Справа № 626/3078/24
Провадження № 1-кс/626/1343/2024
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

28 серпня 2024 року м. Красноград

Слідчий суддя Красноградського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Красноградського РВП ГУ НП України в Харківській області ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Красноградської окружної прокуратури в рамках кримінального провадження № 0000155 від 31.07.2024р., про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Піщанка Красноградського району Харківської області, українець, громадянин України, маючий середню освіту, неодружений, не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимий,

- який підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до поданого клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що що 27.07.2024 близько 22:00 год. (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході сварки, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом, направленим на заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_6 , у невстановлений слідством спосіб наніс останній численні удари руками в область голови, чим спричинив тілесні ушкодження у формі набряку дислокації головного мозку, вогнищевої травми головного мозку, пошкодження внаслідок контакту с тупим предметом в результаті яких потерпіла ОСОБА_6 19.08.2024 року померла в приміщенні КНП ХОР «ОКЛ» м. Харків.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Піщанка Красноградського району Харківської області, українець, громадянин України, маючий середню освіту, неодружений, не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

28.08.2024 на підставі достатніх даних, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:

- оглядом місця події від 24.08.2024, відповідно до якого встановлена обстановка на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено змив РБК з підлоги кімнати №1, змив РБК з одвірок при вході в кімнату №1, фрагмент подушки зі слідами РБК та фрагмент підковдри зі слідами РБК.

-Допитом потерпілої ОСОБА_7 від 20.08.2024 року;

-Допитом свідка ОСОБА_8 від 20.08.2024 року;

-Допитом свідка ОСОБА_9 від 21.08.2024 року;

-Допитом свідка ОСОБА_10 від 21.08.2024 року;

-Допитом свідка ОСОБА_11 від 21.08.2024 року;

-Протоколом огляду трупа від 21.08.2024 року;

-Допитом свідка ОСОБА_12 від 22.08.2024 року;

-Допитом свідка ОСОБА_13 від 22.08.2024 року;

-Допитом свідка ОСОБА_14 від 21.08.2024 року;

-Допитом свідка ОСОБА_15 від 20.08.2024 року;

-Допитом свідка ОСОБА_16 від 20.08.2024 року;

-Допитом свідка ОСОБА_17 від 26.08.2024 року;

-Допитом свідка ОСОБА_18 від 26.08.2024 року.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України:

Так, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі терміном від 7 до 10 років. Тому, усвідомлюючи даний факт, ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, а в подальшому і суду, з метою уникнути покарання, пов`язаного з позбавленням волі, що вказує на наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

На даний час по кримінальному провадженню проводиться досудове розслідування, де не встановлено повне коло свідків, та у разі якщо стосовно ОСОБА_4 не буде обрано запобіжний захід, пов`язаний з його ізоляцією, він зможе здійснити вплив на свідків та потерпілих, які проживають в його місті, що вказує на наявність ризику передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України - незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні.

Крім цього, вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що згідно вимоги на перевірку наявності судимості, останній раніше неодноразово засуджений за вчинення злочинів різнорідного типу.

Вказане свідчить про те, що ОСОБА_4 схильний до вчинення протиправних злочинних дій, що вказує на наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність постійного місця роботи, що також впливає на його майновий стан, запобігти вищевказаним ризикам можливо лише шляхом обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищезазначеним ризикам.

Перевіривши надані суду матеріали кримінального провадження, дослідивши докази та додатки по даних матеріалах, оцінивши в сукупності всі обставини, заслухавши думку прокурора, який підтримав вказане клопотання, пославшись на доводи та факти викладені в ньому, думку самого підозрюваного, який просив обрати йому міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя приходить до наступного.

Під час розгляду клопотання було встановлено вагомість наявних доказів, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені інкримінованого йому злочину за ч.2 ст.121 КК України, а саме наявними доказами, переліченими в клопотанні.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України:

Так, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі терміном від 7 до 10 років. Тому, усвідомлюючи даний факт, ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, а в подальшому і суду, з метою уникнути покарання, пов`язаного з позбавленням волі, що вказує на наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

На даний час по кримінальному провадженню проводиться досудове розслідування, де не встановлено повне коло свідків, та у разі якщо стосовно ОСОБА_4 не буде обрано запобіжний захід, пов`язаний з його ізоляцією, він зможе здійснити вплив на свідків та потерпілих, які проживають в його місті, що вказує на наявність ризику передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України - незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні.

Крім цього, вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що згідно вимоги на перевірку наявності судимості, останній раніше неодноразово засуджений за вчинення злочинів різнорідного типу.

Вказане свідчить про те, що ОСОБА_4 схильний до вчинення протиправних злочинних дій, що вказує на наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином при вирішенні клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_4 не працює, міцних соціальних зв`язків не має, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, який потягнув загибель людини, в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим, знаходячись на свободі, зможе переховуватися від органів досудового розслідування, або суду, вплинути на свідків, або вчинити інший злочин.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження дають підстави вважати підозру обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

З огляду на вищевикладене є достатньо підстав вважати, що існують передбачені статтею 177 КПК України ризики, на які вказує слідчий та прокурор, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Як зазначено в статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно вплинути на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Водночас, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Також відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

З огляду на викладене, суд дійшов до переконливого висновку, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, а щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, з урахуванням поведінки підозрюваного, характеру скоєного та його особи, не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, а також забезпеченню спробам переховування від суду, впливу на свідків та перешкоджання встановлення істини у справі, а тому у такому разі не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід обчислювати з моменту фактичного затримання підозрюваного в залі суду.

Поряд з цим, положеннями ч.3 ст.183 КПК України передбачено, що при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Однак, відповідно до положень п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Таким чином, виходячи з того, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні умисного тяжкого злочину, який спричинив загибель людини, то слідчий суддя приходить до висновку, не визначати розмір застави в даному випадку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193-197, 205, 485-488, 492 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Красноградського РВП ГУ НП України в Харківській області ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження № 0000155 від 31.07.2024р. за ч.2 ст.121 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, починаючи з 17год. 30хв. 28 серпня 2024 року до 17год. 30хв. 26 жовтня 2024 року, без визначення розміру застави.

Ухвала щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення, в зв`язку з чим ОСОБА_4 необхідно взяти під варту в звалі суду.

Для тримання під вартою обвинувачений ОСОБА_4 підлягає направленню до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Копію ухвали про обрання запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Красноградського районного суду ОСОБА_1