Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/473/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2024 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 серпня 2024 року, якою стосовно,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Керч автономної республіки Крим, громадянина України, українця, офіційно не працевлаштованого, з вищою освітою, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 21-00 год. до 05-00 год. в межах строку досудового розслідування, з покладенням на нього обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28.08.2024 вказане клопотання слідчого задоволено частково та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби та покладено на нього обов`язки передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України підтверджується матеріалами клопотання. Наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, визначеному у клопотанні, прокурором при його розгляді не доведено.

З наведених підстав слідчий суддя прийшов до висновку, що на даний момент виключно такий запобіжний захід, як домашній арешт в період доби з 21-00 год. до 05-00 год. забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та Ухвалити нове рішення, яким задовольнити клопотання слідчого СВ Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській області погоджене з прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 в межах строку досудового розслідування без визначення розміру застави.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню виходячи з наступних підстав.

Що стосується обґрунтованості підозри, яку повідомлено ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, то вона підтверджується доданими до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою процесуальними документами а саме: протоколами огляду місця події, допитом неповнолітнього підозрюваного, протоколами огляду та ін.

В клопотанні про застосування запобіжного заходу поданого слідчим за погодженням з прокурором зазначено виключно ризики, які реально мають місце, зокрема передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та суду; п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на потерпілого, та іншого неповнолітнього підозрюваного, свідків у цьому кримінальному провадженні; п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

На переконання прокурора слідчим суддею достатньо не враховано, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, який належить до тяжких злочинів, який вчинено цинічно та відносно майна військовослужбовця. Вчинене кримінальне правопорушення має високий ступінь суспільної небезпеки за обставинами провадження наявні ризики, передбачені ч. 1 ст.177 КПК України.

Надані із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою матеріали доводять наявність правових підстав для обрання підозрюваному зазначеного запобіжного заходу, а також те, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують саме такий обсяг втручання у права та інтереси підозрюваного з метою досягнення дієвості цього провадження.

При цьому обраний слідчим суддею запобіжний захід у виді домашнього арешту не може гарантувати ризик переховування від слідства для уникнення від можливого покарання, так як при ньому особа не знаходиться під постійним контролем з боку відповідних державних органів.

Ризик переховування від правосуддя слід також оцінювати у світлі обставин цього кримінального провадження та особистої поведінки підозрюваного. Ризик незаконного впливу на потерпілого, іншого підозрюваного, який є неповнолітнім, свідків у цьому ж кримінальному провадженні наявний в силу того, що підозрюваному відоме місце проживання іншого підозрюваного, а отже вказані обставини дають підстави вважати, що підозрюваний може незаконно впливати на вказану категорію осіб, з метою зміни чи відмови від наданих показів.

Дані обставини в разі застосування іншого запобіжного заходу окрім як тримання під вартою свідчитимуть про безкарність у вчиненому та значний суспільний осуд, який наростає разом із суспільною напругою воєнного стану.

Разом з тим, застосування запобіжних заходів в першу чергу є превентивним заходом та має запобігати спробам підозрюваного, обвинуваченого впливати на свідків, потерпілих, ухилятися від слідчого, суду, прокурора, вчинити інше кримінальне правопорушення, для чого саме запобіжні заходи і застосовуються, зокрема задля того щоб підозрюваний не мав впливу на досудове розслідування та учасників процесу.

Інші більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані до підозрюваного у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, думку захисника та підозрюваного які заперечили щодо задоволення апеляційних вимог прокурора, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та наданих до апеляційного суду матеріалів судової справи, в провадженні СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області знаходиться кримінальне провадження №0002312 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.08.2024 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_8 за попередньою змовою зі своїм знайомим неповнолітнім ОСОБА_10 вчинив дії, кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 194 КК України.

Під час досудового розслідування 27.08.2024 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Слідчий за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив застосувати до ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення підозрюваному розміру застави, зважаючи на те, що один із співучасників кримінального правопорушення є неповнолітній ОСОБА_10 , та підозрюваний може на нього впливати. Як наслідок ОСОБА_10 , може уникати слідства та суду, оскільки не має родини та місця роботи.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28 серпня 2024 року клопотання слідчого задоволено частково та стосовно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виглядлі домашнього арешту.

