Справа №: 630/993/24 Провадження №: 1-кс/630/340/24
У Х В А Л А

Іменем України

09 жовтня 2024 року м. Люботин

Слідчий суддя Люботинського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу, ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області скаргу ОСОБА_3 від 02 жовтня 2024 року на бездіяльність уповноваженої особи відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, поданою через систему «Електронний суд», в якій просить наступне:

Зобов`язати уповноважену особу відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за повідомленням від 01 жовтня 2024 року ОСОБА_3 , як адвоката, про вчинення кримінального правопорушення за попередньою кваліфікацією за ч. 2 ст. 397 КК України;

Зобов`язати уповноважену особу відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області надати адвокату ОСОБА_3 витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань через 24 години з моменту внесення відомостей за повідомленням від 01 жовтня 2024 року ОСОБА_3 , як адвоката, про вчинення кримінального правопорушення на електронну адресу ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1

В обґрунтування поданої скарги ОСОБА_3 вказав, що він є адвокатом та здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатської діяльності № 966 від 01 червня 2001 року. Він, як адвокат, надає правовому допомогу своїй дружині ОСОБА_4 та синам ОСОБА_5 і ОСОБА_6 у кримінальних провадженнях, в яких досудове розслідування здійснюється відділенням поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області. Так, т.в.о. слідчого СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 був здійснений виклик його сина ОСОБА_5 на 10-00 год. 01 жовтня 2024 року для проведення його допиту у кримінальному провадженні № 0000469 від 23 серпня 2024 року. 01 жовтня 2024 року він, ОСОБА_3 , як адвокат, спробував у слідчого ОСОБА_10 дізнатися про те, з яких підстав та в якому кримінальному провадженні буде проведений допит його сина, якому він надає правову допомогу. Натомість слідчим ОСОБА_10 в приміщенні відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області було вчинене відносно нього кримінальне правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 397 КК України. Про вчинення слідчим таких дій ним, ОСОБА_3 , до чергової частини відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області 01 жовтня 2024 року була подана письмова заява в порядку ст. 214 КПК України. Але вже 02 жовтня 2024 року він по телефону дізнався від чергової частини відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області про те, що його заяву від 01 жовтня 2024 року направили до Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області. Відповідно це свідчить про невиконання уповноваженою особою органу поліції дій, передбачених ст. 214 КПК України.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 подану скаргу підтримав та просив її задовольнити, оскільки до тепер відомості за його заявою від 01 жовтня 2024 року не внесені уповноважену особу відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області до ЄРДР.

Також ОСОБА_3 у своєму виступі з промовою пояснив й те, що Слідчим відділом відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000223 за ст.ст. 371, 397, 398 КК України, розпочатому за його заявою. В той же час, Слідчий відділ повинен був розпочати за його, ОСОБА_3 , заявою досудове розслідування ще в одному кримінальному провадженні, номер якого йому невідомий, про вчинення гр. ОСОБА_8 кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 296, ст. 383, 398 КК України. Далі, слідчим ОСОБА_7 був здійснений по телефону виклик до СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області на 10-00 год. 01 жовтня 2024 року його дружини ОСОБА_4 для участі в процесуальних діях, а також на телефон надійшла повістка про виклик його сина ОСОБА_5 для участі в процесуальних діях у кримінальному провадженні № 000469. Він, ОСОБА_3 , разом з дружиною і сином вчасно прибули до слідчого ОСОБА_9 . Перебуваючи в службовому кабінеті слідчого, він, ОСОБА_3 , подав слідчому ОСОБА_10 бланки ордерів на підтвердження повноважень як адвоката представляти у відділенні поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області інтереси ОСОБА_4 і ОСОБА_5 . Натомість слідчий ОСОБА_10 відмовився отримати такі ордери і в подальшому відмовився підтвердити свої повноваження як слідчого на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні. Надалі слідчий, ігноруючи його звернення як адвоката, здійснив спробу розпочати його, ОСОБА_3 , допит в якості свідка. На це він, ОСОБА_3 , відповів відмовою, бо слідчий не викликав його у встановленому ст. 135 КПК України порядку як свідка, та ще й не пояснив, в якому саме кримінальному провадженні та з приводу яких обставин ним проводиться досудове розслідування та чи має він на це відповідні повноваження. Після цього слідчий ОСОБА_10 розпочав допит його сина, не зважаючи на те, що ОСОБА_5 пояснив, що прибув за викликом разом зі своїм адвокатом ОСОБА_3 і бажав би користуватися його послугами під час допиту. Натомість слідчий ОСОБА_10 заявив, що ним запланований у кримінальному провадженні допит ОСОБА_3 як свідка, що виключає його участь в цьому ж провадженні в якості захисника. Те, що слідчий ОСОБА_10 відмовся прийняти від нього, ОСОБА_3 , ордери на представництво у кримінальному провадженні інтересів ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , ним розцінюється як перешкоджання у здійсненні адвокатської діяльності. Саме з цього приводу ним була подала в приміщенні відділенні поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області письмова заява від 01 жовтня 2024 року про вчинення слідчим ОСОБА_10 кримінального правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 397 КК України та про необхідність внесення таких відомостей до ЄРДР.

