Дата документу 23.10.2024 Справа № 335/2091/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/2091/24 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/468/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 23 жовтня 2024 року в м.Запоріжжя в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 18 червня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на мобільний телефон «Nokia 1202-2» в корпусі чорного кольору, IMEI НОМЕР_1 , смартфон «Xiaomi» в золотистому корпусі та прозорому чохлі, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , смартфон «Samsung Galaxy J1» в золотистому корпусі, тимчасово вилучені 05 червня 2024 року, під час затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном до скасування такого обмеження у встановленому законом порядку,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

власника майна ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

захисника - адвоката ОСОБА_8 - в режимі відеоконференції (EASYCON).

Власник майна ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 18 червня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на мобільний телефон «Nokia 1202-2» в корпусі чорного кольору, IMEI НОМЕР_1 , смартфон «Xiaomi» в золотистому корпусі та прозорому чохлі, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , смартфон «Samsung Galaxy J1» в золотистому корпусі, тимчасово вилучені 05 червня 2024 року, під час затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном до скасування такого обмеження у встановленому законом порядку.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що виходячи з аналізу фактичних обставин інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, слідчий суддя дійшов висновку, що тимчасово вилучені слідчим під час затримання ОСОБА_6 мобільні телефони могли бути знаряддям вчинення кримінальних правопорушення та можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а відтак вказані мобільні телефони підлягають арешту, оскільки на цей час є підстави вважати, що вони відповідають критеріям, передбаченим ст.98 КПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове, законне рішення, відмовивши у задоволенні клопотання слідчого.

В обґрунтування своєї скарги апелянт зазначає, що розгляд клопотання відбувався з грубим порушенням вимог КПК України, норм європейського права та Конституції України.

Згідно з ухвалою слідчого судді, слідчий ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, у якому просить накласти арешт на мобільний телефон «Nokia 1202-2» в корпусі чорного кольору, IMEI НОМЕР_1 , смартфон «Xiaomi» в золотистому корпусі та прозорому чохлі, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , смартфон «Samsung Galaxy J1» в золотистому корпусі, які тимчасово вилучені 05 червня 2024 року, під час затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні Головного управління Національної поліції в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000663 від 25 квітня 2023 року, за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.110, 2 ст.28, ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.345 КК України.

В ході досудового розслідування, 14 травня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України, який полягає у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинене за попередньою змовою групою осіб, та вручено клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно останнього.

01 червня 2024 року слідчим у кримінальному провадженні винесено постанову про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із тим, що він переховується від органу досудового розслідування та суду.

Під час виконання доручення слідчого, в порядку ст.40 КПК України, працівниками УСР в Запорізькій області ДСР НП України було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується за адресою: АДРЕСА_1 .

05 червня 2024 року, на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , та у ОСОБА_6 , у ході його затримання, було вилучено: мобільний телефон «Nokia 1202-2» в корпусі чорного кольору, IMEI НОМЕР_1 ; смартфон «Xiaomi» в золотистому корпусі та прозором чохлі, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 ; смартфон «Samsung Galaxy J1 в золотистому корпусі, IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 .

Вилучені в ході обшуку речі та предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, про що 05 червня 2024 року винесена відповідна постанова.

Заслухавши доповідь судді; власника майна ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , на підтримання апеляційної скарги; прокурора який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з вимогами ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів (у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу); спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, відповідно до положень ч.2 ст.173 КПК України, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На думку колегії суддів, слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні, дотримався вимог, передбачених ст.ст.172, 173 КПК України, дослідив додані до клопотання матеріали кримінального провадження, врахував правову підставу для арешту майна та обставини кримінального провадження.

Як убачається з матеріалів провадження, слідчим управлінням ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000663 від 25 квітня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.110, ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.345 КК України.

14 травня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України, який полягає у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинене за попередньою змовою групою осіб, та вручено клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Через переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду оголошено розшук останнього відповідною постановою слідчого.

05 червня 2024 року під час затримання ОСОБА_6 відповідно до ухвали слідчого судді за адресою: АДРЕСА_1 , у останнього було вилучено: 1) мобільний телефон «Nokia 1202-2» в корпусі чорного кольору, IMEI НОМЕР_1 ; 2) смартфон « Xiaomi» в золотистому корпусі та прозором чохлі, IMEl 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 ; 3) смартфон «Samsung Galaxy J1» в золотистому корпусі, IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 .

Вилучені під час затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вищевказані мобільні телефони є тимчасово вилученим майном та відповідно до постанови слідчого від 05 червня 2024 року визнані у цьому кримінальному провадженні речовими доказами, відповідно до ч.1 ст.98 КПК України.

06 червня 2024 року старший слідчий відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_9 звернувся до суду першої інстанції з клопотання про накладення арешту на вищевказане на майно.

Зі змісту клопотання убачається, що вилучені в ході досудового розслідування мобільні телефони є речовими доказами в цьому кримінальному провадженні, мають важливе значення для встановлення фактичних обставин провадження під час проведення досудового розслідування, та у подальшому будуть використані в якості речових доказів.

На підтвердження доводів клопотання слідчого наданий витяг з ЄРДР за №0000663, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 квітня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.110, ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.345 КК України; постанову про доручення здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування від 27 листопада 2023 року; постанову про визначення слідчих для здійснення досудового розслідування у складі слідчої групи від 11 грудня 2023 року; постанову про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні від 08 лютого 2024 року; постанову про об`єднання матеріалів досудових розслідувань; постанову про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 07 травня 2024 року; повідомлення про вчинення кримінального правопорушення; протокол огляду від 21 грудня 2023 року; протокол допиту свідків від 08 січня 2024 року; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 08 січня 2024 року та стенограма; копія ухвали Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 21 травня 2024 року; протокол затримання ОСОБА_6 від 05 червня 2024 року; постанову про визначення речових доказів від 05 червня 2024 року та інші копії документів, які підтверджується необхідність зазначеного арешту.

