалегідь обговорених частках.

Крім того, не пізніше 29 липня 2024 року (точну дату та час встановити під час досудового розслідування не виявилося можливим), ОСОБА_8 продовжуючи реалізацію злочинного плану, узгодженого з ОСОБА_5 та виконуючи відведену їй роль, діючи повторно, розмістила на веб-сайті «Кексик», за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 оголошення про надання сексуальних послуг за гроші, під яким заздалегідь малося на увазі заняття проституцією. Побачивши вказане оголошення 29.07.2024 приблизно о 12 годині 44 хвилини ОСОБА_11 зателефонувала по номеру абонентського телефону, який зазначено у оголошені та який фактично належав ОСОБА_8 , з якою домовилась про зустріч для проведення співбесіди.

Після чого, цього ж дня 29.07.2024 приблизно о 13 годині 02 хвилини ОСОБА_11 прибула на співбесіду із ОСОБА_5 та ОСОБА_8 до магазину «Кулиничі», розташованого по пр-ту Гагаріна біля Автостанції №1 Левада в м. Харків. Надалі, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 запропонували ОСОБА_11 займатися проституцією при їх посередництві, на що остання погодилась, та в подальшому домовилась про вчинення щодо неї сутенерства, а саме вчинення дій по забезпеченню нею заняттям проституцією, що полягали у підшукуванні ОСОБА_11 клієнтів для надання останнім послуг сексуального характеру, домовленостях з ними за ціну послуг сексуального характеру, та окрім цього, обговорили розподіл грошових коштів, отриманих за надання послуг сексуального характеру, а саме година надання сексуальних послуг коштувала 4000 гривень, з яких 2000 гривень отримувала б ОСОБА_11 , а 2000 гривень відповідно отримували ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .

Так, 29.07.2024 приблизно о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_12 , зі свого мобільного телефону знайшов у мережу «Інтернет» на веб-сайт «Кексик», за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 та побачив розміщене ОСОБА_8 оголошення щодо надання сексуальних послуг. Надалі, ОСОБА_12 зателефонував на контактний номер телефону НОМЕР_2 , який було вказано у оголошені. В ході телефонної розмови, ОСОБА_8 повідомила, що ОСОБА_12 може отримати сексуальні послуги за грошові кошти в сумі 12000 гривень за ніч без врахування додаткових послуг, надіславши останньому фотографію ОСОБА_11 , на що ОСОБА_12 надав згоду. Після чого, ОСОБА_8 в телефонній розмові повідомила ОСОБА_12 час та місце до якого він повинен прибути для отримання сексуальних послуг, а саме до готелю в м. Харків (точну адресу якого досудовим розслідуванням не встановлено) та передала зазначену інформацію ОСОБА_11 .

В той же день, у період часу з 22:30 до 23:00, ОСОБА_12 прибув до готелю в м. Харків за вказаною ОСОБА_8 адресою де зустрівся з ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 . В ході розмови ОСОБА_5 вказав на ОСОБА_11 та повідомив ОСОБА_12 , що вказана дівчина буде надавати йому сексуальні послуги. Після чого, ОСОБА_5 не домовившись про оренду номеру у вказаному готелі, запропонував ОСОБА_12 поїхати до іншого, на що останній дав свою згоду. Надалі, ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 сіли у автомобіль марки Chevrolet Lacetti, біжового кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , за кермом якого перебував ОСОБА_5 та направились до готелю «Яр» розташованому по вулиці Валентинівська, 33 А, в м. Харків.

Надалі, цього ж дня приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_12 прибув за вищевказаною адресою і разом із ОСОБА_11 пройшов до одного з номерів готелю. Перебуваючи, у номері готелю ОСОБА_12 перевів 8000 гривень на банківську картку № НОМЕР_4 у якості задатку за надання сексуальних послуг, після чого останньому були надані сексуальні послуги у вигляді класичного сексу у період часу з 23 години 00 хвилин 29.07.2024 по 05 годину 00 хвилин 30.07.2024. Після чого, 30.07.2024 приблизно о 05 годині 00 хвилин ОСОБА_11 покинула приміщення готелю. У подальшому, грошові кошти ОСОБА_5 , ОСОБА_8 розподілили між собою та ОСОБА_11 у заздалегідь обговорених частках.

