УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000548 від 27.07.2023 за ч. 5 ст. 426-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, другим СВ (з дислокацією у м. Одесі Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000548 від 27.07.2023 за ч. 5 ст. 426-1 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що керівництво районних територіальних центрів комплектування та ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ), незважаючи на триваючу широкомасштабну збройну агресію російської федерації проти України, та користуючись нагодою проведення загальноукраїнської мобілізації, організували протиправну схему уникнення від призову осіб, які підлягають мобілізації відповідно до раніше зазначених нормативно-правових актів, до лав Збройних Сил України за неправомірну винагороду.

Реалізація схеми полягає у цілеспрямованому та вибірковому невиконанні керівництвом ІНФОРМАЦІЯ_3 вимог норм Законів України та Указів Президента України, щодо необхідності проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації, за отримання неправомірної винагороди.

Таким чином, керівництво ІНФОРМАЦІЯ_3 , перевищуючи владу та службові повноваження, надавали незаконні вказівки підлеглим співробітникам щодо необхідності вирішення питання про уникнення призову до лав Збройних Сил України окремими особами з метою власного незаконного збагачення.

Вищезазначені обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що в діях керівництва ІНФОРМАЦІЯ_3 вбачаються ознаки складу злочину, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

В рамках проведення досудового розслідування оперативним підрозділам надано доручення в порядку ст. 40 КПК України з метою проведення слідчих (розшукових) дій в рамках кримінального провадження та встановлення осіб, причетних до його вчинення.

Під час виконання доручення встановлено, що до організацій протиправної схеми з незаконного збагачення за рахунок видачі завідомо підроблених документів для виключення під час мобілізації з військового обліку чоловіків може бути причетний начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 апартаменти №158.

Оперативно-розшуковими заходами встановлено, що за вказаною адресою можуть знаходитись документи пов`язані із зняттям з військового обліку, медична документація щодо проходження ВЛК, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного з відміткою непридатності з виключенням з військового обліку, листування з вказаних питань, грошові кошти, чорнові записи, засоби мобільного зв`язку, комп`ютерна техніка (ПЕОМ, нетбуки, ноутбуки, планшети) на яких міститься інформація, щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, будь-яка інша документація щодо виключення з військового обліку у зв`язку із непридатністю військовозобов`язаних громадян, яке може містити відомості про обставини вчинення вказаних кримінальних правопорушень та самостійно або в сукупності мати доказове значення для даного кримінального провадження.

08.11.2024 слідчим на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду

м. Одеси проведено обшук за місцем мешкання начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено речі і документи, що мають значення для досудового розслідування, а саме:

- довідку ІНФОРМАЦІЯ_4 вих № 829 від 08.10.2024 видану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, яка підписана ОСОБА_4 , яку поміщено до сейф-пакету №800356644.

Постановою слідчого вилучене в ході огляду місця події майно у відповідності до ст. 98 КПК України визнано речовими доказами за умов, що в органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати що воно підшукано, виготовлено, пристосовано чи використано як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з його незаконним обігом.

Прокурор звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Власник вилученого майна ОСОБА_4 повідомлений про дату та час розгляду клопотання за допомогою інтернет месенджеру, що підтверджується довідкою про доставку СМС повідомлення.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З урахуванням вищевикладеного та з метою дотримання процесуальних строків розгляду такого роду клопотань, вважаю за можливе розглянути клопотання слідчого у відсутності власника майна та/або його представника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході огляду майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки могло зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Так, є підстави вважати що, можливо, у вилучену довідку вносились недостовірні відомості з метою уникнення особою військової служби.

Накладення арешту на вилучений документ потрібно для проведення його огляду з метою належної фіксації інформації, яка має доказове значення у кримінальному проваджені, та проведення відповідної експертиз.

Зв`язок даного майна із вчиненням злочину, передбаченого ч.5 ст.426-1 КК України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, а отже арешт даного майна є виправданим.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що на даній стадії кримінального провадження існують достатні підстави для накладення арешту на зазначене майно, які виправдовують таке втручання у право власності та є співрозмірним із завданнями кримінального провадження. Враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання підлягає задоволенню, а захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000548 від 27.07.2023 за ч. 5 ст. 426-1 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене 08.11.2024 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

- довідку ІНФОРМАЦІЯ_4 вих № 829 від 08.10.2024 видану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, яка підписана ОСОБА_4 , яку поміщено до сейф-пакету №800356644.

Виконання ухвали покласти на прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1