Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/354/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 186 (82, 86-1, 141) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2024 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький кримінальне провадження № 0000545, за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 05.03.2024, стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомиргород, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 судові витрати по справі в розмірі 16729 (шістнадцять тисяч сімсот двадцять дев`ять) гривен 88 копійок на користь держави.

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 .

В апеляційній скаргі обвинувачений захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 в апеляційній скаргі обвинувачений захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просила вирок суду змінити в частині призначення покарання та застосувати положення ст. 69 КК України і призначити більш м`яке покарання, ніж передбачено законом.

Звертає увагу суду, що права потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , за результатами розгляду справи, максимально забезпечені`збитки потерпілим, відповідно до заявленого позову, повністю відшкодовані.

Судом недостатньо враховано ряд обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме його щире каяття, визнання винуватості, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування спричиненої майнової шкоди, відсутність претензій з боку потерпілої сторони.

Сторона захисту вважає, що враховуючи вище зазначене, а також обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, з урахування особи винного, який визнав повністю свою вину у скоєному, щиросердно покаявся та сприяв розслідуванню злочину, що в сукупності зобставинами кримінального провадження, є підставою для призначення йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 4 ст. 186 КК України.

Так, відповідно до ч.1 ст.69-1 КК України за наявності обставин що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої ст.66 КК України, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченими своєї вини, строк, або розмір покарання не може перевищувати 2/3 максимального строку або розміру покарання, передбаченого відповідною санкцією статті. Максимальна санкція ч.4 ст.186 КК України є 10 років позбавлення волі. Відповідно 2/3 частини, це 6 років та 6 місяців позбавлення волі.

Короткий зміст суті справи:

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, вчиненого в умовах воєнного стану, та вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло, вчиненого в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

21.10.2023 року близько 03 години 20 хвилин ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який Указом Президента № 3275-ІХ від 18.08.2023 року продовжено до 15.11.2023 року, за попередньою змовою групою осіб, разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, попередньо домовившись про місце, час та спосіб вчинення кримінального правопорушення, маючи спільний злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, прийшли до домоволодіння по АДРЕСА_2 , де проживає потерпілий ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_7 разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, одягнувши на обличчя маски темного кольору з отворами для очей, які заздалегідь приготували та взяли із собою, з метою недопущення їх викриття потерпілим, діючи протиправно, незаконно проникли на територію домоволодіння за вищевказаною адресою.

Після чого, ОСОБА_7 разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, перебуваючи на території домоволодіння потерпілого ОСОБА_10 , постукали до одного з вікон будинку та дочекавшись поки потерпілий відчинить двері, підійшли до вхідних дверей. Після того, як потерпілий ОСОБА_10 відчинив двері, ОСОБА_7 застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, наніс ОСОБА_10 один удар рукою в обличчя, від якого останній впав на землю, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді синця обличчя, саден обличчя, голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В цей час невстановлена досудовим розслідуванням особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження проникла до будинку потерпілого, а ОСОБА_7 почав вимагати у ОСОБА_10 грошові кошти та золоті вироби, на що потерпілий відповів відмовою. Після чого ОСОБА_7 , взявши в коридорі фартух, підійшов до потерпілого, накинув даний фартух йому на обличчя та пішов до приміщення будинку.

Знаходячись у будинку, ОСОБА_7 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, відкрито заволоділи належним потерпілому ОСОБА_10 портисигаром на 20 цигарок, вартістю 114 гривень та ліхтариком марки «Lebron» на 250 Ah на 1 W чорного кольору, вартістю 161,50 гривень.

Після чого ОСОБА_7 разом з невстановленою особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження покинули територію домоволодіння потерпілого ОСОБА_10 та викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_10 матеріальні збитки на загальну суму 275,50 гривень.

Крім цього, 03.11.2023 року близько 21 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , прийшов до домоволодіння по АДРЕСА_3 , де проживає потерпілий ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_7 незаконно проник на територію домоволодіння за вищевказаною адресою.

Перебуваючи на території домоволодіння потерпілого ОСОБА_11 , ОСОБА_7 декілька разів натиснув на дзвінок біля вхідних дверей, сховався на подвір`ї та став чекати коли потерпілий відкриє вхідні двері. Почувши звук дзвінка ОСОБА_11 вийшов на подвір`я та не виявивши сторонніх осіб направився до будинку. ОСОБА_7 , побачивши, що потерпілий ОСОБА_11 повертається у будинок, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, наніс не менше двох ударів кулаком потерпілому в обличчя, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та став вимагати у потерпілого грошові кошти, на що останній відповів відмовою.