Крім того, 31.07.2024 приблизно о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_13 , зі свого мобільного телефону знайшов у мережу «Інтернет» на веб-сайт «Кексик», за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 та побачив розміщене ОСОБА_8 оголошення щодо надання сексуальних послуг. Надалі, ОСОБА_13 зателефонував на контактний номер телефону НОМЕР_1 , який було вказано у оголошені. В ході телефонної розмови, ОСОБА_8 повідомила, що ОСОБА_13 може отримати сексуальні послуги за грошові кошти в сумі 4000 гривень за годину або 15000 гривень за ніч без врахування додаткових послуг, на що ОСОБА_13 надав згоду про отримання ним сексуальних послуг за годину. Після чого, ОСОБА_8 в телефонній розмові дізналась у ОСОБА_13 час та місце до якого повинна прибути для надання сексуальних послуг повія, а саме до готелю, розташованого по АДРЕСА_5 , та передала зазначену інформацію ОСОБА_11 .

В той же день, приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_13 прибув за вищевказаною адресою, де зустрівся із ОСОБА_11 , з якою пройшов до одного з номерів готелю, де останньому були надані сексуальні послуги у вигляді класичного сексу у період часу з 20 години 00 години по 21 годину 00 хвилин 31.07.2024. Після чого, ОСОБА_13 передав ОСОБА_11 4000 гривень за надання послуг сексуального характеру та надалі вони вдвох покинули приміщення готелю. У подальшому, грошові кошти, отримані від ОСОБА_13 у розмірі 4000 гривень, ОСОБА_11 при особистій зустрічі, передала ОСОБА_8 , які у подальшому ОСОБА_5 , ОСОБА_8 розподілили між собою та ОСОБА_11 у заздалегідь обговорених частках.

Крім того, 19.08.2024 приблизно о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_14 , який відповідно до вимог статті 271 КПК України був залучений до проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у вигляді спеціального слідчого експерименту, зі свого мобільного телефону знайшов у мережу «Інтернет» на веб-сайт «Кексик», за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 та побачив розміщене ОСОБА_8 оголошення щодо надання сексуальних послуг, в ході телефонної розмови, остання повідомила, що ОСОБА_14 може отримати сексуальні послуги за грошові кошти в сумі 15000 гривень за ніч без врахування додаткових послуг, надіславши останньому фотографію ОСОБА_11 , на що ОСОБА_14 надав згоду. Після чого, ОСОБА_8 в телефонній розмові дізналась у ОСОБА_14 час та місце до якого повинна прибути для надання сексуальних послуг повія, а саме до готелю, розташованого по АДРЕСА_4 , та передала зазначену інформацію ОСОБА_11 .

В той же день, приблизно о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_14 прибув за вищевказаною адресою, де зустрівся із ОСОБА_11 з якою пройшов до одного з номерів готелю, де останньому були надані сексуальні послуги у вигляді класичного сексу у період часу з 23 години 00 хвилин 19.08.2024 по 05 годину 00 хвилин 20.08.2024. Після чого, ОСОБА_14 передав ОСОБА_11 15000 гривень за надання послуг сексуального характеру та надалі вони вдвох покинули приміщення готелю. У подальшому, частину грошових коштів, отриманих від ОСОБА_14 , а саме 6000 гривень, ОСОБА_11 при особистій зустрічі, передала ОСОБА_5 , які у подальшому ОСОБА_5 , ОСОБА_8 розподілили між собою та ОСОБА_11 у заздалегідь обговорених частках.

Крім того, у жовтні 2023 року (точну дату та час встановити під час досудового розслідування не виявилося можливим), ОСОБА_8 реалізуючи злочинний план, узгоджений з ОСОБА_5 та виконуючи відведену їй роль, розмістила в мережі Інтернет оголошення про надання послуг масажу. Побачивши вказане оголошення у жовтні 2023 року (точну дату та час встановити під час досудового розслідування не виявилося можливим) ОСОБА_15 зателефонувала по номеру абонентського телефону, який зазначено у оголошені та який фактично належав ОСОБА_8 , з якою домовилась про зустріч для проведення співбесіди.

Після чого, у жовтні 2023 року (точну дату та час встановити під час досудового розслідування не виявилося можливим) ОСОБА_15 прибула на співбесіду із ОСОБА_5 та ОСОБА_8 до магазину «АТБ», розташованого біля ст. м. «Проспект Гагаріна» в м. Харків. Надалі, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 запропонували ОСОБА_15 займатися проституцією при їх посередництві, на що остання погодилась, та в подальшому домовилась про вчинення щодо неї сутенерства, а саме вчинення дій по забезпеченню нею заняттям проституцією, що полягали у підшукуванні ОСОБА_15 клієнтів для надання останнім послуг сексуального характеру, домовленостях з ними за ціну послуг сексуального характеру, та окрім цього, обговорили розподіл грошових коштів, отриманих за надання послуг сексуального характеру, а саме година надання сексуальних послуг коштувала 4000 гривень, з яких 40 відсотків від зазначеної суми отримувала б ОСОБА_15 , а 60 відсотків отримували б ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .

Так, 19.08.2024 у період часу з 18 години 30 хвилин до 19 години 00 хвилин ОСОБА_16 , зі свого мобільного телефону знайшов у мережу «Інтернет» на веб-сайт «Кексик», за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 та побачив розміщене ОСОБА_8 оголошення щодо надання сексуальних послуг. У подальшому, ОСОБА_16 зателефонував на контактний номер телефону НОМЕР_5 , який було вказано у оголошені. В ході телефонної розмови, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію злочинного плану, узгодженого з ОСОБА_5 та виконуючи відведену їй роль, діючи повторно, повідомила, що ОСОБА_16 може отримати сексуальні послуги за грошові кошти в сумі 15000 гривень за ніч без врахування додаткових послуг, надіславши останньому фотографію ОСОБА_15 , на що ОСОБА_16 надав згоду. Після чого, ОСОБА_8 в телефонній розмові дізналась у ОСОБА_16 час та місце до якого повинна прибути для надання сексуальних послуг повія, а саме до квартири АДРЕСА_6 , та передала зазначену інформацію ОСОБА_15 .

Надалі, цього ж дня приблизно о 21 годині 20 хвилин, ОСОБА_16 прибув за вищевказаною адресою де зустрівся з ОСОБА_5 та ОСОБА_15 . В ході розмови ОСОБА_5 вказав на ОСОБА_15 та повідомив ОСОБА_16 , що вказана дівчина буде надавати йому сексуальні послуги. Після чого, ОСОБА_16 перевів 15500 гривень на банківську картку № НОМЕР_4 з яких 15000 гривень складала сума за надання сексуальних послуг ОСОБА_15 , а 500 гривень на таксі ОСОБА_15 . Перевівши грошові кошти на вказану банківську картку, ОСОБА_16 разом з ОСОБА_15 пройшов до квартири АДРЕСА_6 , де останньому були надані сексуальні послуги у вигляді класичного сексу у період часу з 22 години 00 хвилин 19.08.2024 по 05 годину 00 хвилин 20.08.2024. Після чого, 20.08.2024 приблизно о 05 годині 00 хвилин ОСОБА_15 покинула приміщення квартири. У подальшому, грошові кошти ОСОБА_5 та ОСОБА_8 розподілили між собою у заздалегідь обговорених частках.

Крім того, 26.07.2024 ОСОБА_5 діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового розслідування особою, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, будучи заздалегідь обізнаними про скрутне матеріальне становище ОСОБА_15 , яка була раніше втягнута останнім в заняття проституцією, при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, зустрілась з ним між будівлями що розташовані за адресами: АДРЕСА_7 та АДРЕСА_7 де продовжуючи реалізацію злочинного умислу, направленого на переміщення ОСОБА_15 з метою її сексуальної експлуатації, шляхом примусу та обману, який полягав у створенні штучного боргу у розмірі, неосяжному для сплати ОСОБА_15 , повідомили їй про наявний борг у сумі 17000 грн., за те, що остання надавала послуги сексуального характеру не повідомляючи про це ОСОБА_5 та невстановлену в ході досудового розслідування особу, та вирученні кошти у повному обсязі вона залишала собі.

Після чого, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового розслідування особою, шляхом примусу, який полягав у фізичному насиллі та погрозах фізичної розправи, подавили волю до супротиву у ОСОБА_15 та відвезли її за адресою: АДРЕСА_8 , де остання повинна була відпрацювати борг, шляхом надання послуг сексуального характеру, тобто залучили останню в боргові зобов`язання, одночасно заборонивши їй покидати приміщення місця розпусти за адресою: АДРЕСА_8 .

ОСОБА_15 під примусом, який полягав у погрозах фізичною розправою, усвідомлюючи свою надзвичайно скрутну і безвихідну життєву ситуацію пов`язану з відсутністю джерел доходу, відсутність альтернативної можливості заробітку коштів, що й зумовило її уразливий стан, а також не маючи будь-якої реальної можливості протистояти діям ОСОБА_5 та невстановленій в ході проведення досудового розслідування особі, погодилась на пропозицію останніх.

