Справа № 214/6502/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у м. Кривому Розі кримінальне провадження №0000039 від 08 лютого 2023 року щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Заріччя Тульської області Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, інвалідом не являється, на утриманні малолітніх дітей немаючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На початку лютого 2023 року, точний день та час встановити не надалось можливим, у ОСОБА_3 перебуваючи за попереднім місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , виник протиправний план, направлений на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами інших осіб, шляхом вчинення шахрайських дій пов`язаний із здійсненням телефонних дзвінків та повідомленням особам про затримання їх родичів працівниками поліції і вимагання грошової винагороди за їх звільнення.

Для реалізації розробленого ОСОБА_3 протиправного плану, останній придбав сім-картки з абонентськими номерами телефонів НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , мобільний телефон «Huawei» ІМЕІ-1: НОМЕР_10 , ІМЕІ-2: НОМЕР_11 ; мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ: НОМЕР_12 ; мобільний телефон «Huawei» ІМЕІ-1: НОМЕР_13 , ІМЕІ-2: НОМЕР_14 ; мобільний телефон «Nokia» ІМЕІ-1: НОМЕР_15 , ІМЕІ-2: НОМЕР_16 ; мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ-1: НОМЕР_17 , ІМЕІ-2: НОМЕР_18 ; мобільний телефон «Nokia» ІМЕІ-1: НОМЕР_19 , ІМЕІ-2: НОМЕР_20 , які потрібні були та використовувались для здійснення телефонних дзвінків іншим особам з метою повідомлення неправдивої інформації, що він є працівником поліції та відносно їх родичів, які начебто перебувають у поліції і незаконного заволодіння коштами шляхом шахрайства, таким чином вводячи в оману потерпілих стосовно правдивості своїх намірів, звільнення їх родичів від поліції, представником яких він в дійсності не був, після чого отримувати через підконтрольні йому банківські платіжні картки, перераховані ними грошові кошти в якості повної сплати за звільнення їх родичів працівниками поліції, на заздалегідь відкриті банківські платіжні картки НОМЕР_21 та НОМЕР_22 , які перебували у володінні ОСОБА_3 , реквізити яких надавав в ході телефонних розмов.

Так, ОСОБА_3 реалізуючи єдиний протиправний умисел направлений на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, діючи з корисливих мотивів, відповідно до розробленого заздалегідь плану, 07.02.2023 приблизно о 11:00 годин дня, перебуваючи за попереднім місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , використовуючи мобільний телефон марки «Nokia», який унікально ідентифікований, тобто встановлений ІМЕІ-1: НОМЕР_15 , ІМЕІ-2: НОМЕР_16 , всередині якого перебувала сім-картка з абонентським номером телефону НОМЕР_7 , здійснив дзвінок на невідомий номер телефону НОМЕР_23 , який належить потерпілій ОСОБА_4 , на який відповіла остання та шляхом обману, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном у вигляді грошових коштів, ОСОБА_3 у телефонній розмові з потерпілою, використовуючи ефект несподіваності, скориставшись хвилюванням та розгубленим станом потерпілої ОСОБА_4 почав вводити її в оману, видавши себе за її доньку і повідомив завідомо неправдиву інформацію про те, що вона потрапила до поліції за вчинення кримінального правопорушення.

Надалі, використовуючи розгублений стан потерпілої та її родинні зв`язки із донькою, висунув умову добровільно передати грошові кошти для відшкодування заподіяної за нібито вчинення донькою кримінального правопорушення із потерпілим матеріальної шкоди на лікування та уникнення від притягнення до кримінальної відповідальності її доньки за скоєне правопорушення у сумі 26000 гривень шляхом переказу на банківську платіжну картку НОМЕР_21 , яка перебувала у володінні ОСОБА_3 та реквізити якої надавав в ході телефонної розмови.

Однак, з причин, що не залежали від його волі, ОСОБА_3 не встиг виконати всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального проступку до кінця, так як потерпіла ОСОБА_4 не повірила в те, що вказаний телефонний дзвінок здійснює її донька і поклала слухавку, закінчивши на цьому телефонну розмову, таким чином припинивши протиправні дії відносно неї, які намагався вчинити ОСОБА_5 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 належить кваліфікувати за ч.3 ст.15, ч.1 ст.190 КК України за ознаками незакінченого замаху на заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство).

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 про обвинувачення у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України, який складений процесуальним керівником - прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 , надійшов до суду із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Окрім того, згідно з заявою ОСОБА_5 від 25.07.2024 щодо визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеної за участі його захисника адвоката ОСОБА_7 , обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами викладеними в обвинувальному акті. Також, ОСОБА_5 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку та погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи викладене вище, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.