Слідчий чи інший уповноважений представник відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області в судове засідання не з`явився, що не є перешкодою для розгляду скарги по суті.

Разом із тим, керівником СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області на адресу суду напарений лист з проханням проводити розгляд скарги за відсутності представника слідчого відділу. В цьому є листі керівник Слідчого відділу вказав, що т.в.о. слідчого СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000469 від 23 серпня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України на підставі повідомлення ОСОБА_8 про таємне викрадення у нього в с. Рай-Оленівка Харківського району Харківської області мобільного телефону вартістю 10000,00 грн. У кримінальному провадженні потерпілий ОСОБА_8 вказав, що на місці події перебували ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 . Слідчий ОСОБА_11 здійснив виклик вказаних осіб до відділення поліції на 10-00 год. 01 жовтня 2024 року для їх допиту в якості свідків. По прибутті вказаних осіб слідчий ОСОБА_11 провів ОСОБА_3 до службового кабінету для проведення його допиту в якості свідка. Натомість ОСОБА_3 почав конфліктувати зі слідчим та зірвав допит після чого вийшов з кабінету та з приміщення відділення поліції, а також не подав у встановленому порядку ордери на представництво інтересів ОСОБА_4 і ОСОБА_5 .

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, а також матеріали, які додатково подані ОСОБА_3 та які надійшли з відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області, встановив наступне.

Так, 01 жовтня 2024 року ОСОБА_3 , як адвокат, звернувся до відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області з письмовою заявою від 01 жовтня 2024 року про те, що 01 жовтня 2024 року т.в.о. слідчого СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 після отримання від нього, ОСОБА_3 , ордеру та свідоцтва адвоката для участі у кримінальному провадженні № 000469 від 23 серпня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України здійснив психологічний тиск на нього, ОСОБА_3 , та його клієнтів, і тим самим позбавив їх правової допомоги, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 397 КК України.

Заяву адвоката ОСОБА_3 від 01 жовтня 2024 року було прийнято ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області 01 жовтня 2024 року і зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за вхідним № 5713.

В поданих до суду начальником СВ Відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 документах відсутні такі, що підтверджують вчинення слідчим чи іншому посадовою особою Слідчого відділу дій в порядку ст. 214 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; вказана попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) КК України. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з вимогами п.п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про, зокрема: 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

За змістом ст. 214 КПК України підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування є подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійне виявлення слідчим, прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Разом із цим слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Повноваженнями щодо оцінки відомостей, повідомлених потерпілим чи наведених у заяві, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 30 вересня 2021 року по справі № 556/450/18 (провадження № 51-4229км20).

Разом з тим, зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не зобов`язує слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

У постанові від 01 грудня 2022 року у справі № 522/7836/21 (провадження № 51-2328км22) Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду констатував той факт, що слідчий суддя під час здійснення судового контролю може скасовувати постанови слідчого/прокурора та зобов`язувати вчиняти певні дії, передбачені КПК України, однак при цьому не повинен втручатися в процесуальну діяльність слідчого.

Системний аналіз положень ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки відповідного кримінального правопорушення. Якщо таких даних немає, то відповідні відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

В той же час слідчий суддя на етапі проведення досудового розслідування, не виконує функції слідчого у провадженні, а лише забезпечує судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересі осіб у кримінальному провадженні, та позбавлений повноважень надати вказівку слідчому щодо прийняття конкретного за змістом процесуального рішення, адже слідчий є самостійним у своїх процесуальній діяльності.

Отже, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення на основі критеріїв, викладених вище, і тільки після прийняття рішення органом досудового розслідування щодо заяви про вчинення кримінального правопорушення слідчим суддею, уразі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР, може бути надана оцінка заяві про вчинення кримінального правопорушення та прийнятому органом досудового розслідування рішенню. Наявність такої оцінки є обов`язковою для здійснення функції судового контролю слідчим суддею, тобто носить цілком преюдиціальний характер.

Санкцією ст. 397 КК України передбачена відповідальність за вчинення в будь-якій формі перешкод до здійснення правомірної діяльності захисника чи представника особи по наданню правової допомоги, а також ті самі дії, якщо вони вчинені службовою особою з використанням свого службового становища.

