Справа№ 953/6363/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року м.Харків

Київський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань по кримінальному провадженні

№ 0000289 від 13 грудня 2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянин України, із вищою освітою, який офіційно не працює, неодружений, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_3 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у лютому 2022 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебував за адресою: АДРЕСА_1 , де отримав доступ до банківської картки банку АТ КБ «ПриватБанк» розрахунковий рахунок НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на яку нараховувалась пенсія останнього за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 08.10.2000. При цьому, ОСОБА_3 достовірно було відомо про смерть 24.02.2022 його батька, ОСОБА_5 , відомості про яку, внесено до актового запису про смерть № 6453 від 14.07.2022 (свідоцтво про смерть від 12.10.2022 серія I-ВЛ № 851836). В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману. Реалізовуючи вказаний умисел, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_3 ввів в оману представників Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, шляхом укриття відомостей про факт смерті свого батька, ОСОБА_5 , з метою заволодіння грошовими коштами у вигляді пенсії за віком останнього, достовірно знаючи про те, що в такому випадку вказані кошти будуть в подальшому неправомірно нараховані на вказаний рахунок, до якого у ОСОБА_3 був доступ. Далі, 11.03.2022, близько 10:20, ОСОБА_3 , виявив зарахування грошових коштів у сумі 10605,47 грн. на рахунок НОМЕР_1 АТ КБ «ПриватБанк», на ім`я ОСОБА_5 . У зв`язку з цим, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння спрямованого на заволодіння чужим майном, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в той же день, о 10:27, ОСОБА_3 , здійснив переказ з рахунку НОМЕР_1 АТ КБ «ПриватБанк», відкритого на ім`я ОСОБА_5 , на власну банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» з номером НОМЕР_2 на суму 4900 грн, 12.03.2022, о 09:37, здійснив переказ з рахунку НОМЕР_1 АТ КБ «ПриватБанк», відкритого на ім`я ОСОБА_5 , на власну банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» з номером НОМЕР_2 в сумі 4900 грн., а також 17.03.2022, о 10:33, здійснив переказ з рахунку НОМЕР_1 АТ КБ «ПриватБанк», відкритого на ім`я ОСОБА_5 , на власну банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» з номером НОМЕР_2 в сумі 1373 грн. Заволодівши вказаними грошовими коштами, ОСОБА_3 , розпорядився ними на власний розсуд, завдавши таким чином державі в особі головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області майнову шкоду на суму 10605,47 грн.

Відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_3 , передбачена ч. 1 ст. 190 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у лютому 2022 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебував за адресою: АДРЕСА_1 , де отримав доступ до банківської картки банку АТ КБ «ПриватБанк» розрахунковий рахунок НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на яку нараховувалась пенсія останнього за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 08.10.2000. При цьому, ОСОБА_3 достовірно було відомо про смерть 24.02.2022 його батька, ОСОБА_5 , відомості про яку, внесено до актового запису про смерть № 6453 від 14.07.2022 (свідоцтво про смерть від 12.10.2022 серія I-ВЛ № 851836). В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману. Реалізовуючи вказаний умисел, діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_3 ввів в оману представників Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, шляхом укриття відомостей про факт смерті свого батька, ОСОБА_5 , з метою заволодіння грошовими коштами у вигляді пенсії за віком останнього, достовірно знаючи про те, що в такому випадку вказані кошти будуть в подальшому неправомірно нараховані на вказаний рахунок, до якого у ОСОБА_3 був доступ. Далі, 15.04.2022, близько 16:45, ОСОБА_3 , виявив зарахування грошових коштів у сумі 10605,47 грн. на рахунок НОМЕР_1 АТ КБ «ПриватБанк», на ім`я ОСОБА_5 . У зв`язку з цим, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, повторно усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння спрямованого на заволодіння чужим майном, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в той же день, о 17:36, ОСОБА_3 , здійснив переказ з рахунку НОМЕР_1 АТ КБ «ПриватБанк», відкритого на ім`я ОСОБА_5 , на банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» з номером НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_6 на суму 4629,15 грн., 15.04.2022, о 17:38, здійснив переказ з рахунку НОМЕР_1 АТ КБ «ПриватБанк», відкритого на ім`я ОСОБА_5 , на власну банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» з номером НОМЕР_2 в сумі 5977 грн.

Заволодівши вказаними грошовими коштами, ОСОБА_3 , розпорядився ними на власний розсуд, завдавши таким чином державі в особі головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області майнову шкоду на суму 10606,15 грн.

Відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_3 , передбачена ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за наступних обставин.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у лютому 2022 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебував за адресою: АДРЕСА_1 , де отримав доступ до банківської картки банку АТ КБ «ПриватБанк» розрахунковий рахунок НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на яку нараховувалась пенсія останнього за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 08.10.2000. При цьому, ОСОБА_3 достовірно було відомо про смерть 24.02.2022 його батька, ОСОБА_5 , відомості про яку, внесено до актового запису про смерть № 6453 від 14.07.2022 (свідоцтво про смерть від 12.10.2022 серія I-ВЛ № 851836). В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману. Реалізовуючи вказаний умисел, діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_3 ввів в оману представників Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, шляхом укриття відомостей про факт смерті свого батька, ОСОБА_5 , з метою заволодіння грошовими коштами у вигляді пенсії за віком останнього, достовірно знаючи про те, що в такому випадку вказані кошти будуть в подальшому неправомірно нараховані на вказаний рахунок, до якого у ОСОБА_3 був доступ. Далі, 17.05.2022, близько 14:05, ОСОБА_3 , виявив зарахування грошових коштів у сумі 10605,47 грн. на рахунок НОМЕР_1 АТ КБ «ПриватБанк», на ім`я ОСОБА_5 . У зв`язку з цим, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння спрямованого на заволодіння чужим майном, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в той же день, о 15:06, ОСОБА_3 , здійснив переказ з рахунку НОМЕР_1 АТ КБ «ПриватБанк», відкритого на ім`я ОСОБА_5 , на банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» з номером НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_6 на суму 2010,05 грн., 17.05.2022, о 15:08, здійснив переказ з рахунку НОМЕР_1 АТ КБ «ПриватБанк», відкритого на ім`я ОСОБА_5 , на власну банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» з номером НОМЕР_2 в сумі 7025,29 грн., 19.05.2022, о 03:05, здійснив переказ з рахунку НОМЕР_1 АТ КБ «ПриватБанк», відкритого на ім`я ОСОБА_5 , на власну банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» з номером НОМЕР_2 в сумі 402,01 грн., 23.05.2022, о 15:11, здійснив переказ з рахунку НОМЕР_1 АТ КБ «ПриватБанк», відкритого на ім`я ОСОБА_5 , на власну банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» з номером НОМЕР_2 в сумі 1005,03 грн.

Заволодівши вказаними грошовими коштами, ОСОБА_3 , розпорядився ними на власний розсуд, завдавши таким чином державі в особі головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області майнову шкоду на суму 10442,38 грн.

Відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_3 , передбачена ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за наступних обставин.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у лютому 2022 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебував за адресою: АДРЕСА_1 , де отримав доступ до банківської картки банку АТ КБ «ПриватБанк» розрахунковий рахунок НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на яку нараховувалась пенсія останнього за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 08.10.2000. При цьому, ОСОБА_3 достовірно було відомо про смерть 24.02.2022 його батька, ОСОБА_5 , відомості про яку, внесено до актового запису про смерть № 6453 від 14.07.2022 (свідоцтво про смерть від 12.10.2022 серія I-ВЛ № 851836). В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману. Реалізовуючи вказаний умисел, діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_3 ввів в оману представників Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, шляхом укриття відомостей про факт смерті свого батька, ОСОБА_5 , з метою заволодіння грошовими коштами у вигляді пенсії за віком останнього, достовірно знаючи про те, що в такому випадку вказані кошти будуть в подальшому неправомірно нараховані на вказаний рахунок, до якого у ОСОБА_3 був доступ. Далі, 16.06.2022, близько 15:55, ОСОБА_3 , виявив зарахування грошових коштів у сумі 11670,32 грн. на рахунок НОМЕР_1 АТ КБ «ПриватБанк», на ім`я ОСОБА_5 . У зв`язку з цим, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння спрямованого на заволодіння чужим майном, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в той же день, о 16:42, ОСОБА_3 , здійснив переказ з рахунку НОМЕР_1 АТ КБ «ПриватБанк», відкритого на ім`я ОСОБА_5 , на банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» з номером НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_6 на суму 1507,54 грн., 16.06.2022, о 16:44, здійснив переказ з рахунку НОМЕР_1 АТ КБ «ПриватБанк», відкритого на ім`я ОСОБА_5 , на власну банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» з номером НОМЕР_2 в сумі 5025,13 грн., 16.06.2022, о 16:53, здійснив переказ з рахунку НОМЕР_1 АТ КБ «ПриватБанк», відкритого на ім`я ОСОБА_5 , на власну банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» з номером НОМЕР_2 в сумі 5045,23 грн.

Заволодівши вказаними грошовими коштами, ОСОБА_3 , розпорядився ними на власний розсуд, завдавши таким чином державі в особі головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області майнову шкоду на суму 11577,90 грн.

Відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_3 , передбачена ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за наступних обставин.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у лютому 2022 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебував за адресою: АДРЕСА_1 , де отримав доступ до банківської картки банку АТ КБ «ПриватБанк» розрахунковий рахунок НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на яку нараховувалась пенсія останнього за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 08.10.2000. При цьому, ОСОБА_3 достовірно було відомо про смерть 24.02.2022 його батька, ОСОБА_5 , відомості про яку, внесено до актового запису про смерть № 6453 від 14.07.2022 (свідоцтво про смерть від 12.10.2022 серія I-ВЛ № 851836). В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману. Реалізовуючи вказаний умисел, діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_3 ввів в оману представників Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, шляхом укриття відомостей про факт смерті свого батька, ОСОБА_5 , з метою заволодіння грошовими коштами у вигляді пенсії за віком останнього, достовірно знаючи про те, що в такому випадку вказані кошти будуть в подальшому неправомірно нараховані на вказаний рахунок, до якого у ОСОБА_3 був доступ. Далі, 15.07.2022, близько 17:53, ОСОБА_3 , виявив зарахування грошових коштів у сумі 10959,36 грн. на рахунок НОМЕР_1 АТ КБ «ПриватБанк», на ім`я ОСОБА_5 . У зв`язку з цим, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння спрямованого на заволодіння чужим майном, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в той же день, о 20:54, ОСОБА_3 , здійснив переказ з рахунку НОМЕР_1 АТ КБ «ПриватБанк», відкритого на ім`я ОСОБА_5 , на власну банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» з номером НОМЕР_2 на суму 4974,87 грн., 15.07.2022, о 20:55, здійснив переказ з рахунку НОМЕР_1 АТ КБ «ПриватБанк», відкритого на ім`я ОСОБА_5 , на банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» з номером НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_6 на суму 1005,03 грн., 16.07.2022, о 02:57, здійснив переказ з рахунку НОМЕР_1 АТ КБ «ПриватБанк», відкритого на ім`я ОСОБА_5 , на власну банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» з номером НОМЕР_2 в сумі 4979 грн.

Заволодівши вказаними грошовими коштами, ОСОБА_3 , розпорядився ними на власний розсуд, завдавши таким чином державі в особі головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області майнову шкоду на суму 10958 грн.

Загальна сума майнової шкоди державі в особі головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області спричинених незаконними діями ОСОБА_3 , склала 54189,09 грн.

Відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_3 , передбачена ч. 2 ст. 190 КК України.

Позиція сторін кримінального провадження

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , повністю згоден з пред`явленим обвинуваченням, беззаперечно визнає його, а наведені в обвинуваченні час, місце, спосіб та всі обставини вчинення злочину встановлено та наведено в обвинувальному акті вірно. Свої дії піддав критичній оцінці, висловивши жаль щодо скоєного. Пояснив, що гроші були необхідні на лікування матері. Просив допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки йому цілком зрозуміло детально роз`яснене висунуте обвинувачення, він повністю визнає свою провину в скоєнні зазначеного кримінального правопорушення, та вважає зібрані в справі докази його провини достовірними, допустимими та достатніми, у зв`язку з чим досліджувати їх немає ніякої необхідності. Цивільний позов визнав в повному обсязі та надав платіжні інструкції № 0.0..1 від 22.07.2024 року про повернення переплаченої пенсії, ОСОБА_5 , 1940 р.н. на суму 1000 грн та № 0.0..1 від 31.05.2024 року на суму 1100 грн.

Представник потерпілого ГУ ПФУ в Харківській області, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про дату, час та місце судового розгляду належним чином, подала до суду заяву в якій просила кримінальне провадження розглядати без її участі, цивільний позов підтримує та просить задовольнити.

З`ясувавши думку учасників процесу, які, кожен окремо, не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши обвинуваченому правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останній погодився, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та застосував при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

Висновки суду щодо доведеності вини обвинуваченого

Аналізуючи показання обвинуваченого в судовому засіданні, співставляючи ці показання з обвинуваченням ОСОБА_3 , суд робить обґрунтований висновок про те, що показання обвинуваченого мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, а відтак, з урахуванням застосування при розгляді справи положень ч. 3 ст. 349 КПК України, доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 , «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» та кваліфікує його дії

за епізодом 11.03.2022 року за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство);

за епізодами 15.04.2022 року, 17.05.2022 року, 16.06.2022 року,15.07.2022 року за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинено повторно.

Злочини проти власності становлять одну із найнебезпечніших злочинних діянь, оскільки вони посягають на право власності, що є об`єктом злочину статті 190 Закону України про кримінальну відповідальність.

