Миколаївський районний суд Одеської області
Справа № 508/817/24
Номер проведження 1-кп/508/55/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2024 року Миколаївський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у селищі Миколаївка Одеської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000107 від 17.08.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Миколаївки Миколаївського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , офіційно непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, суд

установив:

ОСОБА_5 15.08.2024 року приблизно о 13-00 годині, перебуваючи на узбіччі дороги біля магазину «Марина», що розташований по вул. Центральній, б/н, у селищі Миколаївка Березівського району Одеської області, з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, умисно, протиправно, завдав один удар головою в область обличчя ОСОБА_4 , а саме в лобову ділянку голови, чим спричинив потерпілому легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я у вигляді рани лобової ділянки голови.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав та пояснив, що 15.08.2024 року в обідній час він перебував по вул.Центральній у сел.Миколаївка, неподалік від магазину «Марина», допомагав дружині вигружати товар до магазину. На мопеді під`їхав ОСОБА_4 , зупинився неподалік та почав спілкуватися ОСОБА_7 , висловлюючи зневагу до Збройних Сил України та ОСОБА_8 , який пішов у ЗСУ. ОСОБА_5 перебував на строковій військові службі, є ветераном війни. Він до того вже чув, як ОСОБА_4 зневажливо висловлювався на адресу ЗСУ, проте промовчав. Цього разу він підійшов та попросив останнього їхати звідти. Проте ОСОБА_4 зухвало посміхнувся та відповів «Чого це», на що ОСОБА_5 підійшов та наніс йому один удар головою по лобу. Після цього він пішов. На теперішній час ОСОБА_5 розуміє, що вчинив неправильно, не зміг стриматися. Про вчинене шкодує. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 визнає частково на суму 1984 грн., з яких витрати на ліки 384 грн. та витрати на пальне 1500 грн. В іншій частині позов не визнає, оскільки потерпілий за наданими квитанціями їздив до м.Березівки два рази та не міг витратити 70 л пального. Моральну шкоду також не визнає.

На підтвердження пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення сторона обвинувачення посилалася на такі докази, які були безпосередньо досліджені судом в ході судового розгляду, та підтверджують винуватість останнього у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, а саме:

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 15.08.2024 року близько 13-00 годині він на мопеді під`їхав до вул.Центральної у сел. Миколаївка та зупинився навпроти магазину «Марина», щоб поспілкуватися із знайомим на ім`я ОСОБА_9 . ОСОБА_4 обперся об свій мопед та спілкувався, коли до нього підійшов ОСОБА_5 , вдарив його головою в область лоба та пішов. Ані у цей день, ані до цього конфліктів між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не було. Чому останній так вчинив, ОСОБА_4 не відомо. Потерпілий потихеньку на мопеді поїхав до дому, а потім на власному автомобілі поїхав до м.Березівки, де у лікарні йому наклали шви та призначили ліки. На ліки та паливо ОСОБА_4 витратив 4 887,49 грн. Відстань між сел. Миколаївка та м.Березівка 65 км, він їхав на автомобілі ВАЗ 2107 з об`ємом двигуна 1.5 л, тобто на поїздку до лікарні та до дому він витрачав близько 10 л бензину. До лікарні у м.Березівка він їздив чотири рази, першого разу звертався до хірурга, який наклав шви та призначив лікування, а потім на перев`язки. До інших лікарів: психолога чи невропатолога він не звертався. У сел. Миколаївка є лікарня, проте він не знав, до кого там можна звернутися з приводу перев`язок. ОСОБА_4 не пам`ятає назву пігулок, котрі йому призначив лікар. Спричинену йому моральну шкоду потерпілий оцінює у 5 000 грн.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що 15.08.2024 року близько о 13-00 годині попросила свого чоловіка ОСОБА_4 , щоб він поїхав до магазину по хліб. Він взяв мопед та поїхав, через деякий час син прибіг та сказав, що батька побив ОСОБА_5 . ОСОБА_10 відразу вийшла на подвір`я та побачила чоловіка, який рушником прикривав собі лоб, кров була на лобі, на футболці та штанах. ОСОБА_4 розповів, що він стояв зі своїм знайомим ОСОБА_11 біля магазину «Марина» по вул.Центральній в селищі Миколаївка та розмовляли про їх знайомого, котрого забрали у ЗСУ. Повз них пройшов ОСОБА_5 та сказав «Не балабольте та їзжайте звідси». Так як вони не поїхали, ОСОБА_5 підійшов до чоловіка та вдарив його з голови об його лоб. Після цього вони поїхали до лікарні в м.Березівка, де ОСОБА_4 зашили рану. Вони повернулися у сел.Миколаївка та подали заяву до поліції. Наступного дня вони поїхали до судово медичного експерта у м.Одесу, після чого заїхали у м.Березівку на перев`язку. 17 та 18 серпня вони також їздили на перев`язки до м.Березівки, оскільки у сел.Миколаївка не знали, до кого можна звернутися. Автомобіль вони заправляли паливом двічі 15 та 16 серпня 2024 року, вдруге заповнили повний бак, щоб їздити на перев`язки. Вони купляли ліки, призначені хірургом, бинти та марлю для перев`язок. Крім того, купляли знеболювальне. Оскільки ОСОБА_10 розраховувалася картою, у чеках відсутні назви ліків.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 15.08.2024 року в обідній час він знаходився по вул.Центральній в селищі Миколаївка біля магазину «Марина». До нього підійшов ОСОБА_4 та вони розмовляли про товариша ОСОБА_12 , який пішов служити у ЗСУ. ОСОБА_4 обізвав товариша обвинуваченого, у зв`язку з чим останній підійшов та вдарив його головою в область голову. Після цього потерпілий на мопеді поїхав, оскільки в нього пішла кров, а ОСОБА_5 продовжував допомагати своїй дружині складати речі до магазину. Обвинуваченого знає більше 10 років з позитивного боку. Раніше такого не було.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що одного дня влітку 2024 року близько о 13-00 годині їхав по вул.Центральній в селищі Миколаївка та поблизу магазину в нього на велосипеді злетів ланцюг. Він зупинився та почав ремонтувати свій велосипед. В цей момент ОСОБА_13 побачив, як ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_4 та з голови наніс йому удар в область лобу, після чого в у потерпілого потекла кров. ОСОБА_13 відразу поїхав, тому що йому це стало не цікаво, а що було далі він не бачив.