Вчинення в будь-якій формі перешкод для здійснення правомірної діяльності захисника (представника особи) передбачає створення таких умов, які перешкоджають останнім надавати ефективну правову допомогу і реалізовувати надані ним законом права. Ці перешкоди можуть створюватися шляхом застосування психічного або фізичного впливу щодо потерпілого, тобто захисника чи представника особи (погрози, залякування, підкуп, відмова в наданні необхідних матеріалів, документів або іншої інформації, незаконне позбавлення права здійснювати захист чи представляти інтереси клієнта у відповідному провадженні тощо).

Відповідальність за ст. 397 КК України можлива лише за умови, якщо втручання було незаконним, а діяльність захисника (представника), у яку втручаються, навпаки, була законною (правомірною).

Втручання є впливом на свідомість та волю захисника (представника особи), для здійснення якого винний може використовувати різні способи (форми) як активної (дія), так і пасивної (бездіяльність) поведінки.

Вчинення в будь-якій формі перешкод для здійснення правомірної діяльності захисника (представника особи) передбачає створення таких умов, які перешкоджають останнім надавати ефективну правову допомогу і реалізовувати надані ним законом права. Ці перешкоди можуть створюватися шляхом застосування психічного або фізичного впливу щодо захисника чи представника особи (погрози, залякування, підкуп, відмова в наданні необхідних матеріалів, документів або іншої інформації, незаконне позбавлення права здійснювати захист чи представляти інтереси клієнта у відповідному провадженні тощо).

Однак в поданій заяві від 01 жовтня 2024 року ОСОБА_3 обмежився лише загальним визначенням того, що на його думку мало місце вчинення слідчим кримінального правопорушення. В той же час у заяві відсутній виклад об`єктивних даних, які б дійсно свідчили про ознаки відповідного кримінального правопорушення.

За ініціативою ОСОБА_3 в судовому засіданні був досліджений відеозапис, зроблений ним 01 жовтня 2024 року за допомогою мобільного телефону в службовому кабінеті слідчого ОСОБА_11 . На цьому відео слідчий повідомляє, що ним здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000469, в якому заплановано провести допит ОСОБА_3 в якості свідка. Натомість ОСОБА_3 , наполегливо посилаючись на свій статус адвоката, заперечує проти проведення його допиту, неодноразово проголошує, що такий допит він розцінює як перешкоджання його діяльності з надання правової допомоги своїм клієнтам ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , і врешті виходить з кабінету слідчого та із приміщення відділення поліції. В подальшому спілкування слідчого з усіма свідками відбувається на вході до приміщення відділення поліції і фактично зводиться до спроб кожного з присутніх переконати іншого у правильності своєї позиції.

Відповідно до ст. 65 КПК України свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань. Не можуть бути допитані як свідки захисник, представник потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, законний представник потерпілого, цивільного позивача у кримінальному провадженні - про обставини, які стали їм відомі у зв`язку з виконанням функцій представника чи захисника.

Однак існуюча заборона не перешкоджає проведенню слідчим допиту особи, яка хоча й має статус адвоката, але яка була очевидцем події кримінального правопорушення.

З поданих учасниками судового провадження документів випливає, що у кримінальному провадженні № 000469, розпочатому за заявою потерпілого ОСОБА_8 , слідчий самостійно визначив послідовність проведення слідчих дій - допиту трьох свідків, які прибули за його викликом. І лише слідчий приймає рішення, кого зі свідків та в якій послідовності допитувати.

В той же час проведення допиту адвоката в якості свідка щодо обставин, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, не є перешкодою за нормами КПК для надання цим адвокатом правової допомоги іншим свідкам у тому ж самому кримінальному провадженні.

Досліджений відеозапис, на думку слідчого судді, лише підсилює невизначеність того, в чому саме проявились дії слідчого, які розцінені ОСОБА_3 як психологічний тиск, що мав наслідком позбавлення правової допомоги. Та в будь-якому разі такий відеозапис не може замінити письмову заяву особи про вчинене кримінальне правопорушення, яка має відповідає визначеним до неї вимогам.

Проаналізувавши відомості, викладені у заяві ОСОБА_3 від 01 жовтня 2024 року, слідчий суддя вважає, що таке повідомлення не відповідає викладеним вище критеріям, оскільки наведені в заяві обставини є недостатніми для того, щоб розпочати кримінальне провадження, а тому підстави для зобов`язання органу досудового розслідування внести відомості, які в ньому викладені, та розпочати розслідування відсутні.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що заява ОСОБА_3 не є повідомленням про кримінальне правопорушення, оскільки не містить необхідних фактичних даних про вчинення кримінального правопорушення.

В зв`язку з викладеним, слідчий суддя дійшов висновку про те, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 від 02 жовтня 2024 року на бездіяльність уповноваженої особи відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області

Ухвала може бути оскаржена безпосереднього до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддяОСОБА_1