Особливістю предмета шахрайства є те, що ним може бути як чуже майно, так і право на таке майно.

Об`єктивна сторона виражається у заволодінні чужим майном шляхом обману.

Обман - повідомлення неправдивих відомостей (дія) або замовчування відомостей, які мають бути повідомлені (бездіяльність), з метою заволодіння чужим майном.

Особливості шахрайства полягають у тому, що потерпілий, будучи введеним в оману, зовні добровільно передає винному майно або право на майно, вважаючи, що це є правомірним, необхідним або вигідним для нього, що він зобов`язаний це зробити. Тому обман за часом передує передачі майна або права на майно і викликає у потерпілого усвідомлення правомірності такої передачі.

Закінченим шахрайство вважається з моменту заволодіння майном.

Суб`єктивна сторона характеризується прямим умислом, корисливим мотивом і метою.

Під кваліфікуючою ознакою повторності, розуміється вчинення особою, яка раніше вчинила, окрім іншого кримінальне правопорушення передбачене ст. 190 КК України.

Оскільки, єдиною підставою для здійснення кримінально-правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за кваліфікуючою ознакою «повторно» без постановлення обвинувального вироку суду стосовно останнього за першим епізодом, який дає підстави для кваліфікації ознаки «повторно», є розгляд першого і наступних однорідних або тотожних злочинів у одному кримінальному провадженні.

Таким чином, у даній ситуації, коли в одному кримінальному провадженні розглядається два і більше епізоди вчинення тотожних чи однорідних злочинів, для повторності злочинів не має значення, була чи не була особа засуджена за раніше вчинений злочин.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання

Покарання є засобом примусу, що забезпечується силою державної влади в межах закону, є ефективним засобом забезпечення виконання кожною особою конституційного обов`язку неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Мета покарання є кара засудженого, яка повинна відповідати принципу справедливості; виправлення засудженого такі зміни його особистості, які роблять його безпечним для суспільства, характеризують його схильність до правомірної поведінки, поваги до правил і традицій людського співжиття; запобігання вчиненню засудженим нового злочину ; запобігання вчиненню злочинів іншими особами.

Ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а й від спроможності правоохоронних органів не допустити безкарності злочинних діянь та спроможності виконати його обвинуваченим.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра не перебуває, у лікаря нарколога на обліку не перебуває, раніше не судимий, перебуває на загальному військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 як солдат запасу, інформації стосовно призову на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період не виявлено, підлягає покаранню за вчинення кримінального проступку (ч. 1 ст. 190 КК України) та нетяжкого злочину (ч. 2 ст. 190 КК України), відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, кількість епізодів, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, ставлення ОСОБА_3 , до скоєного, впливу призначеного покарання на виправлення обвинуваченого, з метою захисту прав і законних інтересів особистості, суспільства і держави, з урахуванням вимог справедливості і цілей правосуддя, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді обмеження волі та позбавлення волі, відповідно, в межах санкцій, передбачених вказаними статтями, із застосуванням до остаточно визначеного за правилами ч. 1 ст. 70 КК України покарання, положень передбачених ст.ст. 75,76 КК України, звільнивши ОСОБА_3 , від відбування покарання з випробуванням, оскільки, на думку суду, виправлення обвинуваченого можливе без відбування призначеного виду покарання.

Іспитовий строк дисциплінує засуджених, привчає їх до додержання законів, нагадує їм, що вони не виправдані, а проходять випробування, від результату якого залежить їх подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (не свавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Мотиви ухвалення інших рішень

Щодо цивільного позову Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області до ОСОБА_3 , про стягнення з обвинуваченого на відшкодування майнової шкоди суми у розмірі 54189,09 грн, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Вимогами ч. 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що неправомірними діями ОСОБА_3 , спричинена майнова шкода ГУ ПФУ в Харківській області, ОСОБА_3 в судовому засіданні цивільний позов визнав та надав квитанції про повернення переплаченої пенсії, ОСОБА_5 , 1940 р.н., ГУ ПФУ в Харківській області у сумі 2100 грн, отже з урахуванням перерахованих коштів, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 52089,09 грн, з розрахунку (54189,09 - 2100 = 52089,09).

Клопотань про застосування запобіжного заходу не надходило.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1, 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання

- за ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ГУ ПФУ в Харківській області задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ГУ ПФУ в Харківській області, на відшкодування майнової шкоди суму у розмірі 52089 (п`ятдесят дві тисячі вісімдесят дев`ять) гривень 09 копійок.

Речові докази: CD-R диск «PATRON» з інформацією про рух грошових коштів; аркуш паперу «Доповнення до протоколу тимчасового доступу до речей і документів» - зберігати в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1