ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю ( в режимі відеоконференції):

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2024 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001212, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександрівка, Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою суду обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 повернуто прокурору через невідповідність вимогам КПК України.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції зазначив, що констатація в обвинувальному акті факту вчинення злочину не тільки ОСОБА_8 , а й іншими особами - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , щодо яких відсутні будь-які судові рішення про встановлення винуватості у скоєнні кримінальних правопорушень, є грубим порушенням принципів верховенства права та презумпції невинуватості, передбачених ст. 62 Конституції України, ст. ст. 8, 17 КПК України та інших прав вказаних осіб, які не мають відповідного процесуального статусу і не беруть участь у розгляді даного кримінального провадження, але вказані обставини стосуються їх законних інтересів.

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, зазначає, що оскаржувана ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, висновки суду не відповідають фактичним обставинам провадження, а тому вказана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Вважає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 відповідає вимогам ст. 291 КПК України та містить зокрема виклад фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію дій обвинуваченого з посиланнями на положення закону про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Вказує про те, що обсяг пред`явленого обвинувачення підлягає безпосередній перевірці під час розгляду справи по суті.

Крім того зазначає, що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України у складі організованої групи разом з ОСОБА_8 у кримінальному провадженні за №0002772, з якого у подальшому виділено матеріали досудового розслідування стосовно ОСОБА_8 , а саме у кримінальне провадження №0001212.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за ч.3 ст.289 КК України, ч.3 ст.307, ч.2 ст.15 ч.3 ст.305 КК України перебуває на розгляді Октябрського районного суду м. Полтави, а досудове розслідування стосовно ОСОБА_11 зупинене 20.08.2021 та останнього оголошено у міжнародний розшук.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_7 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

В обґрунтування вказує, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, оскільки обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідають вимогам КПК України.

Вказує, що суд першої інстанції врахував усталену практику Верховного суду України, що у разі виділення матеріалів кримінального провадження стосовно інших співучасників кримінального правопорушення в окреме провадження, посилання в обвинуваченні на прізвища вказаних осіб є неприпустимим.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні з викладених в ній підстав; обвинуваченого та його захисника, які, кожен окремо, заперечували проти доводів апеляційної скарги прокурора та просили ухвалу суду залишити без змін; дослідивши та перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, та співставивши їх з матеріалами судового провадження, колегія суддів прийшла до наступного.

Так, відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді першої інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 ст. 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, при вирішенні питання про повернення прокурору обвинувального акту вказані вимоги кримінального процесуального закону судом дотримані не були.

Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право зі стадії підготовчого судового засідання повернути обвинувальний акт у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вбачається з обвинувального акту щодо ОСОБА_8 , при його складанні вказані вимоги процесуального закону були дотримані, зокрема у ньому зазначені фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими, та правова кваліфікація вчиненого кримінального правопорушення за відповідною статтею, частиною статті закону України про кримінальну відповідальність, з викладенням її диспозиції.

Не можна погодитись з обгрунтованістю посилання суду першої інстанції в якості підстави для повернення обвинувального акту прокурору на те, що останній містить вказівку про вчинення злочину не тільки ОСОБА_8 , а й іншими особами - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , щодо яких відсутні будь-які судові рішення про визнання винуватими у скоєні кримінальних правопорушень.

Так, вказані відомості зазначені прокурором при викладенні фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які він вважає встановленими у межах досудового розслідування, а відтак, надаючи їм оцінку, суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень, наданих законом в підготовчому судовому засіданні.

Крім того, зазначення в обвинувальному акті цих відомостей не свідчить про невідповідність його вимогам ст. 291 КПК України, а відтак і не є підставою для його повернення прокурору в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Одночасно колегія суддів звертає увагу на те, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_8 зазначені прізвища осіб, які притягнуто до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні за №0002772, з якого у подальшому виділено у кримінальне провадження №0001212 матеріали досудового розслідування стосовно ОСОБА_8 .

У зв`язку з цим суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що рішення суду, прийняте за результатами підготовчого засідання, є незаконним, оскільки при його постановлені були порушені вимоги кримінального процесуального закону.

Обговорюючи питання про остаточне рішення за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів зважає на те, що відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції застосовує на підставі ч. 6 ст. 9 КПК України загальні засади кримінального провадження, а саме вимоги п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України щодо забезпечення принципу законності кримінального провадження, оскільки допущені судом істотні порушення кримінального процесуального закону не входять до переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст. 415 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2024 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289КК України, - скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4