Справа № 439/2106/24
Провадження №1-кс/439/350/24
У Х В А Л А

про розгляд клопотання

про застосування запобіжного заходу

у виді тримання під вартою

11 жовтня 2024 року м. Броди

Слідчий суддя Бродівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , із участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора: начальника Бродівського відділу Золочівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного: ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Слідчого відділення Відділення поліції № 1 Золочівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000282 від 13 вересня 2024 року, відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Стоянівка, Радивилівського району (на даний час у зв`язку з адмінреформою це Дубенський район) Рівненської області, українець, громадянин України, який на обліках у лікарів психіатра чи нарколога не перебуває, не є особою, стосовно яких згідно ст. 480 КПК України застосовується особливий порядок кримінального провадження чи особою, зазначеною у ст. 481 КПК України, зокрема не є депутатом, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючий, який на утриманні неповнолітніх (малолітніх) дітей, осіб з інвалідністю або осіб похилого віку не має, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий, -

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України,-

в с т а н о в и в:

10 жовтня 2024 року до слідчого судді Бродівського районного суду Львівської області надійшло клопотання слідчого, яке погоджене із прокурором, у якому слідчий просить застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів щодо підозрюваного ОСОБА_4 із визначенням застави у розмірі 80 двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Необхідність задоволення даного клопотання слідчий мотивує тим, що Слідчим відділом Відділення поліції № 1 Золочівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000282 від 13 вересня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.

Слідчий наголошує, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , який постійно проживає за місцем своєї реєстрації, а саме за адресою: АДРЕСА_1 та постійно користується сховищем у підвальному приміщенні багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , в порушення п. п. 1, 2 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2471-XII від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», з подальшими змінами та доповненнями, згідно яких зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху, віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян, та «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою КМУ від 17 жовтня 1992 року № 576 і «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, що регулює порядок поводження з цими предметами, вчинив умисні протиправні дії з незаконного носіння, зберігання та збуту вибухової речовини та вибухового пристрою, без передбаченого законом дозволу, вирішив у зазначених квартирі та сховищі, які замикаються на замки, незаконно зберігати наявні у нього боєприпаси та вибухові речовини (походження яких досудовим розслідуванням не встановлено), а саме 3 (три) боєприпаси до стрілецької вогнепальної зброї (патрони) калібру 5,45?39 мм, які застосовуються для стрільби з нарізної вогнепальної стрілецької зброї калібру 5,45 мм, а саме: автомата Калашникова АК-74 та його модифікацій (АК-74Н, АКС-74, АКС-74Н, АКС-74У, АКС-74 УН, АК-74М, Ак-105), 5,45 мм ручного кулемета Калашникова РПК-74 та його модифікацій (РПК-74Н, РПКС-74, РПКС-74Н), 5,45-мм автомата Ніконова АН-94 та інших зразків зброї призначених для стрільби 5,45 мм патронами, корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 (спорядженої вибуховою речовиною), яка є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини та корпус вибухового пристрою, який зовні схожий на корпус фінської гранати m 50, який імовірно спорядженої вибуховою речовиною, яка є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини.

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_4 за місцем свого проживання у вищевказаній квартирі АДРЕСА_3 незаконно зберігав 3 (три) предмети, які за зовнішніми ознаками схожі на боєприпаси до стрілецької вогнепальної зброї (патрони) калібру 5,45?39 мм, а також у сховищі, яке перебуває в його постійному користуванні та знаходиться у підвальному приміщенні багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , незаконно зберігав корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 (спорядженої вибуховою речовиною), яка є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини та корпус вибухового пристрою, який зовні схожий на корпус фінської гранати М-50, який імовірно спорядженої вибуховою речовиною, яка є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини.

Також, ОСОБА_4 переслідуючи мету особистого збагачення, з корисливого мотиву, у невстановлений досудовим розслідуванням час вирішив незаконно збути наявний у нього на зберіганні корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 (спорядженої вибуховою речовиною), яка є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини та корпус вибухового пристрою, який зовні схожий на корпус фінської гранати М-50, який імовірно спорядженої вибуховою речовиною, яка є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини.

