Справа № 467/1419/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2024 року Арбузинський районний суд Миколаївської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника державної установи "Південноукраїнська виправна колонія (№83) про вирішення питання щодо приведення вироку у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18.07.2024 року № 3886-ІХ відносно засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Суворівка Новоодеського району, Миколаївської області, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

По даній справі засуджений:

- 19.01.2023 року Новоодеським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі.

- 01.08.2023 року Новоодеським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.

ВСТАНОВИВ:

Начальник ДУ "Південноукраїнська виправна колонія (№83) ОСОБА_5 звернувся до суду з поданням про вирішення питання щодо приведення вироку у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18.07.2024 року № 3886-ІХ відносно засудженого ОСОБА_4 .

Посилається на те, що засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ "Південноукраїнська виправна колонія (№83) з 26.04.2024 року на підставі вироку Новоодеського районного суду Миколаївської області від 01.08.2023 року.

Початок строку відбування покарання 02.08.2022 року.

Кінець строку відбування покарання 02.09.2027 року.

Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18.07.2024 року № 3886-ІХ, збільшені межі застосування Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушень, зокрема викрадення чужого майна. Так, відповідно до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_4 засуджений вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 19.01.2023 року за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі.

Даним вироком встановлено, що 30.11.2021 року, ОСОБА_4 таємно викрав чужого майна на суму 2120,00 грн. що не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.; у період з 10.06.2022 року по 11.06.2022 року таємно викрав чужого майна на суму 1149,79 грн. що не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Також, у період з 13.07.2022 року по 15.07.2022 року таємно викрав чужого майна на загальну суму 626,25 грн. що не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.; 02.08.2022 року таємно викрав чужого майна на загальну суму 1072,60 грн. що не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

01.08.2023 року Новоодеським районним судом Миколаївської області ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Даним вироком встановлено, що ОСОБА_4 02.04.2021 року шляхом зловживання довірою, заволодів чужим майном на суму 1316,33 грн., що не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Крім того, 18.06.2021 року, ОСОБА_4 , повторно, шляхом зловживання довірою, заволодів чужим майном на суму 1381,80 грн., що не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Тому, враховуючи вищенаведене, просить вирішити питання щодо приведення вироку у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18.07.2024 року № 3886-ІХ відносно засудженого ОСОБА_4 .

В судове засідання представник колонії не з`явився, причину неявки суду не повідомив.

Засуджений ОСОБА_4 надіслав до суду заяву про розгляд подання у його відсутність.

Прокурор проти задоволення подання не заперечував.

Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали, надані в обґрунтування подання та матеріали особової справи засудженого, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п.13 ч.1 ст. 537 КПК України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 63 КК України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ "Південноукраїнська виправна колонія (№83) з 26.04.2024 року на підставі вироку Новоодеського районного суду Миколаївської області від 01.08.2023 року.

ОСОБА_4 засуджений вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 19.01.2023 року за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Даним вироком встановлено, що ОСОБА_4 16.11.2021 року таємно викрав чужого майна, а саме у ОСОБА_6 на суму 2464,50 грн.; 17.11.2021 року таємно викрав чужого майна, належного ОСОБА_6 на суму 3180,00 грн.; 19.11.2021 року таємно викрав чужого майна, належного ОСОБА_6 на суму 3153,50 грн. Далі, 30.11.2021 року, ОСОБА_4 таємно викрав чужого майна, належного ОСОБА_6 на суму 2120,00 грн. що не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.; також, 03.12.2021 року ОСОБА_4 таємно викрав чужого майна, належного ОСОБА_6 на суму 2385,00 грн.; на початку вересня 2021 року ОСОБА_4 таємно викрав чужого майна, належного ОСОБА_6 на суму 2600 ,00 грн.; у період з 10.06.2022 року по 11.06.2022 року таємно викрав чужого майна, що належить ОСОБА_7 на суму 1149,79 грн. що не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Також, у період з 09.07.2022 року по 13.07.2022 року ОСОБА_4 таємно викрав чужого майна, належного ОСОБА_8 на суму 3679,90 грн.; у період з 13.07.2022 року по 15.07.2022 року ОСОБА_4 таємно викрав чужого майна, належного ОСОБА_8 на загальну суму 626,25 грн. що не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.; 02.08.2022 року ОСОБА_4 , таємно викрав чужого майна, належного ОСОБА_9 на загальну суму 1072,60 грн. що не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