Проте, колегія суддів не може погодитись з визначеним слідчим суддею видом запобіжного заходу, зокрема з обмеженням у визначений час доби залишати місце проживання підозрюваним.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя, суд, на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні органу досудового розслідування докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 194 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 є тяжким, санкцією даної частини статті передбачено позбавленням волі на строк від 3 до 10 років.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто, в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Апеляційний суд вважає, що прокурором та слідчим обґрунтовано наведений перелік ризиків, що передбачений п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься категорії тяжких, оскільки за його вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, а тому ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку може бути визнаним як менш небезпечним, ніж покарання та процедура його відбування. Такий висновок узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Має під собою підґрунтя й зазначений прокурором та слідчим ризик того, що підозрюваний ОСОБА_8 може незаконно прямо чи через третіх осіб впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні , що зможе призвести до зміни їх показань або відмови від давання показань, а також здійснити незаконний вплив на іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні.

Окрім цього, досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні триває лише на початковому етапі, що свідчить про те, що органом досудового розслідування здійснюється збирання усіх доказів по справі, а у випадку застосування до ОСОБА_8 менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою

Також є реальним ризик, який передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: продовжити вчинення кримінального правопорушення, або вчинити новий, на що вказує те, що: кримінальне правопорушення, яке ставиться в провину ОСОБА_8 , вчинялось ним конспіративно, в умовах військового стану, з корисливих мотивів.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголошено на тому, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості підозри та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Таким чином, сторонами кримінального провадження не надані докази, які б свідчили про достатність застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання зазначеним вище ризикам, колегія суддів приходить до висновку, що до ОСОБА_8 необхідно застосувати винятковий запобіжний захід - тримання під вартою, оскільки обмеження його права на свободу в даному випадку є виправданим та необхідним через неможливість в жодний інший спосіб забезпечити його належну процесуальну поведінку під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Згідно ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб .

Аналізуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, що регулює застосування інституту застави, зокрема виключно повноваження слідчого судді, суду у вирішенні цього питання при застосуванні даного запобіжного заходу як альтернативи триманню під вартою, обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 його суспільну небезпеку, майновий та сімейний стан підозрюваного, наявність утриманців, стан здоров`я, інші дані про його особу, як того вимагають вимоги ч.4 ст.182 КПК України, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також те, що утримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, суд приходить до висновку про визначення підозрюваному ОСОБА_8 як альтернативу, застави в розмірі, що становить 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням у разі внесення застави обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Саме такий розмір застави та зазначені обов`язки у разі її внесення, на думку колегії суддів, не є непомірним з урахуванням всіх обставин справи, тяжкості злочинів, що інкримінуються підозрюваному, і забезпечить стимулюючий ефект цього запобіжного заходу, належну процесуальну поведінку підозрюваного під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання підозрюваним обов`язків (вказаний висновок відповідає правовій позиції Європейського суду з прав людини, викладеному у рішенні по справі «Мангурас проти Іспанії» від 08.01.2009).

Вище викладене у сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання слідчого та наявність передбачених законом підстав для його задоволення, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. 376 ч.2, 177, 183, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 серпня 2024 року якою до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - скасувати.

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 45 днів, у межах строку досудового розслідування, а саме до 15 год. 30 хв. 25 жовтня 2024 року, з визначенням розміру застави 50 (п`ятдесят прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151 400 грн. (сто п`ятдесят тисяч чотириста гривень), яка ним або заставодавцем може бути внесена на депозитний рахунок UA0086310, отримувач коштів Держказначейська Служба України м.Київ , банк отримувача Держказначейська Служба України м.Київ; код банку отримувача МФО 820172 , призначення платежу: «застава за ОСОБА_8 у справі 404/7675/24; 11-кп/4809/473/24, Кропивницький апеляційний суд, із зазначенням анкетних даних особи, яка вносить заставу».

У разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави, зобов`язати підозрюваного ОСОБА_8 - прибувати за викликом до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із іншим підозрюваним, потерпілими та свідками, як особисто, так і через третіх осіб, за виключенням проведення за їх участі слідчих дій.

Попередити підозрюваного ОСОБА_8 , що в разі невиконання покладених на нього зобов`язань внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4