Після чого, ОСОБА_5 та невстановлена в ході досудового розслідування особа, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на сексуальну експлуатацію особи, до 18.08.2024 примушували ОСОБА_15 надавати послуги сексуального характеру чоловікам, при цьому грошові кошти отримані внаслідок надання ОСОБА_15 сексуальних послуг чоловікам розподіляли на власний розсуд.

Таким чином, дії ОСОБА_5 та невстановленої в ході досудового розслідування особи, суперечать чинному законодавству України та Протоколу про попередження і припинення торгівлі людьми, особливо жінками і дітьми, та покарання за неї, що доповнює Конвенцію ООН проти транснаціональної організованої злочинності 2000 року («Палермський протокол 2000 року») (Дата підписання: 11 листопада 2000 року; дата ратифікації: 4 лютого 2004 року; дата набуття чинності для України: 21 травня 2004 року.) і Конвенції Ради Європи про заходи щодо протидії торгівлі людьми 2005 року (Дата підписання: 16 травня 2005 року; дата підписання від імені України: 17 листопада 2005 року; дата ратифікації Україною: 21 вересня 2010 року; дата набуття чинності для України: 1 березня 2011 року), дані документи визначають поняття торгівлі людьми, окреслюють коло суспільно-небезпечних діянь, які підлягають обов`язковій криміналізації, передбачають основні стандарти запобігання, протидії торгівлі людьми.

20.08.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 303, ч. 2 ст. 149 КК України.

22.08.2024 слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначення суми застави у розмірі 454200 гривень.

27.09.2024 ОСОБА_5 повідомлено про зміну повідомленої підозри у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 303, ч. 2 ст. 149 КК України.

Постановою першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури від 14.10.2024 продовжено строк досудового розслідування у даному провадженні до трьох місяців, а саме до 20.11.2024.

До Київського районного суду м. Харкова скеровано клопотання про продовження строку досудового розслідування до шести місяців, тобто до 20.02.2025.

Враховуючи викладене, а також те, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, виникає необхідність у продовженні строку тримання під вартою останнього, оскільки встановлено наявність ризиків, передбачених

п.п. 1, 2, 3,4, 5 ч. 1 ст. 177 КК України.

Підозрюваний та захисник в судовому засіданні не погодилися з даним клопотанням. Вказували, що підозра є необґрунтована, ризики недоведені, докази підозри є недопустимими, в тому просять відмовити у задоволенні клопотання. Підозрюваний просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт, зазначаючи про те, що порушувати його не буде.

Слідчий суддя, вислухавши думки учасників кримінального провадження, та дослідивши надані матеріали, встановив наступне.

СУ ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування за №0000643 від 23.05.2024 року, за ч. 2 ст. 303, ч.2 ст. 149 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання або продовження запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу слідча суддя зобов`язана встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідча, прокурор;- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідча суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідча суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303, ч.2 ст. 149 КК України.