У зв`язку із цим, ОСОБА_4 підшукав покупця, якому 24 вересня 2024 року, приблизно о 14 годині 24 хвилини, перебуваючи у підвальному приміщенні багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на збут частин бойових припасів та вибухових речовин, діючи незаконно, умисно, без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року і «Положення про дозвільну систему», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року продав корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 (спорядженої вибуховою речовиною), яка є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини за готівкові грошові кошти в сумі 2000 гривень, тобто збув шляхом продажу вибухову речовину без передбаченого законом дозволу.

Також, продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_4 підшукав покупця, якому 09 жовтня 2024 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, перебуваючи у підвальному приміщенні багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на збут частин бойових припасів та вибухових речовин, діючи незаконно, умисно, повторно, без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року і «Положення про дозвільну систему», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12. Жовтня 1992 року продав корпус вибухового пристрою, який зовні схожий на корпус фінської гранати m 50, який імовірно споряджений вибуховою речовиною, яка є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини за готівкові грошові кошти в сумі 3 000 гривень, тобто збув шляхом продажу вибухову речовину без передбаченого законом дозволу.

Слідчий зазначає, що ОСОБА_4 підозрюється у незаконному зберіганні бойових припасів та вибухових речовин, а також у незаконному збуті вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України

10 жовтня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України.

Слідчий наголошує, що доказами, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України, є:

- Протокол допиту свідка ОСОБА_7 , в ході допиту якого встановлено, що у серпні 2024 року від познайомився із чоловіком на ім`я ОСОБА_8 . ОСОБА_7 неодноразово відвідував його по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де вони відпочивали та вживали алкогольні напої. Коли ОСОБА_7 , у вересні 2024 року перебував у гостях у ОСОБА_8 , то останній, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, розповів йому про те, що має боєприпаси, та в подальшому показав два предмета , ззовні схожих на корпуси гранат. Також ОСОБА_8 показував йому патрони. В ході спілкування із останнім, ОСОБА_8 повідомив, що має намір їх продати, та попросив ОСОБА_7 підшукати йому покупця.

- Протокол огляду місця події від 24 вересня 2024 року з якого вбачається, що громадянин ОСОБА_7 добровільно видав працівникам поліції металевий предмет, який за зовнішніми ознаками схожий на корпус гранати Ф-1.

- Висновок експерта від 04 жовтня 2024 року №СЕ-19/120-24/11214-ВТХ відповідно до якого наданий на дослідження предмет є корпусом оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 (споряджений вибуховою речовиною). Даний предмет не являється бойовим припасом, а є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини.

- Протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 24 вересня 2024 року з якого вбачається, що у громадянина ОСОБА_4 проведено оперативну закупку корпусу оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 (спорядженого вибуховою речовиною).

- Протокол огляду місця події від 09 жовтня 2024 року з якого вбачається, що громадянин ОСОБА_7 добровільно видав працівникам поліції металевий предмет, ззовні схожий на корпус гранати виробництва Фінляндії на основі мінометної міни М/50;

- Протоколом обшуку від 09 жовтня 2024 року , в ході якого у приміщенні житлової квартири за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 виявлено та вилучено: грошові кошти в сумі 3000 гривень у 6 купюрах по 500 гривень із серійними номерами ЕЗ 8706666, ГА 5135305, ЕЗ 9824701, НОМЕР_1 , ЄЕ 8885947, НОМЕР_2 .

Слідчий мотивує, що метою обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 є необхідність запобігання ризикам, передбаченим п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; з дійснювати незаконний вплив на свідків, експертів у кримінальному провадженні з метою уникнення кримінальної відповідальності; вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Слідчий вважає, що є обґрунтовані підстави вважати, що до ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжних захід у виді тримання під вартою, з альтернативою, а саме можливістю внесення застави.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, в обґрунтування пояснив, що метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, ризику незаконно впливати на свідків та експертів у кримінальному провадженні. За наведених обставин, вважає за необхідне застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 заперечують проти задоволення даного клопотання.