Почувши відмову потерпілого, ОСОБА_7 через відкриті вхідні двері, незаконно проник до будинку, де перебуваючи в одній із кімнат повторно, відкрито заволодів належним потерпілому ОСОБА_11 мобільним телефоном марки «Astro», вартістю 323,95 гривень та наручним механічним годинником з написом на циферблаті «Одесский дорпрофсож», вартістю 300 гривень.

Після чого ОСОБА_7 покинув територію домоволодіння потерпілого ОСОБА_11 та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальні збитки на загальну суму 623,95 гривень.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який просив вирок суду залишити без зміни, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Вирок є обґрунтованим, якщо він ухвалений судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є вирок, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, за обставин, викладених у вироку, підтверджуються сукупністю зібраних органами досудового розслідування доказами.

Колегія суддів вважає, що дослідивши у сукупності зібрані по кримінальному провадженню докази, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що вину обвинуваченого ОСОБА_7 доведено повністю та правильно кваліфікував його дії за ч.4 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, вчиненого повторно, вчиненого в умовах воєнного стану.

При цьому, враховуючи те, що фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.4 ст.186 КК України та правильність кваліфікації його в апеляційній скарзі захисника не оспорюються, а тому колегією суддів відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України не переглядаються.

Доводи апеляційної скарги захисника про наявність достатніх підстав для пом`якшення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, колегія суддів вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Аналіз положень ст.69 КК України вказує на те, що підставою для застосування зазначеної норми є не просто наявність сукупності обставин, визнаних судом такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а дані обставини також повинні відповідати критеріям, які здатні, з урахуванням особи винного, істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, тобто зменшувати його ступінь суспільної небезпеки до такого рівня, який виходить за межі, типові для кримінальних правопорушень даного виду (окремого його різновиду).

Ці обставини чи сукупність обставин мають бути у причинному зв`язку з цілями злочину, роллю, яку виконувала особа, визнана винуватою, у вчиненні кримінального правопорушення, її поведінкою під час вчинення кримінального правопорушення та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку кримінального правопорушення та/або небезпечність винуватця.

У силу ж ст.69-1 КК України за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених п.п.1 та 2 ч.1 ст.66 КК України, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України.

Отже, нормами чинного законодавства визначино заборону застосування ст.69-1 КК України при наявності обставини, що обтяжує покарання.

Згідно зі ст.75 КК України України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обираючи вид і міру покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжкого, умисного корисливого злочину, яким завдано майнової шкоди потерпілим, дані про особу обвинуваченого, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, не працюючий, не одружений, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Обставини, що пом`якшують покарання судом першої інстанції встановлено щире каяття, обставинами, що обтяжують покарання судом встановлено вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Тому, колегія суддів погоджується з висновком районного суду, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, можливе виключно в умовах ізоляції його від суспільства в призначений судом строк.

При цьому, колегія суддів вважає, що наведені у доводах апеляційної скарги інші обставини, що, на думку сторони захисту, пом`якшують призначене ОСОБА_7 покарання, не містять якісних характеристик, які б зменшували ступінь суспільної небезпеки вчинених ним злочинів та давали б підстави для пом`якшення призначеного покарання, і крім того, були вже враховані судом першої інстанції.

Аналіз матеріалів кримінального провадження дає колегії суддів підстави для висновку, що апелянтом не наведено переконливих доводів на обґрунтування того, що призначене обвинуваченому покарання є неправильним, явно несправедливим через його суворість, та того, що саме застосування до нього інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням забезпечить його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Приймаючи до уваги сукупність наведених обставин, колегія суддів приходить до переконання, що визначені обвинуваченому строк та форма відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства є співмірними вчиненому ним протиправному діянню, а також є справедливим і виваженим заходом примусу, що забезпечить виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції призначено покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України, яке за своїм видом і розміром, необхідне і достатнє для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, а також відповідає меті покарання, визначеній у ст.50 КК України. Підстав вважати покарання призначене ОСОБА_7 несправедливим внаслідок суворості, а також підстав для його пом`якшення, як про те просить сторона захисту, колегія суддів не вбачає.

При цьому, колегія суддів керується не лише національним законодавством щодо призначення кримінального покарання, а й враховує автономну концепцію поняття «покарання» в усталеній судовій практиці ЄСПЛ, яка передбачає, що «покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів», рішення у справі «Езех и Коннорс проти Сполученого Королівства», хоча це не виключає, що покарання може бути спрямоване на досягнення кількох цілей, поряд з карою та запобіганням, це може бути ще й відшкодування.

Враховуючи викладене, підстав для скасування вироку чи для пом`якшення обвинуваченому покарання колегія суддів не вбачає, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.376 ч.2, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 05 березня 2024 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: ( підписи )

Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2