Справа № 496/4745/24
Провадження № 1-кс/496/1767/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

повний текст

17 липня 2024 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

власника майна директора ТОВ «Атлантік Компані» ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка клопотання слідчого СВ Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000187 від 09.07.2024 року, за ознаками ч. 4 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернулась до суду з клопотанням про арешт майна, яке мотивує тим, що 08.07.2024 року до СВ ВП№ 2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області надійшла заява від гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 директора ТОВ «АТЛАНТІК КОМПАНІ» про те, що 08.07.2024 року йому стало відомо що невідома особа, заволоділа майном ТОВ «АТЛАНТІК КОМПАНІ», а саме насінням ріпаку загальною кількістю 240 тон +/- 10% товару згідно договору №28/06/24 від 28 червня 2024 року. Матеріальний збиток встановлюється. 13.07.2024 р. проведено огляд місця події за адресою: Одеська область, Одеський район, селище Усатове, вул. Залізничників 14, на території ЦТС «Одеса-Ліски» АТ «Укрзалізниця» в ході проведення огляду виявлено та вилучено зернова культура «РІПАК» І66 тон 500кг, згідно журналу отримання зернової культури «РІПАК», та передано під відповідальне зберігання начальнику перевантажувального комплексу «Одеса-Ліски» АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_7 . З огляду на це слідчим винесено постанову про визнання речовими доказами майна вилученого 13.07.2024 р. в ході огляду місцям події, зокрема на: зернова культура «РІПАК» І66 тон 500кг та передано під відповідальне зберігання начальнику перевантажувального комплекси «Одеса-Ліски» АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_7 .

В ході досудового розслідування, в порядку ч. 2 ст. 9 ст. 40, ч. 2 ст. 93 КПК України, 09.07.2024 р. направлено запит директору ТОВ «Атлантік Компані», щодо оригіналів документи, які підтверджують належність майна.

09.07.2024 р. ТОВ «Атлантік Компані» надали документи, які підтверджують належність майна документів-доказів а саме: платіжна інструкція №51 від 03.07.2024, платіжна інструкція №52 від 03.07.2024, платіжна інструкція №53 від 03.07.2024, рахунок на оплату №18 від 03.07.2024, Договір поставки №28/06/24-1 від 28.06.2024, додаткова угода №1 до договір поставки №28/06/24-1 від 28.06.2024, ТТН №141 від 03.07.2024, ТТН №145 від 03.07.2024 р., ТТН №143 від 03.07.2024, ТТН №146 від 03.07.2024, ТТН №142 від 03.07.2024 р. Дані документи оглянуто та слідчим винесено постанову про долучення документів в якості доказів до кримінального провадження.

Метою накладення арешту на майно є необхідність збереження речових доказів, так як зазначене майно у вигляді зернової культури «РІПАК» І66 тон 500кг, являється об`єктом злочинного посягання, набутого кримінально протиправним шляхом, що має істотне значення для забезпечення проведення всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин вказаного кримінального правопорушення, а також може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та іншим шляхом окрім як накладенням арешту на вказане майно та подальшим проведенням процесуальних дій з вилученим майном встановити обставини вчиненого кримінального правопорушення не надається можливим. В свою чергу, не проведення вказаної дії у вигляді арешту майна, призведе до недосягнення мети досудового розслідування.

Слідчий в судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання, та не заперечував проти повернення зернової культури на зберігання власнику.

Власник майна директор ТОВ «Атлантік Компані» ОСОБА_4 просив повернути йому зернову культуру «РІПАК» 166 тон 500 кг. на відповідальне зберігання за адресою: АДРЕСА_1 ТОВ "Зерновий термінал НІКА ТЕРА".

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в ч.1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Дослідивши додані до клопотання документи, суд вважає, що вилучене посвідчення тракториста з ознаками підробки, відповідає вимогам ст. 98 КПКК України, виходячи з чого клопотання підлягає задоволенню.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, в тому числі, враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) (збереження речових доказів); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Крім того, відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Враховуючи, що у кримінальному провадженні проведенні наступні слідчі дії, а саме проведено огляд місця події, де виявлено зернову культуру «РІПАК» в кількості 166 тон 500 кг., допитано потерпілого, отримано від нього документи, що підтверджують право власності на зернову культуру, то виходячи з положень ч.4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, а саме заборону відчуження та розпорядження на зернову культур, з метою збереження речового доказу до завершення кримінального провадження та не перешкоджання власнику майна, використовувати його, а також не допущення знищення чи псування зернової культури.

Відповідно ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Зазначений захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які, в свою чергу, чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України. Поряд з цим, власник або інший володілець майна, відповідно до вимог ст. 174 КПК України, має право звернутися із клопотанням про скасування накладеного арешту.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом позбавлення права відчуження та розпорядження, без заборони користування на вилучене під час огляду проведеного 13.07.2024 року на місці події за адресою: АДРЕСА_2 на території ЦТС «Одеса-Ліски» АТ «Укрзалізниця», де в ході проведення огляду виявлено та вилучено зернова культура «РІПАК» 166 тон 500 кг.

Передати зернову культуру «РІПАК» 166 тон 500 кг. директору ТОВ «Атлантік Компані» ОСОБА_4 на відповідальне зберігання за адресою: м. Миколаїв вул. Айвазовського 23-Б ТОВ "Зерновий термінал НІКА ТЕРА".

Зобов`язати директора ТОВ «Атлантік Компані» ОСОБА_4 за першою вимогою слідчого надавати речовий доказ для проведення слідчих дій.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 19 липня 2024 року о 15:00 годинні.

Слідчий суддя ОСОБА_1