печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

07 жовтня 2024 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна

В С Т А Н О В И В :

До Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, який був накладений слідчим суддею під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000081.

Клопотання обґрунтовано тим, що потреба в накладенні арешту відпала, оскільки провадження закрито.

У часники судового розгляду у судове засідання не з`явились.

Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Будь-яке втручання державного органа у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" від 23.09.1982 р.). Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21.02.1986 р.).

Як вбачається з матеріалів клопотання, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва № 761/39866/18 (провадження № 1-кс/761/27020/2018) від 22 жовтня 2018 накладено арешт на майно.

Разом з тим судовим розглядом встановлено, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11 травня 2021 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000081 від 18.03.2014 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, - закрито.

Однак, під час винесення судом ухвали про закриття провадження, питання про скасування арешту з зазначеного майна вирішено не було.

За таких обставин у кримінальному провадженні відсутні будь-які дані, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння належному ОСОБА_6 майна, у зв`язку з чим арешт майна має бути скасований, оскільки підстав для застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження наразі не існує.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 131, 174 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва у справі № 761/39866/18 (провадження №1-кс/761/27020/2018) від 22.10.2018 на права вимоги за Договором іпотеки, з майновим поручителем, серія та номер: 2647, виданий 30.04.2014, видавник: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 (Номер запису про іпотеку: 5533261), відповідно до якого ТОВ «Україна» () виступило майновим поручителем по зобов`язаннях «ТЕХНО-КОМПЛЕКС-ЛЮКС» () (Боржник) перед АТ «ІМЕКСБАНК» () (кредитор) та передало в іпотеку такий об`єкт нерухомості: апартамент № 132 двоповерхового зблокованого дачного котеджу, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 7, власником якої є ОСОБА_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1