Номер справи 703/1654/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2024 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Сміла Черкаської області, подання начальника Черкаського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_4 про звільнення від подальшого відбування покарання з випробування стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженої 17 червня 2020 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років обмеження волі з випробуванням іспитовим строком на 1 рік, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Черкаського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_4 звернувся до суду з вищевказаним поданням, в якому просить вирішити питання про звільнення засудженої ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання з випробуванням за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 червня 2020 року у відповідності до Закону України від 18 липня 2024 року №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Подання обґрунтовує тим, що 09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України від 18 липня 2024 року №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», серед іншого викладено у новій редакції статтю 51 КУпАП частинами 1 та 2 якої визначено, що момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 та 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян встановлений на рівні 17 гривень, відповідно до п.5 підрозділу ХХ Податкового кодексу України. Саме з цієї суми в Україні розраховують, у разі призначення, штрафи чи адміністративні покарання. Винятки становлять злочини чи правопорушення в частині адміністративного та кримінального законодавства, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 ПКУ для відповідного року, яка дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, а прожитковий мінімум встановлюється законом станом на 01 січня поточного року.

За вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 червня 2020 року ОСОБА_5 24 квітня 2020 року, перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_1 , який використовується для здійснення господарської діяльності фізичною особою підприємцем ОСОБА_6 , вчинила крадіжку товару на загальну суму 325 гривень 59 копійок.

Вона ж, 27 квітня 2020 року повторно, перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_1 , який використовується для здійснення господарської діяльності фізичною особою підприємцем ОСОБА_6 , вчинила крадіжку товару на загальну суму 274 гривні 25 копійок.

Сума двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 01 січня 2020 року становила 2102 гривні.

З врахуванням викладеного, начальник Черкаського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_4 звернувся до суду з даним поданням.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засідання подання органу з питань пробації підтримав та вказав на наявність передбачених законодавством України підстав для звільнення засудженої ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 червня 2020 року, у зв`язку з набуттям чинності Закону України від 18 липня 2024 року №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Представник органу з питань пробації ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просив розгляд подання провести без його участі, на його задоволенні наполягає.

Засуджена ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду подання була повідомлена належним чином.

З урахуванням положень ч.5 ст.359 КПК України, розгляд подання здійснено без участі засудженої та представник органу з питань пробації.

Суд, врахувавши позицію прокурора, яка висловлена під час судового розгляду, а також позицію представника органу з питань пробації, яка викладена у його письмовій заяві, дослідивши матеріали подання та кримінального провадження №703/1654/20, у обсязі, необхідному для правильного вирішення подання, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 ст. 74 КК України.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаськаої області від 17 червня 2020 року ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України, засуджену звільнено від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 1 рік та покладено на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Як вбачається з вищевказаного вироку, судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинила крадіжку майна, вартість якого за кожен з епізодів злочинної діяльності становить: 24 квітня 2020 року - 325 гривень 59 копійок; 27 квітня 2024 року - 274 гривні 25 копійок, а загальна вартість викраденого нею майна становить 599 гривень 84 копійки.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886- IX, яким було внесено зміни до законодавчих актів України, в тому числі до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Дрібне викрадення чужого майна».

У зв`язку зі змінами, внесеними до ст.51 КУпАП, дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 КУпАП.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 07 жовтня 2024 року у справі №278/1566/21 виклала правовий про застосування відповідних частин статей 185, 190, 191 КК з урахуванням положень Закону № 3886-IX, відповідно до якого: «Закон № 3886 IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом № 3886 IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886 IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння».

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

У 2020 році розмір податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК України, становив 1051 гривня 00 копійок, тобто для кваліфікації викрадення майна за нормами відповідних статей КК України, його вартість відповідно до чинних норм законодавства для 2020 року повинна перевищувати 2102 гривні.

Таким чином, на даний час діяння, за вчинення якого засуджено ОСОБА_5 , не є кримінальним правопорушенням, оскільки вартість викраденого останньою майна не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого передбачено кримінальну відповідальність.

Частиною 2 ст.74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи, що засуджена ОСОБА_5 за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 червня 2020 року завдала матеріальну шкоду потерпілій стороні на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення крадіжки, вчинене нею діяння, відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ, не є кримінально-караним на даний час, суд дійшов висновку про необхідність звільнення засудженої від призначеного покарання на підставі ч.2 ст.74 КК України.

Керуючись ст.74 КК України, ст.372, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання начальника Черкаського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_4 про звільнення засудженої ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку із усуненням караності вчиненого діяння - задовольнити.

Звільнити засуджену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 червня 2020 року, на підставі ч.2 ст.74 КК України, у зв`язку із усуненням караності вчиненого діяння за Законом України №3886-ІХ від 18 липня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Головуючий ОСОБА_1