Номер провадження: 11-кп/813/1761/24
Справа № 523/7259/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Суворовської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 20 травня 2024 року про відмову у приведенні вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23 серпня 2023 року № 3342-ІХ (далі Закон №3342-IX),-

установив:

Зміст оскарженого судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою було відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури ОСОБА_7 про приведення вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2023 року відносно ОСОБА_8 за ч.1 ст. 309 КК України, в рамках кримінального провадження №0000034, у відповідність до вимог Закону № 3342-ІХ.

Рішення суду мотивоване тим, що з часу набрання вироку законної сили до набрання чинності Закону № 3342-ІХ, вирок суду фактично не виконувався правоохоронними органами м. Одеси, а прокуратурою не здійснювався будь-який контроль за виконанням цього вироку.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з висновком суду першої інстанції, прокурор Суворовської окружної прокуратури ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, та ухвалити нову, якою замінити засудженому ОСОБА_8 покарання, призначене вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2023 року, на інший вид покарання відповідно до статті 72 КК України, згідно змін, що внесені Законом № 3342-ІХ.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, прокурор зазначає, що вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2023 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 4 місяців арешту, який набрав законної сили 26 травня 2023 року. Разом з цим, 28 березня 2024 року набрав чинності Закон № 3342-IX, яким внесені зміни до Кримінального кодексу України, серед іншого в частині виду покарань арешту, та за змістом ст. 60 КК України в редакції цього закону, покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого військовослужбовця в умовах ізоляції на гауптвахті, тобто, з 28 березня 2024 року відбування арешту як покарання не військовослужбовцями юридично та фактично неможливо. Також, вказаним Закону внесено зміни у санкцію ч. 1 ст. 309 КК України, якою наразі не передбачено покарання у виді арешту.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

Прокурор у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу.

Апеляційний розгляд проведено за відсутністю засудженого, який про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, проте, до суду не з`явився, однак враховуючи вимоги апеляційної скарги прокурора, в якій не ставиться питання про погіршення становища засудженого, розгляд справи за його відсутності не порушує прав засудженого.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався не у повній мірі.

Так, колегією суддів установлено, що вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2023 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді 4-х місяців арешту. Строк відбування покарання визначено відраховувати з часу його фактичного затримання у порядку виконання вироку суду.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотньої дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

28 березня 2024 року набрав чинності Закон №3342-IX, яким на підставі п. 89 внесено зміни до Кримінального кодексу України, зокрема до ч. 1 ст. 309 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або пробаційний нагляд на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк.

Як вбачається зі змісту ст. 51 КК України (в редакції станом на 28.03.2024), законодавцем введено новий вид покарання як пробаційний нагляд, який є менш суворим покаранням, аніж арешт (п. 7-1 ч. 1 ст. 51 КК України).

Відповідно до приписів ст. 59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

З урахуванням того, що пробаційний нагляд не передбачає тримання засудженого в ізоляції, беручи до уваги положення ст.51 КК України, які визначають пробаційний нагляд як більш м`яке покарання, колегія суддів вважає, що Закон № 3342-IX від 23.08.2023 поліпшує становище засудженого ОСОБА_8 .

Крім того, вказаним законом внесено зміни до розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» КК України, який доповнено пунктом 23 такого змісту: з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, замінити невідбуту частину покарання на інший вид покарання відповідно до статті 72 КК України.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки Закон №3342-ІХ поліпшує становище засудженого, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про необхідність заміни покарання у виді арешту на пробаційний нагляд відповідно до ст. 72 КК України, виходячи із співвідношення одному дню арешту відповідають два дні пробаційного нагляду

Апеляційний суд акцентує увагу на тому, що положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 60 КК України (в редакції на момент ухвалення судом. вироку) було передбачено, що покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого в умовах ізоляції і встановлюється на строк від одного до шести місяців. Військовослужбовці відбувають арешт на гауптвахті.

Разом з цим, за змістом ст. 60 КК України в редакції вказаного Закону № 3342-ІХ, покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого військовослужбовця в умовах ізоляції на гауптвахті.

Таким чином, покарання у вигляді арешту може бути засновано виключно до особи, яка є військовослужбовцем, а до інших осіб, що не відносяться до цієї категорії, зазначене покарання не застосовується, з урахуванням чого в санкції відповідних статей КК України були внесені зміни.

З урахуванням наведеного, засуджений ОСОБА_8 , який не є військовослужбовцем, не може на даний час відбувати призначене вироком суду покарання у виді арешту.

Більше того, з ч.9 ст.11 (Види органів і установ виконання покарань) КВК України виключено таке поняття, як «арештний дім».

За таких обставин апеляційний суд вважає доводи прокурора є обґрунтованими, а ухвалу суду першої інстанції такою що підлягає скасуванню з ухваленням нової про задоволенням клопотання прокурора, замінивши засудженому покарання у виді арешту на покарання у виді пробаційного нагляду, з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 5, 51, 59-1, 72 КК України, ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, Законом України № 3342-IX від 23.08.2023, суд

ухвалив :

Апеляційну скаргу прокурора Суворовської окружної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 20 травня 2024 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури ОСОБА_7 про приведення вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2023 року відносно ОСОБА_8 за ч.1 ст. 309 КК України, в рамках кримінального провадження №0000034, внесеного до ЄРДР 12 січня 2024 року, у відповідність до вимог Закону № 3342-ІХ, задовольнити.

Замінити засудженому ОСОБА_8 невідбуту частину покарання за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2023 року у виді арешту строком 4 (чотири) місяці, на покарання у виді пробаційного нагляду строком на 8 (вісім) місяців, відповідно до положень ст.72 КК України.

Покласти на засудженого ОСОБА_8 обов`язки, передбачені п. 1, 2, 3 ч.2 ст. 59-1 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок строку відбування покарання у виді пробаційного нагляду рахувати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3