Справа № 484/5156/24
Провадження № 1-кп/484/382/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2024 р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Первомайськ Миколаївської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000228 від 07.08.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Первомайськ Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, має на утриманні одну дитину, інвалідом не являється, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

У 2023 році ОСОБА_3 перебував в смт. Білозірка, Херсонського району, Херсонської області, де знайшов нарізний револьвер калібру 5,6 мм, який є вогнепальною зброєю виготовленим способом саморобної переробки сигнального револьверу "РС-31", серія/№ НОМЕР_1 НОМЕР_2 , таким чином придбав вогнепальну зброю.

В подальшому, у останнього раптово виник умисел на незаконне зберігання вказаного револьверу.

Так, діючи з прямим умислом, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без передбаченого законом дозволу, діючи всупереч положень Постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 «Про затвердження Положення про дозвільну систему», Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622 «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», ОСОБА_3 переніс вказаний револьвер до місця свого мешкання за адресою: по АДРЕСА_1 , де в подальшому його незаконно зберігав, до моменту вилучення працівниками поліції 16.08.2024.

Згідно висновку експерта наданий на експертизу предмет є вогнепальною зброєю нарізним револьвером калібру 5,6 мм, виготовленим способом саморобної переробки сигнального револьверу "РС-31", серія/№ НОМЕР_1 НОМЕР_2 , під капсуль "Жевело-Н", виробництва Іжевського механічного заводу (м. Іжевськ, Росія), в конструкцію ствола якого саморобним способом внесено зміни - в канал ствола запресовано металеву циліндричну трубку, яка виконує функцію нарізного ствола. Револьвер придатний до проведення пострілів.

Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме придбання, зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 , маючи прямий умисел, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання відповідних наслідків, незаконно зберігав з метою власного вживання без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб екстракт канабісу та наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс.

Так, ОСОБА_3 , за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 протягом невстановленого в ході досудового розслідування періоду часу, незаконно зберігав особливо небезпечний наркотичний засіб екстракт канабісу, який знаходився у саморобному пристрої для паління, а саме: фрагменті верхньої частини полімерної пляшки, фрагменті нижньої частини полімерної пляшки, ковпачках та трьох фрагментах полімерних пляшок у вигляді нашарувань смолянистої речовини коричного кольору.

Крім того, ОСОБА_3 , за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 протягом невстановленого в ході досудового розслідування періоду часу, незаконно зберігав наркотичний засіб канабіс, який знаходився у речовині рослинного походження.

Так, 16.08.2024 в ході проведення санкціонованого обшуку на території домоволодіння ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , злочинні дії останнього припинено та сарайному приміщенні виявлено та вилучено саморобний пристрій для паління, який складається з фрагменту верхньої частини полімерної прозорої пляшки, фрагменту нижньої частини полімерної пляшки, два ковпачки, трьох фрагментах полімерних пляшок, на яких виявлено нашарування смолянистої речовини коричного кольору - екстракту канабісу, який є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, загальною масою у перерахунку на висушену речовину 0,3577г.

Крім, того на території домоволодіння на подвір`ї було виявлено та вилучено речовину рослинного походження, яка відновиться до наркотичних засобів, обіг яких обмежено канабісом, загальною масою у перерахунку на висушену речовину 316,117г.

Також, в будинку біля телевізора було виявлено та вилучено речовину рослинного походження, яка відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено канабісом, загальною масою у перерахунку на висушену речовину 1,541г.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений: ч. 1 ст. 263 КК України незаконне придбання, носіння, зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу та кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів.

Викладене цілком підтверджено в судовому засіданні поясненнями обвинуваченого, який визнав свою вину повністю, підтвердив те, що дійсно восени 2023 року під м.Херсон знайшов нарізний револьвер калібру 5,6 мм, який є вогнепальною зброєю виготовленим способом саморобної переробки сигнального револьверу "РС-31", серія/№ НОМЕР_1 НОМЕР_2 та не маючи передбаченого законом дозволу незаконно зберігав за місцем свого мешкання за адресою АДРЕСА_1 . Крім того пояснив, що дійсно за місцем мешкання незаконно зберігав особливо небезпечний наркотичний засіб екстракт канабісу та речовину рослинного походження канабіс для власного вживання. У скоєному щиро кається.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, інкримінованих йому органами досудового розслідування за обставин, викладених в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, та роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, в апеляційному порядку.

На підставі викладеного, суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч. 1 ст. 263 КК України, як: придбання, зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу та за: ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту ч. 1 ст. 263 КК України, як зберігання, придбання вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до вимог, викладених в п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання суд враховує, що скоєні обвинуваченим кримінальні правопорушення відповідно ст.12 КК України відносяться до кримінальних правопорушень різної класифікації: ч. 1 ст. 263 КК України - до тяжкого злочину, а за ч. 1 ст. 309 КК України - до кримінального проступку.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується посередньо, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, одружений, має на утриманні одну дитину.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути кримінальне покарання у виді позбавлення волі за сукупністю кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 263, ч.1 ст.309 КК України, відповідно до положень ч.1 ст. 70 КК України.

Разом з тим, оскільки обвинувачений вину свою визнав, позицію прокурора, який вважав за необхідне звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст.75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1.2 ч.1 ст. 76 КК України, оскільки на думку суду, саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередить вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався. Оскільки клопотань про обрання обвинуваченому запобіжного заходу в ході судового розгляду кримінального провадження не надходило, суд, керуючись засадами змагальності та диспозитивності кримінального провадження, не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу за власною згідно даного вироку суду.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

До стягнення із обвинуваченого підлягають процесуальні витрати на проведення судових експертиз: № СЕ-19/115-24/15332-НЗПРАП, № СЕ-19/115-24/15329-НЗПРАП, № СЕ-19/115-24/15328-НЗПРАП, № СЕ-19/115-24/15333-НЗПРАП, № СЕ-19/115-24/15330-НЗПРАП, № СЕ-19/115-24/15331-НЗПРАП, № СЕ-19/115-24/15139-БЛ, витрати за проведення яких складають 14009,68грн.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді від 22.08.2024 року по справі №484/4536/24 провадження №1-кс/484/767/24.

Керуючись ст. 369 - 371 , 373 - 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_3 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів на суму 14009 грн. 68 коп.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді від 22.08.2024 року по справі №484/4536/24 провадження №1-кс/484/767/24.

Речові докази у кримінальному провадженні №0000228, які зберігаються в камері речових доказів Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області згідно квитанцій №65 та №3 від 23.08.2024 року знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1