УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 323/2737/14-к

провадження № 51-4569 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 23 серпня 2024 року,

встановив:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 серпня 2024 року задоволено клопотання прокурора та оголошено у міжнародний розшук обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , а провадження по справі зупинено до розшуку обвинувачених.

Ухвалою судді Запорізького апеляційного суду від 23 серпня 2024 року відповідно до частини 4 статті 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 на вказану ухвалу від 05 серпня 2024року.

У своїй касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд вказаної ухвали апеляційного суду в касаційному порядку. Посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Зокрема, вважає, що висновки суду першої інстанції про ухилення ОСОБА_5 від явки до суду є безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а тому відсутні підстави у відповідності до статті 335 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) для оголошення останнього у міжнародний розшук та зупинення провадження. Вказує на те, що місцевий суд допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону щодо обмеження конституційного права ОСОБА_5 на вільний вибір свого захисника, а також не відреагував на неналежне здійснення захисником своїх обов`язків, що призвело до порушення права на захист обвинуваченого. Вважає, що оскаржувана ухвала апеляційного суду постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Згідно із положеннями частини 1 статті 392 КПК, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

У частині 2 статті 392 КПКвизначено, що ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

При цьому, чинним КПК не передбачено окреме оскарження в апеляційному порядку ухвали суду про оголошення обвинуваченого у міжнародний розшук та зупинення кримінального провадження.

Згідно з частиною 4 статті 399 КПКсуддя-доповідач апеляційного суду відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

З урахуванням зазначеного, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що вказана ухвала Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 серпня 2024 року оскарженню в апеляційному порядку не підлягає тавідповідно до вимог частини 4 статті 399 КПКпостановив ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Доводи касаційної скарги захисника щодо недотримання апеляційним судом загальних засад кримінального провадження є непереконливими.

Оскільки частиною 6 статті 9 КПК передбачено, що коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною 1 статті 7 цього Кодексу. Однак, у цьому випадку не виникає питань, які б не було врегульовано чи неоднозначно застосовано нормами КПК. А тому немає підстав вважати, що апеляційний суд, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, не дотримався загальних засад кримінального провадження щодо забезпечення права на оскарження процесуальних рішень.

Відтак, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги захисника.

Що стосується прохання захисника в касаційній скарзі про передачу справи саме до Першої судової палати Касаційного кримінального суду, оскільки наявні підстави для відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 20 червня 2023 року (справа № 752/1779/20), то колегія суддів звертає увагу на те, що законодавець визначив підстави і порядок передачі кримінального провадження на розгляд палати, об`єднаної або Великої Палати Верховного Суду у статтях 434-1, 434-2 КПК, тобто відніс до стадії касаційного розгляду.

Водночас прийняття рішення про передачу кримінального провадження на розгляд палати, об`єднаної або Великої Палати Верховного Суду на стадії розгляду у порядку статті 428 КПК, зокрема, до відкриття касаційного провадження, не передбачено чинним КПК.

На підставі наведеного, керуючись пунктом 2 частиною 2 статті 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 23 серпня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3