УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2024 м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою м. Київ, вул. М.Кривоноса, 25, клопотання слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні №0000921 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.08.2024 , стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Торецьк, Донецької області, громадянин України, українець, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, неодружений, офіційно не працевлаштований,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , подане в рамках кримінального провадження №0000921 від 30.08.2024, відповідає вимогам ст.ст. 183, 184, 199 КПК України.

Підозрюваний доставлений під вартою до суду.

Документом, який підтверджує надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, є розписка, яку прокурор безпосередньо долучив під час розгляду даного клопотання.

Подане клопотання обґрунтоване тим, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 30.08.2024, у громадянина України ОСОБА_4 , якому достовірно відомо про збройний напад Російської Федерації на Україну, з метою вчинення кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України та проти громадської безпеки, а також з корисливих мотивів, виник злочинний умисел на вчинення перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом підпалів транспортних засобів Збройних Сил України та інших військових формувань.

Встановлено, що на при кінці серпня 2024 року, але не пізніше 30.08.2024, перебуваючи у м. Київ, ОСОБА_4 займався пошуком підробітку в соціальних мережах та «Telegram-каналах», використовуючи власний мобільний телефон марки «Nokia» із встановленою сім-картою мобільного оператора НОМЕР_1 . В свою чергу аккаунт «Telegram» зареєстрований за номером мобільного телефону НОМЕР_1 та має ім`я користувача « ОСОБА_8 ».

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час але не пізніше 30.08.2024 на номер мобільного телефону ОСОБА_4 НОМЕР_1 у мобільному додатку для обміну повідомленнями «Telegram» надійшло смс-повідомлення від невстановленої в ході досудового розслідування особи з пропозицією заробітку, на що ОСОБА_4 погодився.

В подальшому, в ході листування ОСОБА_4 з невстановленою в ході досудового розслідування особою останньою було запропоновано підробіток у вигляді здійснення підпалу транспортних засобів, що відносяться до Збройних Сил України та інших військових формувань, за грошову винагороду. Почавши обговорення відповідної пропозиції даної особи в приватному чаті у застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram», ОСОБА_4 погодився здійснити підпал відповідного транспортного засобу за грошову винагороду в розмірі 1000 доларів США.

Згідно домовленості з вказаною невстановленою особою, ОСОБА_4 мав підшукати автотранспортний засіб, що за візуальними ознаками можна охарактеризувати, як автомобіль Збройних Сил України або інших збройних формувань, після чого зробити фотознімок такого автомобіля та направити його у вищевказаному застосунку невстановленій в ході досудового розслідування.

Поряд з цим, з метою доведення свого злочинно умислу, ОСОБА_4 , прийняв рішення заручитися підтримкою для реалізації злочинного наміру, а саме залучив до протиправної діяльності свого товариша ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснивши останньому свої наміри та обіцявши за допомогу у вчиненні злочину грошової винагороди в сумі 500 доларів США, на що останній погодився.

Так, 29.08.2024 на виконання вищевказаної домовленості, розуміючи протиправність своїх дій та їх суспільну небезпечність, достовірно будучи обізнаним, що його дії завдадуть шкоду обороноздатності України у вигляді перешкоджання законній діяльності Збройним Силам України та іншим військовим формуванням в особливий період, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 почали підшукувати на території м. Київ автомобіль, що належить військовослужбовцям ЗСУ.

Того ж дня, у невстановлений досудовим розслідуванням час але не пізніше 30.08.2024, проходячи біля будинку за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 побачили запаркований на вулиці автомобіль кольору «хакі» марки «Volkswagen LT 45» д.н.з. НОМЕР_2 .

Зрозумівши, що за візуальними ознаками вказаний автомобіль відповідає запитуваним невстановленою в ході досудового розслідування особою критеріям та є таким, що використовується військовослужбовцями в ході бойових завдань для захисту України, ОСОБА_4 здійснив фото фіксацію даного автомобіля та надіслав відповідні фотознімки вказаній особі із застосуванням вищевказаного месенджеру.

Після отримання фотознімків невстановлена в ході досудового розслідування особа повідомила, що вказаний автомобіль відповідає всім необхідним критеріям та може бути предметом підпалу за вище обіцяну грошову винагороду в розмірі 1000 доларів США.

Надалі, в ході спілкування ОСОБА_4 погодився підпалити саме вказаний автомобіль в ніч 30.08.2024, коли буде менше свідків такої події.

Надалі, в день 29.08.2024 (більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 та ОСОБА_9 придбали у магазині « Червоний маркет », за адресою: м. Київ, вул. Пасхаліна, буд. 3 розпалювач у вигляді розчинника для подальшого використання під час підпалу автомобіля. З метою уникнення кримінальної відповідальності та переслідування за вчинений злочин, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 прийняли рішення бути вдома, доки стемніє.

Крім того, 29.09.2024 (більш точний час органом досудового розслідування не встановлено), переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_4 надіслав невстановленій в ході досудового розслідування особі в месенджері «Telegram» свій крипто гаманець для отримання грошової винагороди за вчинений ним злочин.

Приблизно у період з 00 год. 00 хв. по 02 год. 30 хв. 30.08.2024, дочекавшись темряви, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , взявши з собою розпалювач, зустрілися у невстановленому досудовим розслідуванням місці та почали спільний рух до виявленого раніше ними військового автомобіля марки «Volkswagen LT 45» д.н.з. НОМЕР_2 , запаркованого біля будинку за адресою: АДРЕСА_3 . Підійшовши до даного автомобіля та пересвідчившись в можливості безкарного вчинення злочину, за попереднім розподіленням ролей ОСОБА_9 вилив наданий ОСОБА_4 розпалювач на капот даного автотранспортного засобу, після чого підпалив його за допомогою запальнички. Надалі, ОСОБА_4 зафіксувавши факт підпалу на камеру свого мобільного телефону марки «Nokia», переслав даний відеозапис невстановленій в ході досудового розслідування особі в месенджері «Telegram», після чого видалив з листування та пам`яті свого пристрою такий відеозапис. Отримавши даний відеозапис невстановлена в ході досудового розслідування особа дуже зраділа, після чого запевнила ОСОБА_4 в отриманні винагороди за вказаний злочин.

