22.08.2024
Справа 642/2167/23
Номер провадження 1-кс/642/2361/24
УХВАЛА

Іменем України

22 серпня 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000649 від 07.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про арешт майна, у якому просить накласти арешт на майно, а саме автомобіль марки «VOLKSWAGEN», моделі PASSAT», номер шасі НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 , який перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З матеріалів клопотання вбачається, що Слідчими другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000649 від 07.04.2023 за підозрою ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюють прокурори відділу Харківської обласної прокуратури.

У даному кримінальному провадженні 07.08.2024 із дотриманням вимог ст. ст. 40, 135, 276 - 278 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме у колабораційній діяльності, тобто у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

Повідомлення про підозру ОСОБА_4 та повістки про виклик підозрюваного 07.08.2024 опубліковано в ЗМІ газеті КМУ «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора відповідно до ч. 9 ст. 135 КПК України.

Обставини кримінального правопорушення викладені письмово у клопотанні прокурора.

В обгрунтування клопотання прокурор посилається на те, що санкція злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 передбачає відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від 12 до 15 років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від 10 до 15 років та з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст.64-2 КК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

На запит прокурора від Національного агенства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі Агентство) 09.11.2023 за № 5333-25-28/40дск надійшла відповідь про наявність майна, яке належить ОСОБА_4 .

Відповідно до отриманої інформації Агентства у ОСОБА_4 на праві власності перебуває автомобіль марки «VOLKSWAGEN», моделі PASSAT», номер шасі НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 .

Дана інформація також підтверджена матеріалами другого оперативного відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтави, від 05.08.2024 за № 33056-24/15-03-2 з додатком - копією реєстраційної карти транспортного засобу.

Крім того, відповідно до інформації другого оперативного відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 після деокупації м. Вовчанська Чугуївського району Харківської області (після 12.09.2022) покинув територію України через неконтрольовану ділянку кордону.

На теперішній час місце перебування ОСОБА_4 не встановлена, але можливо його знаходження на території РФ держави, визнаною державою-агресором.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У даному випадку метою арешту є забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

До теперішнього часу місце знаходження ОСОБА_4 не встановлено. Після деокупації м. Вовчанська Чугуївського району Харківської області останній виїхав через неконтрольовану Україною ділянку кордону до РФ.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, з метою можливої конфіскації майна як виду покарання, орган досудового розслідування вважає за необхідне накласти арешт на вище перелічене майно, а саме: автомобіль марки «VOLKSWAGEN», моделі PASSAT», номер шасі НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 .

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала та просила задовольнити.

Слідчий суддя, вислухавши доводи прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1ст. 170 КПК Україниарештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

При цьому, у відповідності до п.3 ч.2ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч.5ст.170 КПК Україниу випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбаченихКримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Згідно вимог ч. 2ст. 173 КПК Українипри вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених в тому числі й п. 3 ч. 2ст. 170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

З поданого клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002616 від 12.08.2022 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме у колабораційній діяльності, тобто у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

Санкція ч. 7 ст. 111-1 КК України, за якою ОСОБА_4 повідомлено про підозру, передбачає конфіскацію майна.

Обставини підозри суд вважає достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та втручання у мирне володіння майном.

Крім того, чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для можливої конфіскації майна.

На підставі оцінки зібраних матеріалів вбачається обґрунтованість підозри та є підстави вважати, що не накладення арешту на майно може призвести до його знищення, приховання, відчуження, що унеможливить застосування додаткового покарання у випадку визнання особи винною, тому на вищевказане майно слід накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження для можливої конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174,376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, перереєстрації, реєстрації, на автомобіль марки «VOLKSWAGEN», моделі PASSAT», номер шасі НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 , який перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.н. НОМЕР_3 ).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1