Клопотання слідчого містить необхідні для його розгляду відомості, передбачені ст.171 КПК України.

З огляду на обставини кримінального правопорушення, яке розслідується, та виходячи з матеріалів, доданих до клопотання, слідчий належним чином та у відповідності до вимог ст.170-173 КПК України обґрунтував необхідність та можливість накладення арешту на вказане у клопотанні майно.

Під час апеляційного розгляду прокурором надано копію постанови слідчого про призначення судової комп`ютерно-технічної експертизи за експертною спеціальністю 10.9 «Дослідження комп`ютерної техніки та програмних продуктів» від 12 липня 2024 року. Відповідно до змісту цієї постанови об`єктами дослідження є вилучені у ОСОБА_6 мобільні телефони.

Доводи апелянта про необґрунтованість накладеного арешту, на думку колегії суддів, не є переконливими та спростовуються наявними матеріалами провадження.

В оскаржуваній ухвалі обґрунтовано зазначено, що з аналізу фактичних обставин інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, викладених у клопотанні слідчого та повідомленні про підозру ОСОБА_6 , тимчасово вилучені слідчим під час затримання останнього мобільні телефони могли бути знаряддям вчинення вищезазначених кримінальних правопорушення та можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а відтак вказані мобільні телефони підлягають арешту, оскільки на цей час є підстави вважати, що вони відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

З такими висновками погоджується і суд апеляційної інстанції, а доводи апелянта про протилежне, спростовуються оскаржуваною ухвалою.

З огляду на обставини кримінального правопорушення, яке розслідується, вилучене майно відповідає ознакам речових доказів, визначених ст.98 КПК України.

З метою збереження речових доказів і було подано зазначене клопотання, що повністю узгоджується з вимогами ст.170 КПК України.

У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене майно, з метою його збереження як доказу, що має значення для встановлення обставин провадження.

На думку колегії суддів, накладення вищевказаного арешту є необхідним заходом забезпечення цього кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя перевірив наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що вказане у клопотанні майно має доказове значення у цьому провадженні і наявні ризики того, що у разі не накладення арешту існує можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна до закінчення досудового розслідування, а доводи апелянта про протилежне не є переконливими.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що потреби досудового розслідування виправдовують втручання у право власності на вилучене майно; без застосування заходу забезпечення кримінального провадження, про який ідеться в клопотанні, неможливо досягти дієвості цього кримінального провадження.

Доводи викладені в апеляційній скарзі про те, що рішення слідчого судді ухвалено з порушеннями, є безпідставними.

Посилання апелянта про те, що в протокол затримання від 05 червня 2024 року зазначені неправдиві відомості, а саме відсутній текст в графі (місце затримання) з «якої години» до «якої години», не стосується питання, яке наразі перевіряється.

Що стосується клопотання ОСОБА_6 , заявленого при апеляційному розгляді, про направлення судом апеляційної інстанції до уповноважених осіб досудового розслідування інформації про ознаки вчинення злочину за фактом неправдивої інформації в протоколі затримання, колегія суддів звертає увагу на таке.

За наявності до цього відповідних підстав ОСОБА_6 не позбавлений права самостійно звернутись із заявою до відповідного органу, з викладенням конкретних обставин кримінального правопорушення, яке на його думку вчинене.

З приводу доводів апелянта про те, що судове засідання було проведено слідчим суддею незаконно, а саме в режимі відеоконференції, колегія суддів звертає увагу на таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.336 КПК України, судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), серед іншого у разі введення воєнного стану.

Те, що на мобільному телефоні «Nokia 1202-2» не було системи захисту (на що звертає увагу апелянт в судовому засіданні), само по собі правомірності накладеного арешту не спростовує.

Доводи, апелянта про те, що ухвала слідчого судді підроблена, є голослівними.

В свою чергу, вказана ухвала слідчого судді містить всі відомості, передбачені ст.173 КПК України, та є належним чином вмотивованою, а доводи апелянта про протилежне суперечать змісту самої ухвали. Вказана ухвала окрім іншого містить підпис слідчого судді, яким її постановлено.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, правильності висновків слідчого судді теж не спростовують та мають перевірятися в ході досудового розслідування у встановленому законом порядку.

Порушень вимог кримінального процесуального законодавства з боку слідчого судді під час розгляду клопотання не убачається.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання повно і всебічно з`ясував обставини, які мають значення для прийняття законного і обґрунтованого рішення, та свої висновки належним чином вмотивував.

Наявні в матеріалах провадження відомості дають обґрунтовані підстави вважати, що слідчим доведено необхідність накладеного арешту, а доводи апелянта про протилежне спростовуються матеріалами провадження.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою і підстав для її скасування, а відповідно і для задоволення поданої апеляційної скарги, не убачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 18 червня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на мобільний телефон «Nokia 1202-2» в корпусі чорного кольору, IMEI НОМЕР_1 , смартфон «Xiaomi» в золотистому корпусі та прозорому чохлі, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , смартфон «Samsung Galaxy J1» в золотистому корпусі, тимчасово вилучені 05 червня 2024 року, під час затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном до скасування такого обмеження у встановленому законом порядку, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4