ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1688/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2024 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

представник потерпілого ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

під час проведення підготовчого судового засідання в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) № 0002861 від 24.06.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Чернігів,

громадянки України, який зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України,

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва 24 червня 2024 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0002861 від 24.06.2024, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що у період часу з березня 2020 року по жовтень 2021 року, але не пізніше лютого 2022 року, переслідуючи умисел на самовільне будівництво на самовільно на зайнятій земельній ділянці площею з кадастровим номером :90:239:1231, загальною площею 0,1 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , почала проводити будівельні роботи про будівництву споруди невстановленого досудовим розслідуваням типу, чим заподіяла шкоди володільцю вказаної земельної ділянки.

Так, 09 листопада 2021 року за результами проведеного спеціалістами Департаменту земельних ресурсів обстеження земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_3, було складено Акт обстеження земельної ділянки № 21-0775-02 від 09.11.2021, відповідно яким встановлено, що за вказаною адресою земельні ділянки з кадастровими номерами :90:239:0009, :90:239:0011, :90:239:1231 об`єднані спільним парканом, однак здійснення будівельних робіт не виявлено. Крім того зазначено, що рішення про передачу зазначених земельних ділянок Київська міська рада не приймала, відомості про реєстрацію права власності чи користування у міському кадастрі відсутні.

У подальшому, оглядом космічних знімків встановлено, що починаючи з лютого 2022 року на території земельної ділянки з`явились елементи фундаменту, а також різних будівельних матеріалів.

Під час огляду земельної ділянки від 14.06.2023 встановлено, що зазначені земельні ділянки з кадастровими номерами :90:239:0009, :90:239:0011, :90:239:1231 об`єднані спільним парканом на території земельної ділянки з кадастровим номером :90:239:1231 розміщено бетонні блоки, які з`єднані у одну споруду, що у своїй сукупності вказує на здійснення будівництва.

Отже, проведеним обстеженням земельної ділянки було встановлено ознаки самовільного будівництва на самовільно зайнятій ділянці площею 0,1 га шляхом зведення на ній споруди невстановленого типу. ОСОБА_6 достовірно знаючи про відсутність у неї передбачених законом підстав, а саме: законних прав власності або користування земельною ділянкою, діючи умисно, всупереч принципам, визначеним ст. 14 Конституції України, а також діючи всупереч положенням ст.ст. 116, 124, 125, 211 ЗК України, у період часу приблизно з березня 2020 року до жовтень 2021 року, але не пізніше лютого 2022 року (більш точний час і дату досудовим розслідуванням не встановлено), самовільно без будь-яких дозвільних на те документів, почала зводити споруду на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :90:239:1231) площею 0,1 га, яка належить територіальній громаді міста Києва.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у самовільному будівництві споруди на самовільно зайнятій земельній ділянці, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.

25 червня 2024 року проведений авторозподіл обвинувального акта із визначенням головуючого судді ОСОБА_1 .

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 25 червня 2024 року кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання.

Під час підготовчого судового засідання обвинуваченою ОСОБА_6 та її захисником ОСОБА_5 заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених ст. 49 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 та представник ОСОБА_7 не заперечували проти задоволення цього клопотання.

Суд, заслухавши думку сторін провадження, дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу. Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Водночас ч. 4 ст. 286 КПК України встановлено, що у разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, то суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Шляхом опитування обвинуваченої ОСОБА_6 , судом встановлено, що вона правильно розуміє і не оспорює формулювання обвинувачення, характер висунутого обвинувачення та правову кваліфікацію своїх дій за ч. 3 ст. 197-1 КК України, у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої позиції обвинуваченої, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченій у провину, дійсно мало місце, і воно отримало правильну кримінально-правову оцінку судом.

Окрім цього, судом встановлено, що обвинувачена розуміє свої права, передбачені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 49 КК України, що не є реабілітуючою.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-4 ст. 49 КК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284-288 КПК України).

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Санкція ч. 3 ст. 197-1 КК України передбачає покарання у виді штрафу у розмірі від однієї до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Вказана санкція цієї частини статті була змінена у бік пом`якшення Законом України від 23.08.2023 № 3342-ІХ, незважаючи, що суд у цьому випадку застосовує інститут звільнення від кримінальної відповідальності, втім вважає необхідним застосувати положення ст. 5 КК України, уточнивши редакцію статті, якою має бути в редакції Закону України від 23.08.2023 № 3342-ІХ.

ОСОБА_6 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні в період часу з березня 2020 року кримінального правопорушення , що віднесене до кримінальних проступків згідно зі ст. 12 КК України, а тому строк давності відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України становить три роки.

Враховуючи наведене, на час судового розгляду у цьому кримінальному провадженні і розгляду клопотання обвинуваченої, закінчився трирічний строк давності, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Згідно із ч. 2 ст. 49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального проступку минуло п`ять років.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Разом з тим, судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених частинами 2, 3 ст. 49 КК України.

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тому суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) - досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, від кримінальної відповідальності.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченої, що є неприпустимим.

Враховуючи наведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченої ОСОБА_6 , з огляду на те, що кримінальне правопорушення, за яким обвинувачується ОСОБА_6 є кримінальним проступком, та з моменту вчинення інкримінованого минуло більше трьох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд дійшов до переконання, що клопотання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак клопотання слід задовольнити, звільнивши ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закривши стосовно неї кримінальне провадження за ч. 3 ст. 197-1 КК України.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

З огляду на викладене та керуючись ч. 2 ст. 376 КПК України, ст. 49, ч. 3 ст. 197-1 КК України, ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ст. 314, 369-372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження за № 0002861, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 червня 2024 року, стосовно ОСОБА_6 ч. 3 ст. 197-1 КК України у зв`язку зі звільненням її від кримінальної відповідальності закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_8