У відповідності до положень ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , є кримінальним проступком.

Частинами 1 та 2 ст. 382 КПК України визначено, що суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок, який повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду, та в якому за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього письмові докази, які, відповідно до положень ст.ст. 85, 86 КК України, є належними та допустимими, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України, як незакінчений замах на заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство).

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, зокрема, відомості, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому визнається щире каяття.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_5 по відношенню до інкримінованого йому кримінального проступку підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР» у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

При призначенні покарання суд враховує, що у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16.10.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Також, у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005) та «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.02.2005) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Крім того, відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_5 покарання за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України, у виді пробаційного нагляду в межах санкції ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і буде необхідним для попередження нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання судом не встановлено.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати по справі відсутні.

Арешт накладений на мобільні телефони, банківські картки, сім карти мобільних операторів, згідно ухвали слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області, необхідно скасувати.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 368-371, 370, 373, 374, 381-382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років пробаційного нагляду.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України, покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбування покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Арешт накладений на: Мобільний телефон марки «Huawei» моделі «MUA-029», ІМЕІ-1: НОМЕР_10 , ІМЕІ-2: НОМЕР_11 , Мобільний телефон «Samsung» моделі «Є1080», ІМЕІ: НОМЕР_12 , Мобільний телефон «Huawei» моделі «SLA_L22», ІМЕІ-1: НОМЕР_13 , ІМЕІ-2: НОМЕР_14 , Мобільний телефон «Nokia» моделі «ТА-1053», ІМЕІ-1: НОМЕР_15 , ІМЕІ-2: НОМЕР_16 , Мобільний телефон «Samsung», ІМЕІ-1: НОМЕР_17 , ІМЕІ-2: НОМЕР_18 , Мобільний телефон «Nokia», ІМЕІ-1: НОМЕР_19 , ІМЕІ-2: НОМЕР_20 , Сім-картки з абонентськими номерами телефонів НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , Банківські платіжні картки АТ «ОЩАДБАНК» з номером НОМЕР_21 та АТ «А-Банк» з номером НОМЕР_22 , на які накладено арешт на підставі ухвали слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 14.02.2023 по справі №309/623/23 - скасувати (т. 2 а.с. 28).

Речові докази:

1) Мобільний телефон марки «Huawei» моделі «MUA-029», ІМЕІ-1: НОМЕР_10 , ІМЕІ-2: НОМЕР_11 , що перебуває у камері зберігання речових доказів згідно квитанції 1786/23 - звернути в дохід держави (т. 2 а.с. 24-25, 46).

2) Мобільний телефон «Samsung» моделі «Є1080», ІМЕІ: НОМЕР_12 , що перебуває у камері зберігання речових доказів згідно квитанції 1786/23 - звернути в дохід держави (т. 2 а.с. 24-25, 46).

3) Мобільний телефон «Huawei» моделі «SLA_L22», ІМЕІ-1: НОМЕР_13 , ІМЕІ-2: НОМЕР_14 , що перебуває у камері зберігання речових доказів згідно квитанції 1786/23 - звернути в дохід держави (т. 2 а.с. 24-25, 46).

4) Мобільний телефон «Nokia» моделі «ТА-1053», ІМЕІ-1: НОМЕР_15 , ІМЕІ-2: НОМЕР_16 , що перебуває у камері зберігання речових доказів згідно квитанції 1786/23 - звернути в дохід держави (т. 2 а.с. 45, 46).

5) Мобільний телефон «Samsung», ІМЕІ-1: НОМЕР_17 , ІМЕІ-2: НОМЕР_18 , що перебуває у камері зберігання речових доказів згідно квитанції 1786/23 - звернути в дохід держави (т. 2 а.с. 45, 46)..

6) Мобільний телефон «Nokia», ІМЕІ-1: НОМЕР_19 , ІМЕІ-2: НОМЕР_20 , що перебуває у камері зберігання речових доказів згідно квитанції 1786/23 - звернути в дохід держави (т. 2 а.с. 45, 46).

7) Сім-картки з абонентськими номерами телефонів НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , що перебуває у камері зберігання речових доказів згідно квитанції 1786/23 - знищити (т. 2 а.с. 24-25, 45, 46).

8) Банківські платіжні картки АТ «ОЩАДБАНК» з номером НОМЕР_21 та АТ «А-Банк» з номером НОМЕР_22 , що перебуває у камері зберігання речових доказів згідно квитанції 1786/23 - знищити (т. 2 а.с. 45-46).

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1