Так, упевнившись в тому, що злочин доведений ним до кінця та досягнуто мети у вигляді завдання шкоди основам національної безпеки України та громадської безпеки, ОСОБА_4 , з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєний злочин, покинув місце підпалу та прослідував до себе додому за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у перешкоджанні законній діяльності Збройним Силам України та іншим військовим формуванням в особливий період, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

30.08.2024 о 22 год. 21 хв. ОСОБА_4 , затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

31.08.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

31.08.2024 ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком на 60 днів.

28.10.2024 ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 30.11.2024 р.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав зазначених у ньому.

Захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував, вважає,що не було дотримано вимог, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 184 КПК України, крім того на його думку ризики не обгрунтовані та штучно створені, зокрема, щодо ризику впливу на свідків. Просив застосувати інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою або визначити розмір застави, який буде здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду клопотання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області розслідується кримінальне провадження №0000921 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.08.2024 за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1КК України

Так, 30.08.2024 о 22 год. 21 хв. ОСОБА_4 , затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України. (а.с. 83-86).

31.08.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України (а.с. 92-98).

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_4 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази та інші матеріали кримінального провадження в їх копіях, які на думку слідчого судді, обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке розслідується, а саме: рапорт про виявлене кримінальне правопорушення №51/24-1187 від 30.08.2024 р. а.с. 12, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.08.2024 а.с. 16-17, протокол огляду місця події від 30.08.2024 а.с. 19-21, протокол допиту свідка ОСОБА_10 а.с. 22-23, протокол допиту свідка ОСОБА_11 а.с. 24-25, ілюстративні таблиці до протоколу огляду місця події від 30.08.2024 р. а.с. 35-38, протокол огляду від 31.08.2024 р. разом з фототаблицями а.с. 39-73, протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 31.08.2024 р. а.с. 81-82, протокол затримання підозрюваного ОСОБА_4 від 31.08.2024 р. а.с. 83-86, протокол обшуку від 30.08.2024 р. а.с. 88-91, повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 31.08.2024 р. а.с. 92-98, ухвала Солом`янського районного суду м. Києва від 31.08.2024 р. (ун. 760/20580/24) а.с. 106-110, інші матеріалами в їх сукупності та взаємозв`язку.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_12 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

Слідчим суддею також встановлено, що 31.08.2024 року слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 28 жовтня 2024 року, 22 год. 21 хв. (а.с. 106-110).

22 жовтня 2024 року постановою заступника керівника Київської міської прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №000921 продовжено до трьох місяців, тобто до 30.11.2024 року (а.с.127-131).

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 28.10.2024 р. підозрюваному ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 30.11.2024 р. (а.с. 147).

Крім того, ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 26.11.2024 р. було задоволено клопотання слідчого та продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №000921 від 30.08.2024 р. до шести місяців, тобто до 28.02.2025 р. (копія ухвали була долучена прокурором безпосередньо під час розгляду даного клопотання).

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.

Беручи до уваги, що встановленні ризики, під час застосування ухвалою слідчого судді ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, існують на даний час, а саме:

- наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років , а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання, а від так встановлена наявність достатніх підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою забезпечення безперешкодного, повного та всебічного досудового розслідування та судового розгляду даного кримінального провадження, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України;

- наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК обґрунтовується тим, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 може знищити, сховати та спотворити інформацію, речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК обґрунтовується тим, що перебуваючи на волі, ОСОБА_4 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, може як у спосіб погроз, підкупу, психологічного впливу, так і в інший спосіб незаконно впливати на осіб, які можуть бути допитані як свідки, з приводу кримінального правопорушення вчиненого підозрюваним;

- наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК обґрунтовується тим, що серед оточення підозрюваного ОСОБА_4 є невстановлені учасники злочину, яких він може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі їй в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб, а тому підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може вчинити інший злочин спрямований на перешкоджання Збройним Силам України та іншим військовим формуванням в особливий період, тим самим створивши умови для переховування його від органів досудового слідства та суду та унеможлививши здійснення швидкого, повного і неупередженого досудового слідства у вказаному кримінальному провадженні.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_4 , його майновий та сімейний стан, стан здоров`я підозрюваного, обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, що має суспільний резонанс, оскільки дане правопорушення вчинено в період дії воєнного стану України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, який відноситься до тяжкого злочину, тому з урахуванням наявних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та вимог ч. 6 ст. 176 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам та вважає за необхідне продовжити підозрюваному ОСОБА_4 строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 25.01. 2024 р., 22 год. 21 хв.

Слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Слідчий суддя, враховуючи підстави та обставини інкримінованого ОСОБА_4 під час дії воєнного стану в Україні кримінального правопорушення, проти основ національної безпеки України, вважає необхідним не визначати розмір застави в даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, в свою чергу доводи клопотання захисника не знайшли свого підтвердження під час розгляду даного клопотання, відтак таке не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 199, 202, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні №0000921 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.08.2024 , стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

В задоволенні клопотання захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 - відмовити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, тобто до 25 січня 2025 року.

Строк дії цієї ухвали про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчується 25 січня 2025 року о 22 год. 21 хв.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора в кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1