Захисник зазначив, що тяжкість вчиненого злочину не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Крім того, дане клопотання не містить жодних доказів ймовірних ризиків перешкоджання правосуддю. Також слідчим не наведено жодного доводу , щодо неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів. У підозрюваного є зареєстроване місце проживання, наявні міцні соціальні зв`язки. Підозрюваний визнає свою вину повністю та готовий на співпрацю зі слідством. З огляду на зазначене, просив застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний період доби.

Дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, заслухавши думку учасників кримінального провадження, оцінивши докази у їх сукупності, слідчий суддя вважає, що клопотання є частково підставним і підлягає до задоволення з таких підстав.

Нормативними вимогами частини 2 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

За змістом частини 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України.

У свою чергу вимогами пункту 4 частини 2 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Імперативними положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Законним є арешт за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Нормою статті 177 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та / або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення дія встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється.

Відповідно до статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд встановлює, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

-наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

-наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

-недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тримання під вартою направлено на полегшення здійснення правосуддя та забезпечення громадського порядку та обирається як запобіжний захід при наявності підстав вважати, що інші (більш м`які) запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання підозрюваним (обвинуваченим) обов`язків та його належної поведінки.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим відділенням Відділення поліції № 1 Золочівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000282 від 13 вересня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частино 1 статті 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у незаконному зберіганні бойових припасів та вибухових речовин, а також у незаконному збуті вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.

Надані слідчому судді докази дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України

Метою застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 є забезпечення виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

Підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 є наявність ризиків, передбачених п. п. 1-3, 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України. А саме: ризик, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування. Позаяк ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. Відтак, у випадку визнання винним ОСОБА_4 , йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Також слідчий суддя зважає на те, що у кримінальному провадженні свідки, а також експерти, залишаються недопитаними судом. Відтак, намагаючись уникнути можливого покарання, слідчий суддя вважає, що є обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний може незаконно впливати (чинити тиск) на потерпілого, свідків та експертів, які ще судом не допитані на стадії судового провадження. Такі дії підозрюваний може вчиняти власними діями, так за допомогою третіх осіб.

За таких обставин, суд, враховуючі доводи прокурора, вважає обґрунтованим наявність ризиків, передбачених пунктами 1 та 3 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

При вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя приходить до висновку про можливість забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків більш м`яким запобіжним заходом, ніж тримання під вартою.

ОСОБА_4 хоч і неодружений, однак проживає із матір`ю, яка є інвалідом 3 групи, а відтак має достатньо міцні соціальні зв`язки. В той же час, ОСОБА_4 не має постійного місця праці, джерело його доходів невідоме, вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнає свою вину та готовий на співпрацю зі слідством. А тому, застосування запобіжного заходу, який є найбільш суворим видом (тримання під вартою), враховуючи обставини справи, на даному етапі, не є виправданим.

За таких обставин, на думку слідчого судді, є достатні підстави вважати, щодо доцільності застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 , із врахуванням вимог статті 194 КПК України та покладанням на підозрюваного відповідних обов`язків.

Враховуючи наведене, слідчий суддя керуючись статтями 177, 181-182, 183, 184, 193, 194, 196, 197 Кримінального процесуального кодексу України,

у х в а л и в :

Клопотання слідчого Слідчого відділення Відділення поліції № 1 Золочівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту заборонивши ОСОБА_4 у період з 21.00 год. вечора до 09.00 год. ранку наступного дня залишати житло приміщення квартири, за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії ухвали слідчого судді визначити тривалістю два місяці, тобто до 11 грудня 2024 року.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання процесуальних обов`язків, які покладаються на нього під час застосування неізоляційного запобіжного заходу, може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Ухвалу направити органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Виконання ухвали покласти на Відділення поліції № 1 Золочівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на керівника Відділення поліції № 1 Золочівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Копії ухвали вручити підозрюваному, прокурору.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1