01.08.2023 року Новоодеським районним судом Миколаївської області ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190, ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України. На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 19.01.2023 року остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі. Даним вироком встановлено, що ОСОБА_4 02.04.2021 року шляхом зловживання довірою, заволодів чужим майном на суму 1316,33 грн., що не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Крім того, 18.06.2021 року, ОСОБА_4 , повторно, шляхом зловживання довірою, заволодів чужим майном на суму 1381,80 грн., що не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Далі 29.06.2022 року ОСОБА_4 таємно викрав чужого майна, належного ОСОБА_10 на суму 2766,67грн.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18.07.2024 року № 3886-ІХ (надалі Закон № 3886ІХ)

Відповідно до вказаного Закону № 3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Верховний Суд у постанові від 23 травня 2023 року у справі № 940/225/21 вказав, що для відмежування таємного викрадення чужого майна (крадіжки) як кримінального проступку від дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, яке є адміністративним правопорушенням (ст. 51 КУпАП), вирішальною є вартість викраденого майна.

При цьому вартість чужого майна, яка вважається дрібною, встановлюється у ст. 51 КУпАП, а не в Особливій частині КК України. Тобто, без застосування норм статті 51 КУпАП неможливо визначити кримінальну протиправність діяння, яке має ознаки крадіжки, а отже норми статті 51 КУпАП є невід`ємною складовою законодавства України про кримінальну відповідальність в аспекті застосування статей 185,190 КК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу ІV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до п.п. 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Отже, після набрання чинності Закону України № 3886-ІХ, дрібним викраденням чужого майна вважається, зокрема, крадіжка, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Вказане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З огляду на наведене суд вважає необхідним застосувати у даній справі зворотну дію у часі Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18.07.2024 року № 3886-ІХ, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Так, судом встановлено, що станом на час вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3,4 ст. 185 КК України згідно вироку Новоодеського районного суду Миколаївської області від 19.01.2023 року, а саме:

- 30.11.2021 року, таємного викрадення чужого майна, належного ОСОБА_6 на суму 2120,00 грн., що не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

- 03.12.2021 року таємного викрадення чужого майна, належного ОСОБА_6 на суму 2385,00 грн., що не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

- у період з 10.06.2022 року по 11.06.2022 року таємного викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_7 на суму 1149,79 грн., що не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

- у період з 13.07.2022 року по 15.07.2022 року таємного викрадення чужого майна, належного ОСОБА_8 на загальну суму 626,25 грн., що не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.;

- 02.08.2022 року таємного викрадення чужого майна, належного ОСОБА_9 на загальну суму 1072,60 грн., що не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Також, станом на час вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190 КК України згідно вироку Новоодеського районного суду Миколаївської області від 01.08.2023 року, а саме:

- станом на 01.01.2021 року два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян становило 2270 грн. В той час як ОСОБА_4 02.04.2021 року шляхом зловживання довірою, заволодів чужим майном на суму 1316,33 грн., відповідно, що виключає кримінальну відповідальність за ці діяння.

- станом на 01.01.2021 року два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян становило 2270 грн. В той час як ОСОБА_4 18.06.2021 року шляхом зловживання довірою, заволодів чужим майном на суму 1381,80 грн., відповідно, що виключає кримінальну відповідальність за ці діяння.

За таких обставин, враховуючи часткову декриміналізацію, введену Законом № 3886-ІХ, на підставі ст. 5 та ч. 2 ст. 74 КК України, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного за вказаними епізодами та привести вироки у відповідність.

На підставі ст.5, ч. 2 ст. 74 КК України, Закону України № 3886-ІХ, керуючись ст.ст.336, 537,539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання начальника державної установи "Південноукраїнська виправна колонія (№83) про вирішення питання щодо приведення вироку у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18.07.2024 року № 3886-ІХ, задовольнити.

ЗасудженогоОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання призначеного вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 19.01.2023 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України за епізодами:

- 30.11.2021 року, таємного викрадення чужого майна, належного ОСОБА_6 на суму 2120,00 грн.;

- 03.12.2021 року таємного викрадення чужого майна, належного ОСОБА_6 на суму 2385,00 грн.;

- у період з 10.06.2022 року по 11.06.2022 року таємного викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_7 на суму 1149,79 грн.;

- у період з 13.07.2022 року по 15.07.2022 року таємного викрадення чужого майна, належного ОСОБА_8 на загальну суму 626,25 грн.;

- 02.08.2022 року таємного викрадення чужого майна, належного ОСОБА_9 на загальну суму 1072,60 грн. у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

ЗасудженогоОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання призначеного вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 01.08.2023 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

Виключити у вирокуНовоодеського районного суду Миколаївської області від 01.08.2023 року вказівку на застосування ч. 1 ст. 70 КК України у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 01.08.2023 року за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 19.01.2023 року остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Копію ухвали направити начальнику державної установи «Південноукраїнська виправна колонія (№ 83)» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1