Справа № 646/9851/24
05.09.2024 Провадження № 1-кс/646/2499/2024
УХВАЛА

іменем України

05.09.2024 року слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0001009 від 04.09.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

Прокурор Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , 04.09.2024 року через систему «Електронний суд» звернувся до суду із вказаним вище клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що у провадженні СВ ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0001009 від 04.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 03.09.2024 року до ВП №1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 зіштовхнувся з водієм транспортного засобу ВАЗ НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого було госпіталізовано БШМД з первинним діагнозом закритий перелом ребер на рівні 2-6 міжребер`я з тупою травмою живота.

В ході досудового розслідування, 03.09.2024 року слідчим слідчого управління ГУНП в Харківській області, майором поліції ОСОБА_6 , було проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди за адресою: АДРЕСА_1 , проїзна частина, в ході проведення якого було вилучено у третьої особи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , автомобіль - марки Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, VIN: НОМЕР_4 який був поміщений на спеціальний майдан зберігання тимчасово вилучених транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_2 .

04.09.2024 року постановою слідчого СВ ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області, лейтенанта поліції ОСОБА_7 , вищевказаний автомобіль визнано речовим доказом по кримінальному провадженню.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 власником автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, VIN: НОМЕР_4 , є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення збереження речових доказів які є знаряддям кримінального правопорушення, які визнано на даний час речовими доказами та які в подальшому будуть використані для проведення експертиз, прокурор просив суд накласти арешт на вище зазначений транспортний засіб, шляхом накладення заборони його ремонтування, користування, відчуження та розпорядження.

Прокурор у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав та просив задовольнити.

Власник та особа, у якої було вилучено вказане майно в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду клопотання повідомлялись своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Неприбуття в судове засідання власника майна, прокурора, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання та інші матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Слідчим суддею встановлено, що відділом поліції №1 Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001009 від 04.09.2024 року.

Згідно постанови слідчого СВ ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 від 04.09.2024 року вилучений та поміщений на спеціальний майдан зберігання тимчасово вилучених транспортних засобів автомобіль Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, VIN: НОМЕР_4 , визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

На виконання вимог абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України, прокурор повинен був звернутися до суду не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої воно було вилучено.

В передбачений кримінальним процесуальним законодавством строк, як встановлено вище, прокурор 04.09.2024 року через систему «Електронний суд» звернувся до суду з вищевказаним клопотанням.

Порядок тимчасового вилучення майна врегульовано у ст. 168 КПК України. Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Більш того, в ст. 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Так, прокурором доведено необхідність арешту зазначеного в клопотанні майна, оскільки відповідно до ст. ст. 91 та 98 КПК України можливе його використання як доказу, що має важливе доказове значення в рамках даного кримінального провадження, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, яке було вилучене під час огляду місця події, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є предметом вчинення кримінального правопорушення та існує можливість його використання, як доказу у кримінальному провадженні, який в подальшому може буде використаний як доказ при проведенні експертних досліджень. Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи викладене, з метою запобігання можливості приховування зазначеного майна, його пошкодження, псування, знищення, та перетворення, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про накладення арешту на транспортний засіб шляхом встановлення заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0001009 від 04.09.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 03.09.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , проїзна частина, 03.09.2024 року, транспортний засіб, а саме, автомобіль Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, VIN: НОМЕР_4 , шляхом встановлення заборони ремонтування, користування, розпорядження та відчуження - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Місцем зберігання автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, VIN: НОМЕР_4 , визначити спеціальний майданчик тимчасово вилучених транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_2 .

Вилучене майно зберігати відповідно до Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104).

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя