Справа № 545/3351/24
Провадження № 1-в/545/477/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2024 рокум. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника установи виконання покарань ОСОБА_4 ,

захисника засудженого- адвоката ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області подання Державної установи «Божковська виправна колонія (№ 16)» у відношенні засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, не одруженого, до засудження не працював, навчався 11 класі загальноосвітньої школи, освіта неповна загальна середня, громадянин України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджений: 15.04.2022 року Кропивницьким райсудом Кіровоградської обл. за ст. 263 ч. 2, 15 ч. 2, 115 ч. 1, 115 ч. 2 п. 13, 70 КК України до 10 років позбавлення волі. Постановою Верховного суду України від 09.11.2023 року вирок змінено, перекваліфіковано ст. 15 ч. 2, 115 ч. 1 КК України на ст. 125 ч. 2 КК України, ст. 115 ч.2 п. 13 КК України на ст. 115 ч. 1 КК України, рахувати засудженим за ст. 115 ч. 1, 125 ч. 2, 263 ч. 2, 70 КК України до 8 років позбавлення волі. Зараховано в строк покарання з 09.03.2019р. по 06.06.2019р. та з 13.06.2019р. по 15.04.2022р.

про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання,

ВСТАНОВИВ:

До Полтавського районного суду Полтавської області надійшло подання начальника Державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» про умовно-дострокове звільнення відносно засудженого ОСОБА_6 , в обґрунтування подання посилаються на те, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення подання. Зазначив, що засуджений ОСОБА_6 не довів своє виправлення, оскільки його поведінка протягом всього строку була нестабільною.

Представник адміністрації виправної колонії подання підтримав та просив задовольнити.

Захисник засудженого ОСОБА_6 - ОСОБА_5 , враховуючи позитивну характеристику засудженого, мінімальну міру покарання, призначену постановою Верховного Суду від 09.11.2023 року, просила подання задовольнити.

Засуджений ОСОБА_6 підтримав думку захисника.

Вислухавши думку прокурора, учасників процесу, дослідивши матеріали подання та особової справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно з частиною 2 статті 537 Кримінального процесуального кодексу України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Як встановлено судом, що ОСОБА_6 засуджений 15.04.2022 року Кропивницьким райсудом Кіровоградської обл. за ст. 263 ч. 2, 15 ч. 2, 115 ч. 1, 115 ч. 2 п. 13, 70 КК України до 10 років позбавлення волі. Постановою Верховного суду України від 09.11.2023 року вирок змінено, перекваліфіковано ст. 15 ч. 2, 115 ч. 1 КК України на ст. 125 ч. 2 КК України, ст. 115 ч.2 п. 13 КК України на ст. 115 ч. 1 КК України, рахувати засудженим за ст. 115 ч. 1, 125 ч. 2, 263 ч. 2, 70 КК України до 8 років позбавлення волі. Зараховано в строк покарання з 09.03.2019р. по 06.06.2019р. та з 13.06.2019р. по 15.04.2022р.

Початок строку: 15.04.2022 року, кінець строку: 16.03.2027 року.

Фактично відбутий строк покарання станом на 05.08.2024 року складає 05 років 04 місяця 15 днів. Станом на дату розгляду подання невідбутий строк складає 02 роки 06 місяців 13 днів.

06.08.2024 року на розгляд суду надійшло подання ДУ «Божковська виправна колонія (№16)» про умовно-дострокове звільнення відносно засудженого ОСОБА_6 .

Згідно доданої до подання характеристики, засуджений ОСОБА_6 з 13.06.2019 року перебував під вартою в державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор», де характеризувався негативно. За порушення режиму утримання мав 6 стягнень. Стягнення погашені в встановленому законом порядку. Заохочень не мав.

З 26.04.2023 року відбуває покарання в державній установі «Божковська виправна(№16)». В установі працевлаштований робітником виробничої зони установи на дільниці по і виготовленню сітки металевої типу «МПЗ». До праці відноситься відповідально, встановлені завдання виконує. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки. За час відбування покарання в установі характеризується позитивно, дотримується вимог режиму відбування покарання та розпорядку дня установи. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та правилами внутрішнього розпорядку та вимог безпеки праці має р заохочень, стягнень не має.

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_6 із урахування аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-вихованої роботи (за підсумком (загальним балом) розділів ІІ-VI): 87. Засуджений став на шлях виправлення та має бути представлений на умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (згідно ст. 107 КК України) ? 65 балів.

Відповідно до ст. 107 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання.

Умовно-дострокове звільнення має важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої статтею 50 Кримінального кодексу України. При цьому, головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як визначено статтею 6 Кримінально-виконавчого кодексу України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Верховний Суд України в п.17 постанови Пленуму №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» наголошує, що при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потреб у наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При цьому, умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.

Висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправній установі.

Верховний Суд України та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ неодноразово звертали увагу судів на те, що під час вирішення питання про сумлінну поведінку та ставлення до праці в разі вирішення питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення, слід відрізняти пристосовування засуджених до вимог адміністрації колонії з метою отримання пільг або уникнення покарання від виправлення засуджених.

У даному випадку, хоча відбутий засудженим строк покарання і узгоджується з вимогами ч. 3 ст. 107 КК України, проте наразі застосування положень ст. 107 КК України є передчасним та невиправданим, оскільки необхідність у подальшому відбуванні покарання не відпала і до моменту звільнення мета покарання, яка насамперед полягає у виправленні засудженого, а також запобіганні вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, наразі не досягнута.

Так, згідно досліджених судом матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_6 з засуджений ОСОБА_6 з 13.06.2019 року перебував під вартою в державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор», де характеризувався негативно. За порушення режиму утримання мав 6 стягнень. Стягнення погашені в встановленому законом порядку. Заохочень не мав. З 26.04.2023 року відбуває покарання в державній установі «Божковська виправна(№16)». В установі працевлаштований робітником виробничої зони установи на дільниці по і виготовленню сітки металевої типу «МПЗ». До праці відноситься відповідально, встановлені завдання виконує. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки. За час відбування покарання в установі характеризується позитивно, дотримується вимог режиму відбування покарання та розпорядку дня установи. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та правилами внутрішнього розпорядку та вимог безпеки праці має р заохочень, стягнень не має.

Дотримання порядку та умов відбування покарання, а також, добросовісна поведінка засудженого, відповідно до ст. 9 КВК України, є його обов`язком, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним.

Сама позитивна характеристика ОСОБА_6 відповідає нормальній поведінці свідомого засудженого і не може бути єдиною підставою для застосування щодо нього пільги.

Крім того, суд врахував, що ОСОБА_6 відбуває покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, протягом 2020-2023 років мав стягнення за порушення режиму утримання та зберігання заборонених предметів, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як високий.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що матеріалами особової справи засудженого ОСОБА_6 доведено, що поведінка останнього протягом усього періоду відбування покарання не вказувала на його неухильне бажання стати на шлях виправлення, а навпаки, хоч у поведінці ОСОБА_6 спостерігаються позитивні тенденції, однак за увесь час відбування покарання, незважаючи на наявність 5 заохочень, поведінка засудженого не була стабільною та послідовною, а тому суд її розцінює як пристосовування засудженого до вимог адміністрації колонії з метою отримання пільг або уникнення покарання від виправлення.

З огляду на викладене, підстав для задоволення подання не вбачається.

Керуючись ст. 537 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання Державної установи «Божковська виправна колонія (№ 16)» у відношенні засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складений 03.09.2024 року.

СуддяОСОБА_7