За результатами розгляду даного клопотання продовження запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303, ч.2 ст. 149 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів: протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 06.06.2024 відповідно до якого останінй розповів про вебсайт за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 на якому розміщені оголошення з надання послуг інтимного характеру. Крім того, останінй повідомив про конкртетне оголошення з надання послуг інтимного характеру з зазначенням контактного телефону НОМЕР_6 ;протоколом зняття інформації з електронних інформаційних систем в порядку ч. 2 ст. 264 КПК України від 16.08.2024 відповідно до якого оглянуто вебсайт за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 на якому розміщені оголошення з надання послуг інтимного характеру. Крім того, виявлене конкртетне оголошення з надання послуг інтимного характеру з зазначенням контактного телефону НОМЕР_6 ;протоколом негласної слідчої (розшукової) дії в порядку ст. 260 КПК України № 16/2414нт від 05.08.2024 відповідно до якого 29.07.2024 ОСОБА_5 та ОСОБА_8 розповідають про умови роботи «повією», скільки платять за надання послуг інтимного характеру. Крім того, цього ж дня, ОСОБА_8 пояснюю, що вона відповідає фінансову та рекламну частину, а ОСОБА_5 відповідає за охорону; протоколом негласної слідчої (розшукової) дії в порядку ст. 260 КПК України № 16/2415нт від 05.08.2024 відповідно до якого 17.07.2024 ОСОБА_8 розмовляє з потенційним клієнтом, який цікавиться послугами інтимного характеру. В подальшому, цього ж дня, ОСОБА_8 домовляється про надання певною дівчиною послуг інтимного характеру зазначеному клієнту. Далі, ОСОБА_8 привозить дівчину потенційному клієнту, яка в подальшому надасть йому послуги інтимного характеру зазначеному клієнту; протоколом негласної слідчої (розшукової) дії в порядку ст. 260 КПК України № 16/2416нт від 05.08.2024 відповідно до якого 29.07.2024 ОСОБА_8 розмовляє з потенційним клієнтом, який цікавиться послугами інтимного характеру. Далі, цього ж дня, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_5 привозять дівчину потенційному клієнту, яка в подальшому надасть йому послуги інтимного характеру зазначеному клієнту; протоколом негласної слідчої (розшукової) дії в порядку ст. 260 КПК України № 16/2417нт від 05.08.2024 відповідно до якого 31.07.2024 ОСОБА_8 розмовляє з потенційним клієнтом, який цікавиться послугами інтимного характеру. Далі, цього ж дня, ОСОБА_5 привозить дівчину потенційному клієнту, яка в подальшому надасть йому послуги інтимного характеру зазначеному клієнту; протоколом негласної слідчої (розшукової) дії в порядку ст. 260 КПК України № 16/2418нт від 05.08.2024 відповідно до якого 31.07.2024 ОСОБА_8 розмовляє з потенційним клієнтом, який цікавиться послугами інтимного характеру. Далі, цього ж дня, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_5 привозить дівчину потенційному клієнту, яка в подальшому надасть йому послуги інтимного характеру зазначеному клієнту. Також зафіксовано номер банківської картки НОМЕР_4 , куди необхідно перераховувати потенційним клієнтам грошові кошти за надані їм послуги інтимного характеру; протоколом негласної слідчої (розшукової) дії в порядку ст. 263 КПК України № 16/2413нт від 05.08.2024 відповідно до якого встановлено ознаки вчинення ОСОБА_5 та невстановленою особою кримінального правопорушення проти волі, честі та гідності особи; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 20.08.2024 в ході якого остання повідомила про обставини надання послуг інтимного характеру; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 20.08.2024 відповідно до якого останінй пояснив, що в ніч з 19.08.2024 по 20.08.2024 користувався послугами інтимного характеру. Також останній додав, що може впізнати особу, яка 19.08.2024 на місце зустрічі привезла дівчину, яка надалі надала ОСОБА_16 послуги інтимного характеру; протоколом предявлення особи для впізнання за фотознімками від 20.08.2024, відповідно до якого ОСОБА_16 серед предявленних йому фотознімків впізнав на фотознімку ОСОБА_5 , як особу, яка 19.08.2024 на місце зустрічі привезла дівчину та яка надалі надала ОСОБА_16 послуги інтимного характеру; протоколом огляду, копіювання та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр від 19.08.2024 відповідно до якого особі, яка відповідно до вимог статті 271 КПК України була залучена до проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у вигляді спеціального слідчого експерименту вручені грошові кошти із зазначенням номеру та серії купюр; протоколом обшуку автомобіля Chevrolet Lacetti, д.н.з. НОМЕР_3 , в ході якого вилучено банківську картку № НОМЕР_4 та грошові кошти, які вручені особі, яка відповідно до вимог статті 271 КПК України була залучена до проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у вигляді спеціального слідчого експерименту; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_15 від 20.08.2024 в ході якого остання повідомила про обставини вчинення відносно неї кримінального правопорушення проти волі, честі та гідності особи.

Посилання захисту на недопустимість доказів не встановлено під час судового розгляду даного клопотання. Доводи захисника щодо застосування рішення Конституційного Суду України від 20.10.2011 року під час вирішення даного питання не є обґрунтованим та помилковим, враховуючи надані на адресу слідчого судді матеріали на підтвердження підозри та клопотання.

Слідча суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про продовження запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується.

Питання ж оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні того чи іншого злочину входить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідча суддя дійшла висновку про наявність обґрунтованої підозри, на даній стадії проведення досудового розслідування кримінального провадження, щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303, ч.2 ст. 149 КК України за викладених у клопотанні обставин. Даних стороною захисту на спростування зазначеного не надано.