Судом також була допитана свідок ОСОБА_14 , яка пояснила, що події кримінального правопорушення не бачила, оскільки сиділа у телефоні. Про подію знає зі слів знайомих.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального проступку також підтверджується сукупністю зібраних та досліджених в ході судового розгляду доказів, а саме:

Заявою потерпілого ОСОБА_4 від 16.08.2024 року, за якою останній просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , котрий 15.08.2024 року приблизно о 13-00 годині, перебуваючи по вул.Центральна в селищі Миколївка Березівського району Одеської області, спричинив йому тілесні ушкодження.

Висновком експерта № 63 від 19.08.2024 року, відповідно до якого у ОСОБА_4 виявлено тілесне ушкодження у вигляді рани лобової ділянки, яка ушита вузловими швами. Морфологічні особливості вказаних тілесних ушкоджень вказують на те, що рана могла утворитися 15.08.2024 року. Зазначене ушкодження утворилося від дії тупого твердого предмету, індивідуальні особливості якого у характеристиках ушкодження не відобразилися. Це ушкодження не було небезпечними для життя, при звичайному перебігу у живих осіб супроводжуються короткочасним розладом здоров`я тривалістю більше шести днів, але не більше 3-х тижнів (21 день) і по цьому критерію мають ознаки легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року. Локалізація тілесного ушкодження у ОСОБА_4 передньої поверхні лобової ділянки доступна до спричинення його власноручно. У ОСОБА_4 не виявлено тілесних ушкоджень, які могли виникнути при падіння з висоти власного росту. Потерпілий ОСОБА_4 в момент отримання тілесного ушкодження був звернений передньою поверхнею голови (обличчям) до травмуючого предмета.

Випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «Березівська центральна міська лікарня» Березівської міської ради Одеської області, у ОСОБА_4 виявлено рублену рану лобової ділянки. Було проведено ПХО рани та накладено 3 (три) шви.

Протоколом слідчого експерименту від 16 вересня 2024 року та відеозаписом до нього, згідно із яким потерпілий ОСОБА_4 вказав, що проживає у АДРЕСА_2 , разом з співмешканкою. Потім ОСОБА_4 відтворив обстановку та описав місце, де відбувалися події, ним виявилося узбіччя дороги, що розташоване за адресою Одеська область Березівський район селище Миколаївка біля магазину «Марина». Після чого пояснив, що події мали місце 15.08.2024 року в період часу з 13-00 по 13-10 години. Події тривали близько 10 хвилин. Потерпілий пояснив, що 15.08.2024 року близько о 13-00 години він виїхав з дому до магазину «Тетяна», що розташований в селищі Миколаївка Березівського району Одеської області для покупки продуктів харчування, на мопеді марки «Honda Dio». Після того їхав назад додому та проїжджаючи біля магазину «Марина» побачив знайомого ОСОБА_15 та вирішив зупинитись та поспілкуватись. Під час спілкування біля даного магазину ОСОБА_5 заносив товар, який зробив їм зауваження з приводу спілкування, на що потерпілий продовжив спілкування з ОСОБА_16 після цього, ОСОБА_17 підійшов до ОСОБА_4 та безпричинно наніс своєю головою удар потерпілому в область голови, а саме брови, чим розсік потерпілому брову. Після цього у ОСОБА_4 з брови пішла кров та він сів на свій мопед та поїхав додому. Також потерпілий додав, що дану подію бачили ОСОБА_18 та його дружина, можливо ще хтось але він не помітив, а також те, що до бійки з ОСОБА_5 тілесних ушкодження у нього не було. Надалі показав, як наносився удар на статисті, роль якого виконував ОСОБА_19 .

