УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю ініціатора скарги ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення

ВСТАНОВИЛА

В провадження слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

ОСОБА_3 у скарзі зазначає, що 05.09.2024 за вх. №2933зкп, в порядку ст. 214 КПК України звернулась до директора Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , з заявою про внесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення.

В той же час, підтвердження, що відомості за вказаним повідомленням внесені до ЄРДР - відсутні.

У зв`язку із чим ОСОБА_3 просить слідчу суддю зобов`язати слідчого ДБР, який уповноважений вносити до ЄРДР відомості на підставі заяви про кримінальне правопорушення, внести до ЄРДР відомості на підставі заяви ОСОБА_3 від 05.09.2024 (2933) та повідомити заявницю, шляхом надання витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримала в повному обсязі з підстав в ній наведених, зазначила, що до Державного бюро розслідувань подано заяву про кримінальне правопорушення, однак відомостей до ЄРДР на підставі вказаної заяви внесено не було, просила скаргу задовольнити.

Уповноважений представник Державного бюро розслідувань, який був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду скарги, до суду не з`явився.

В той же час, на адресу суду надійшов лист за підписом заступника керівника відділу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , у якому останній зокрема зазначив, що заяву ОСОБА_3 від 05.09.2024 направлено до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, для організації розгляду в межах чинного законодавства (лист Державного бюро розслідувань від 10.09.2024 №2933зкп/10-2-04-01-11481/24).

Слідча суддя, заслухавши думку ініціатора скарги, дослідивши матеріали скарги, документи, що надійшли на адресу суду, дійшла наступного висновку.

Слідчою суддею з матеріалів скарги встановлено, що ОСОБА_3 звернулась до Державного бюро розслідувань із заявою про кримінальне правопорушення, яка отримана службовою особою Державного бюро розслідувань 05.09.2024, №2933зкп.

Однак, всупереч вимогам ст. 214 КПК України, відомості за вказаною заявою не було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Пунктом першим частини першої статті 303 КПК України, визначено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального провадження, до яких, серед іншого, віднесена охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення того, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

Відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам, до яких віднесені законність (ст. 9 КПК України), змагальність (ст. 22 КПК України) та диспозитивність (ст. 26 КПК України).

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України).

Відповідно до положень ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. За змістом п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. При цьому, об`єктивними даними, які можуть свідчити про наявність ознак злочину є відомості, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення).

Підставами вважати, що у заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин, є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину і підлягають доказуванню у кримінальному провадженні згідно ст. 91 КПК України. Такими даними є відомості на підтвердження реальності конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Як вбачається зі змісту та матеріалів скарги у заяві ОСОБА_3 , яку подано до Державного бюро розслідувань, зазначено обставини ймовірного вчинення кримінального правопорушення, яке підлягає перевірці, після реєстрації кримінального провадження.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення від 05.09.2024 №2933зкп).

За ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, може бути зокрема, про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи зазначене, дослідивши матеріали скарги слідча суддя приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що в порушення вимог ст. 214 КПК України станом на час розгляду скарги в суді, відомості за повідомленням ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення, яка отримана службовою особою Державного бюро розслідувань 05.09.2024 (№2933зкп), уповноваженими особами Державного бюро розслідувань не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розслідування не розпочиналось.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 3, 7, 214, 303-307 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу Державного бюро розслідувань внести до ЄРДР відомості на підставі заяви ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення, яка отримана службовою особою ДБР 05.09.2024 за №2933зкп, розпочати досудове розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Слідча суддя ОСОБА_6