СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

пр. № 1-кс/759/8301/24

ун. № 759/24537/24

22 листопада 2024 року слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, подане в кримінальному провадженні №0000382 відомості які 12.11.2024 року внесені до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва надійшло вищезгадане клопотання, в якому суб`єктом звернення порушено питання про накладення арешту на майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на ноутбук AsesNitro5, model№N22C1, що вилучено в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що Відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області (м. Київ, вул. Святошинська, 2-А) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000382 від 12.11.2024 за ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, достовірно знаючи, що указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні продовжувався указами Президента України неодноразово і діє на теперішній час.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 08.11.2024, ОСОБА_6 через спільних знайомих познайомився з ОСОБА_5 . Під час особистого спілкування ОСОБА_5 з ОСОБА_6 , яке відбулось 08.11.2024, з метою справити враження на останнього, ОСОБА_5 повідомив йому завідомо неправдиву інформацію про те, що він є підполковником Головного управління розвідки Міністерства оборони України ОСОБА_7 та може сприяти останньому у вирішення будь-яких питань.

У подальшому, ОСОБА_6 , будучи переконаним в добропорядності ОСОБА_5 та не здогадуючись про дійсні наміри, розповів інформацію про те, що є директором ТОВ «СП БК «Архімед». В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на умисне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 , що у нього є впливові зв`язки в Офісі Президента України, які за грошову винагороду можуть вплинути в наданні підприємству статусу критичної інфраструктури, а також ОСОБА_5 запропонував виготовити працівникам підприємства довідки про визнання осіб інвалідами за грошову винагороду в розмірі 3 000 доларів США за одну довідку.

У подальшому, 15.11.2024 близько 14:30 год., перебуваючи у ресторані «Бістро Пекаря», за адресою: АДРЕСА_2, ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_6 та, не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, попросив останнього надати 16 000 тисяч доларів США як частину вартості за виготовлення десяти співробітникам ТОВ «СП БК «Архімед» довідок про визнання їх інвалідами.

Так, 18.11.2024 близько 19:10 год, у ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_6 , що діяв під контролем правоохоронних органів, який передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 16 000 тисяч доларів США в якості половини вартості оплати за 10 довідок на осіб зі статусом інвалідів, що станом на 18.11.2024 відповідно до офіційного курсу НБУ щодо іноземних валют еквівалентно 660 473 гривням.

З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення даного кримінального правопорушення, відшукання і вилучення предметів, а також інших речей, які мають значення для досудового розслідування та в подальшому можуть бути використані як доказ під час судового розгляду 18.11.2024 слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 проведено невідкладний обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було вилучено: ноутбук AsesNitro5, model№N22C1.

18.11.2024 вилучений ноутбук після проведення обшуку визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, який самостійно або в сукупності з іншими доказами має суттєве значення для документування протиправної діяльності вказаних вище осіб та встановлення істини по даному кримінальному провадженню.

На разі, в ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно, яке вилучено 18.11.2024 за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки є вагомі підстави вважати, що вищевказані речі самостійно або в сукупності з іншими доказами мають суттєве значення для документування протиправної діяльності вказаної вище особи та встановлення істини по даному кримінальному провадженню.

У судове засідання слідчий не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, про причини неприбуття слідчого суддю не повідомив та подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення зазначеного клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7) ч. 2 ст. 131 КПК України передбачено такий вид заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Положенням ч. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що 18.11.2024 слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 проведено невідкладний обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було вилучено: ноутбук AsesNitro5, model№N22C1.

18.11.2024 вилучений ноутбук після проведення обшуку постановою слідчого визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 20.11.2024 року у справі №759/24539/24 визнано законним проведення обшуку житла, який був проведений 18.11.2024 слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було вилучено: ноутбук AsesNitro5, model№N22C1.

Отже, зазначене в клопотанні майно, підпадає під ознаки речових доказів, оскільки зберегло на собі сліди кримінального правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, з метою збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту майна, про яке йдеться в клопотанні.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, подане в кримінальному провадженні №0000382 відомості які 12.11.2024 року внесені до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на ноутбук AsesNitro5, model№N22C1, що вилучено в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника та/або слідчого у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1