Аналізуючи наведене, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю та підтверджується належними, допустимими та достовірними доказами, які в сукупності є достатніми та взаємопов`язаними для постановлення обвинувального вироку.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується показами потерпілого, свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 .

Об`єктивність показань потерпілого та свідків у суду не викликала жодних сумнівів, оскільки вони є послідовними, детальними, відповідають фактичним обставинам провадження та узгоджуються між собою, а також із поясненнями обвинуваченого.

Крім того, зазначені покази повністю узгоджуються із письмовими доказами, дослідженими судом.

Дії обвинуваченого, суд вважає за необхідне кваліфікувати за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує вимоги пунктів 1 та 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, офіційно не працює, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить визнання вини. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

За вище встановлених обставин, а також враховуючи, що обвинувачений працює неофіційно та має дохід, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень слід призначити покарання у виді штрафу у межах санкції ч.2 ст.125 КК України.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім, відповідатиме принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання.

Потерпілим ОСОБА_4 було подано цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок кримінального правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилається на те, що для відновлення свого здоров`я потерпілий був змушений звернутися до лікарів, пройти обстеження та провести лікування за власні кошти, так як обвинувачений жодної допомоги не надав. Загальна сума витрат понесених ОСОБА_4 на проїзд для обстеження та лікування, а також на придбання ліків та перев`язувального матеріалу становить 4 887, 49 гривень, з яких на проїзд 3 559,65 грн., 1327,84 грн. на ліки та перев`язувальні матеріали. Крім того, протиправними діями відповідача моральному здоров`ю позивача спричинено значної шкоди тому що весь період намагання відновити попередній стан, його життя було перенасичене негативними емоціями, психічними переживаннями, а шрам від нанесеної рани залишиться на все життя. Спричинену моральну шкоду оцінює у 5 000,00 гривень.

Суд вважає, що позовні вимоги потерпілого підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як установлено в ході судового розгляду для поїздки до м.Березівки та повернення до сел. Миколаївка автомобіль потерпілого необхідно було заправити на 10 л палива (65 км в один бік, об`єм двигуна ВАЗ 2107 1,5 л). Потерпілим зазначено, що він їздив до м.Березівки чотири рази, проте квитанції на оплату палива надано лише за 15.08.2024 року та 16.08.2024 року. Крім того, чеки з аптеки, досліджені судом, також датовані 15 та 16 серпня 2024 року. До того ж, чеки з ПП`Свобода-2» Аптека від 16.08.2024 року на суму 200 грн., 205 грн., 579 грн. не місять назви товарів, що були придбані.

За таких обставин, та враховуючи визнання обвинуваченим витрат на паливо у розмірі 1499,75 грн., суд вважає за необхідне позов ОСОБА_4 в частині відшкодування спричиненої йому майнової шкоди задовольнити в частині витрат на паливо у вказаній сумі та витрат на ліки у розмірі 344,04 грн. за чеками на придбання етілового спирту, фламідезу та ципринолу, які були призначені лікарем, що підтверджується випискою від 15.08.2024 року. При цьому, судом враховано, що ципринолом замінили ципрофлоксацин (з мережі Інтернет), у зв`язку з чим відповідні заперечення обвинуваченого з цього приводу до уваги не приймаються.

Крім того, статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Судом встановлено, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 у житті потерпілого відбулися вимушені зміни, він отримав травму та мав звертатися до лікарів та правоохоронних органів, витрачати час на проїзд та підготовку заяв для належного захисту своїх прав.

Враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань ОСОБА_4 , ступеня вини обвинуваченого та причини конфлікту, а також зважаючи на те, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення, керуючись принципами розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 моральної шкоди в розмірі 1 000 грн., у зв`язку з чим позовні вимоги у цій частині також підлягають частковому задоволенню.

Отже, в порядку ч.1 ст.129 КПК України, з ОСОБА_5 підлягає стягненню матеріальна шкода у розмірі 1 843,79 грн. та моральна шкода у розмірі 1 000 грн., у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 129, 368, 374, 375 КК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі шістдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1020 (одну тисячу двадцять) гривень.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , матеріальну шкоду у розмірі 1 843,79 грн та моральну шкоду у розмірі 1 000 грн., а всього 2 843,79грн. (дві тисячі вісімсот сорок три грн. сімдесят дев`ять коп.)

У іншій частині позову відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити учасникам провадження.

Суддя ОСОБА_20