УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого дізнавача СД Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000600 від 30.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.10.2024 року до ЧЧ Одеського районного управління поліції № 1 надійшов рапорт інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 полку УПП Є. Довгополого про те, що 29.10.2024 року приблизно о 10:42 год., перебуваючи в складі авто екіпажу «Океан 103», знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , було зупинено гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якого було виявлено та вилучено прозорий зіп-пакет із 3 зіп-пакетами в середині яких була речовина рослинного походження зеленого кольору, які в подальшому було вилучено у спеціальний пакет Національної поліції України № WAR1929199, для подальшого направлення на експертне дослідження.

29.10.2024 року було проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: ваги та мобільний телефон марки «Айфон Х» в корпусі сірого кольору.

Після чого дізнавачем було винесено постанову про визнання вказаних предметів речовими доказами в рамках кримінального провадження.

У зв`язку з викладеним, дізнавач просить накласти арешт на вилучені речі, так як вони можуть зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 подав до суду заяву, в якій зазначив, що просить розглянути клопотання без його участі.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, приймаючи до уваги заяву прокурора, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000600 від 30.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.

Вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки може бути предметом кримінального правопорушення, містити на собі його сліди, та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вищевикладене також підтверджується долученими до матеріалів клопотання постановою дізнавача від 30.10.2024 року, відповідно до яких вилучене майно визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження.

Враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення ряду слідчих дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого дізнавача СД Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000600 від 30.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпорядження та користування на майно, яке було виявлено та вилучено 29.10.2024 року в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: ваги та мобільний телефон марки «Айфон Х» в корпусі сірого кольору.

Виконання ухвали покласти на старшого дізнавача СД Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1