ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/945/24 Доповідач - ОСОБА_1
Справа № 642/5798/23 Слідчий суддя - ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 14 серпня 2024 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001357 від 08 липня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 28, частиною 3 статті 368, частиною 3 статті 368, частиною 3 статті 307 КК України,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 14 серпня 2024 року клопотання слідчого - задоволено, продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» відносно підозрюваного ОСОБА_6 до 18.09.2024, тобто в межах строку досудового розслідування.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 , не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді від 14.08.2024 та застосований до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід с- касувати. У випадку, якщо колегія суддів вважатиме необхідним застосувати запобіжний захід до підозрюваного, захисник просить змінити тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід або ж визначити розмір застави. Апеляційні вимоги захисник мотивує тим, що жодним доказом не підтверджено факт існування організованої групи чи факт причетності ОСОБА_6 до діянь, у вчиненні яких він підозрюється. Наявність організованої групи лише припускається. Показання допитаних свідків не могли бути перевірені слідчим суддею, а тому не обгрунтовують підозру. Однак слідчий суддя під час ухвалення оскаржуваного рішення посилався на показання свідків, які не досліджував безпосередньо. Захисник звертає увагу на порушення прокурором строків звернення із клопотанням про продовження строку тримання під вартою. У зв`язку із наведеним, захисник вважає, що слідчий суддя не міг задовольнити клопотання прокурора, як таке, що не відповідає вимогам статті 199 КПК України. Існування ризиків, на які посилається прокурор, є лише припущенням сторони обвинувачення. Крім того, прокурор лише дублює доводи попереднього клопотання про застосування запобіжного заходу. Сторона обвинувачення грубо порушує вимоги статті 62 Конституції України та статті 17 КПК України, стверджуючи про наявність у підозрюваного нібито корупційних зв`язків у правоохоронних органах. Від захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_7 та прокурора ОСОБА_8 надійшли заяви, в яких вони просили проводити розгляд апеляційної скарги без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги захисника, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку. Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу. Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України. Відповідно до частини 3 статті 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. Як вбачається із матеріалів судового провадження, Другим СВ (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001357 від 08 липня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 28, частиною 3 статті 368, частиною 3 статті 368, частиною 3 статті 307 КК України. 18.06.2024 ОСОБА_6 затримано в порядку статті 208 КПК України та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 28, частиною 3 статті 368, частиною 3 статті 368, частиною 3 статті 307 КК України. 19.06.2024 ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри. Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 19.06.2024 щодо підозрюваного ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 16.08.2024 включно, без визначення розміру застави. 12.08.2024 строк досудового розслідування продовжено першим заступником керівника Харківської обласної прокуратури до 3 (трьох) місяців, тобто до 18.09.2024 року включно. Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, слідчий суддя врахував наявність обгрунтованої підозри, наявність ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не зменшилися, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками слідчого судді та вважає, що порядок розгляду слідчим суддею клопотання відповідає вимогам статей 193-194, 199 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Доводи захисника щодо щодо відсутності доказів причетності підозрюваного ОСОБА_6 до інкримінованих йому злочинів, є безпідставними, оскільки на стадії досудового розслідування «обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими вона обґрунтовується, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Матеріали, що долучені слідчим до клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 на даному етапі досудового розслідування є достатніми для того, щоб пов`язати підозрюваного з інкримінованими йому злочинами, що у сукупності із встановленими слідчим суддею ризиками та неможливістю завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали, є підставою для задоволення клопотання слідчого та продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою. Суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Крім того, ризиком є певна ймовірність того, що підозрюваний з метою уникнення можливого покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих йому злочинів, може вдатися до відповідних дій.

З огляду на кількість злочинів, що інкриміновані ОСОБА_6 та їх тяжкість, кількість осіб, причетних до цих злочинів, обставини, що встановлені органом досудового розслідування та зазначені у клопотанні слідчого про продовження строку тримання під вартою, зокрема щодо підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень будучи працівником правоохоронного органу, суд апеляційної інстанції вважає, що ризики, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України та які були встановлені слідчим суддею, продовжують існувати, а доводи апеляційної скарги захисника не спростовують їх наявності. Клопотання слідчого про необхідність продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою є мотивованим, у зв`язку із чим суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, оскільки лише винятковий за своє суворістю запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Необхідність у продовженні строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 обумовлена неможливістю виконання всіх слідчих та процесуальних дій до закінчення строку тримання під вартою, визначеного попередньою ухвалою слідчого судді, оскільки як зазначено у клопотанні слідчого необхідно встановити повне коли причетних до кримінальних правопорушень осіб, призначити експертизи та отримати висновки раніше призначених судових експертиз, оглянути носії інформації, отримані за результатами проведення НСРД та ОРЗ, здійснити розсекречування матеріалів, отриманих під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій; виконати інші слідчі (розшукові) дії. Доводи захисника про порушення слідчим строків звернення до слідчого судді із клопотанням про продовження підозрюваній строку тримання під вартою не впливають на обгрунтованість та вмотивованість ухвали слідчого судді, оскільки в даному випадку існують правові підстави для продовження тримання під вартою, а недотримання прокурором строків звернення із таким клопотанням не є безумовною підставою для відмови у його задоволенні. Крім того, захисником до слідчого судді були подані письмові заперечення на подане слідчим клопотання, де захисник виклав свої зауваження та вимоги. З огляду на встановлені обставини, істотного порушення прав підозрюваного, яке б стало підставою для скасування чи зміни судового рішення, не вбачається.

Щодо доводів захисника про визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, суд апеляційної інстанції зазначає наступне. Відповідно до частини 3 статті 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В той же час, відповідно до частини 4 статті 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Із наведених приписів Кодексу випливає, що законодавець закріпив дискрецію слідчого судді, суду під час застосування, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за частиною шостою статті 176 Кодексу не визначати або визначати розмір застави, з урахуванням підстав та обставин, установлених статтями 177, 178 Кодексу.

З огляду на ступінь суспільної небезпеки інкримінованих підозрюваному злочинів, слідчий суддя прийняв законне та обґрунтоване рішення, не визначати заставу, як альтернативний запобіжний захід.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо відсутності підстав для скасування ухвали слідчого судді, оскільки порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не встановлено, а наведені в апеляційній скарзі захисника доводи не є достатніми для її скасування.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 14 серпня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий :

Судді: