Справа 522/9889/23
Провадження 1-кп/522/706/24
УХВАЛА

15.10.2024 м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши кримінальне провадження № 0000248 від 14.10.2022, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївки Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , який на момент вчинення правопорушення проходив службу на посаді спеціаліста ІАС 1-го управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим, у військовому званні капітан, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про повернення застави, внесеної за нього в якості запобіжного заходу, посилаючись на те, що строк дії ухвали, згідно з якою на нього, як обвинуваченого було покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України сплинув, запобіжний захід продовжено не було, а також із посиланням тим, що він не отримує заробітну плату та не може працевлаштуватися на іншу роботу через те, що є працівником правоохоронного органу та це буде порушенням Закону України «Про запобігання корупції»; мешкає у м. Херсон та у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем йому дуже важко приїжджати до м. Одеси.

Захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід, у вигляді особистого зобов`язання, зокрема посилаючись на необхідність повернення застави внесеної за обвинуваченого; закінчення визначеного ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу, згідно з яким до останнього було застосовано, обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України; належну поведінку та виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.

Прокурор заперечував проти заявлених клопотань, вважав їх безпідставними, зокрема посилаючись на те, що чинним КПК України не встановлено строку дії запобіжного заходу у вигляді застави, у зв`язку з чим цей запобіжний захід діє до його скасування; зазначив, що закінчення строку дії покладених на обвинуваченого судом обов`язків не припиняє дію основного запобіжного заходу у виді застави, і не є підставою для повернення застави; вважав, що наведені стороною захисту обґрунтування не є підставою для зміни запобіжного заходу обвинуваченому.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали суд встановив наступне.

Так, згідно з ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 02.03.2023 стосовно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 26.03.2023 із визначенням альтернативного запобіжного заходу - застави в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 107 360 гривень та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

03.03.2023 ОСОБА_4 звільнений з - під варти у зв`язку із внесенням застави заставодавцем ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 23.03.2023 задоволено клопотання прокурора та продовжено відносно ОСОБА_4 строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25.04.2023 задоволено клопотання прокурора та продовжено відносно ОСОБА_4 строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України до 26.05.2023.

22.08.2023 ухвалою суду клопотання прокурора задоволено частково, покладено на обвинуваченого ОСОБА_4 строком на два місяці, до 22.10.2023 обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України.

Таким чином, на даний час, строк дії обов`язків покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 сплив.

Згідно зі ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави (ч.4 ст.202 КПК).

Відповідно до приписів ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Так, судом встановлено, що строк дії покладених на ОСОБА_4 додаткових процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у зв`язку із застосуванням до нього застави не продовжувався.

Разом з тим, закінчення строку дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків не припиняє дію основного запобіжного заходу (яким в даному випадку є застава) і не є підставою або умовою повернення визначеної в ухвалі про застосування запобіжного заходу і внесеної застави.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

При цьому, згідно ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Обґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді застави, може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказаний запобіжний захід було застосовано, та у зв`язку з виникненням інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення або скасування, оскільки строк дії цього запобіжного заходу не зазначено, а тривалість в часі запобіжного заходу без врахування обставин справи в конкретному випадку може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження.

Разом з тим суд зауважує, що дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків при наявності визначених в ухвалі ризиків не є достатньою умовою для зміни запобіжного заходу.

Суд наголошує, що після спливу строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, для обвинуваченого, крім визначених ухвалою слідчого судді, продовжують діяти загальні процесуальні обов`язки, передбачені ч. 7 ст. 42 КПК України, які забезпечуються внесеною заставою.

Також суд звертає увагу на те, що внесення застави за ухвалою слідчого судді було правом заставодавця, яке не обумовлювалося ні строком дії застави, ні обов`язком держави повернути її на першу вимогу, а доводи обвинуваченого щодо необхідності повернення застави, у зв`язку з тим, що він не отримує заробітну плату та не може працевлаштуватися на іншу роботу через те, що є працівником правоохоронного органу та це буде порушенням Закону України «Про запобігання корупції»; мешкає у м. Херсон та у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем йому дуже важко приїжджати до м. Одеси, не підтверджують зменшення або зникнення встановлених раніше ризиків, у зв`язку з чим не приймаються судом до уваги.

Керуючись ст.ст. 110, 176-179, 194, 291, 331, 371, 372, 376, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про повернення застави - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту проголошення. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судові рішення, передбачені ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1