Вказане може бути підставою для продовження заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України слідча суддя зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Звертаючись з клопотанням, слідчий посилається на існування ризиків, передбачених п.п. 1,2,3, 4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Дослідивши всі представлені відомості та надавши їм належну оцінку, слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний через тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, розуміючи складність проведення досудового розслідування, зокрема в умовах дії воєнного стану, усвідомлюючи неможливість повного контролю державною владою кордонів та території України в умовах Збройної агресії Російської Федерації проти України, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, зокрема на тимчасово окупованих частинах території України та на території Російської Федерації; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; може незаконно впливати на інших підозрюваних та свідків, оскільки вказані особи знайомі, підтримують особисті дружні відносини, може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Також, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

У справі «Стогмюллер проти Автрії» №1602/62 від 10.11.1969 року Суд зазначає, що існує ціла сукупність обставин при врахуванні ризику переховування особи, зокрема, очікуваний важкий вирок або особливий характер затримання особи або відсутність міцних зв`язків у країні, що дає підстави вважати, що наслідки та ризики втечі можуть бути визнані менш небезпечними, ніж продовження тюремного ув`язнення (п. 15).

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків.

При цьому, ризик, передбачений п.4 ч.1 ст. 177 КПК України під час розгляду клопотання слідчою суддею не встановлено, оскільки відсутність пред*явлення підозри іншим невстановленим особам не може бути підставою для існування даного ризику про перешкоджання кримінального провадженню іншим чином. Також, слідча суддя звертає увагу, що аналогічна позиція була висловлена під час минулого вирішення питання про продовження запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні по справі від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, в тому числі і за його клопотанням.

Однак, слідчий суддя вважає, що на цей час існують правові підстави для продовження саме такого запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, на строк досудового розслідування, який продовжено згідно ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 15.11.2024 року до 20.01.2025 року.

І стороною захисту в судовому засіданні не надані належні обґрунтування щодо відсутні встановлених слідчим суддею ризиків.

Слідчою суддею досліджені всі надані дані по особі підозрюваного та враховано, що він є громадянином України, не судимий в силу ст. 89 КК УКраїни, зареєстрований та проживає в м. Харкові, з його слів має цивільну дружину підозрювану ОСОБА_18 , з його слів має дитину, 2010 р.н., яка проживає з матір*ю в Германії, не працевлаштований, з його слів працює таксистом, що не підтверджено даними ДПІ.

Всі зазначені дані про особу підозрюваного свідчать про відсутність міцних соціальних зв*язків та не зменшують існування встановлених ризиків, а відтак не здатні на даному етапі кримінального провадження перешкоджати вчинити йому дії, передбачені п.п. 1, 2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Не було надано і відомостей про неможливість перебування підозрюваного в умовах тримання під вартою, в тому числі і за станом здоров*я станом на теперішній час.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Враховуючи наявність визначених ризиків, а також те, що даний злочин вчинений під час дії воєнного стану, а отже у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав та інтересів суспільства, оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання винуватим у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, наявність встановлених ризиків за ст. 177 КПК України, а тому застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, за наявності всіх наданих даних по особі підозрюваного, і слідчий суддя продовжує відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування. Об*єктивних даних на спростування даних висновків слідчого судді стороною захисту не надано.

А тому, з урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, даних про особу підозрюваного, слідча суддя вважає, що з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення підозрюваним виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

При цьому слідча суддя зазначає, що при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідча суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі домашній арешт, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої

В розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів»

За таких обставин клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню, з визначенням застави у розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 454420 грн., та вважає її достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, з врахуванням всіх повідомлених даних по особі підозрюваного, і оскільки внесення застави саме у такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, зупинення його злочинної діяльності. Вказаний розмір застави не є завідомо непомірним для підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 206, 211, 213, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

Постановив:

Клопотання слідчого, погоджене прокурором по кримінальному провадженню №0000643 від 23.05.2024 задовольнити.

Продовжити застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 60 днів тобто до 13 січня 2025 року включно.

Зобов`язати слідчого ОСОБА_4 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про продовження взяття під варту останнього.

Визначити суму застави у розмірі 454200 гр. (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті гривень), які необхідно внести на депозитний рахунок ТУДСА України у Харківській області (одержувач: ТУ ДСА України в Харківській області; код одержувача: 26281249; банк одержувача: ДКСУ м. Київ; МФО одержувача: 820172; Р/р: UА 0006674 (справа №----) до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

1) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він мешкає м. Харків, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Встановити строк дії ухвали до 13.01.2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції в Харківський апеляційний суд протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідча суддя