Провадження №: 1-кс/755/2849/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2024 р. Дніпровський районний суд міста Києва (далі - Суд) у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 та прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві клопотання слідчого в ОВС 2 відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 про арешт майна у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 серпня 2024 року за № 0000207, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 Кримінального кодексу (далі КК) України, установив:

І. СУТЬ КЛОПОТАННЯ

До слідчого судді цього місцевого суду надійшло вказане клопотання слідчого, котре погоджене з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, що поширює свою діяльність на Автономну Республіку Крим та місто Севастополь прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_3 про арешт майна у межах цього кримінального провадження у порядку ст. 170 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України.

У клопотанні вказується, що СУ ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса управління з 23 травня 2023 року, згідно даних ЄДР юридичних осіб, ФОП та громадських формувань, - АДРЕСА_1 ) здійснюється досудове розслідування наведеного кримінального провадження у ході якого встановлено, що громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Санкція цієї статті передбачає конфіскацію майна, як вид покарання.

Згідно даних реєстрів громадянину України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , належить:

- 2/3 житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_2 , площа земельної ділянки (кв.м): 2662, частка власності 2/3; форма власності: приватна спільна часткова; підстава виникнення права власності: рішення суду, 2-502, 23.09.2008, Шишацький районний суд, реєстраційний номер майна: 25704775, дата реєстрації: 09.12.2008;

- земельна ділянка за адресою: Полтавська область, Шишацький район, Михайлівська сільська рада, площею 2.6234 га, кадастровий номер: :00:010:0085, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, значення: 82 826, 32 гривень, дата оцінки земель: 23.09.2023, форма власності: приватна власність, дата державної реєстрації земельної ділянки: 25.06.2010;

- земельна ділянка за адресою: Полтавська область, Шишацький район, с. Михайлики , площею 0.2500 га, кадастровий номер: :01:001:0614, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, форма власності: приватна власність, дата державної реєстрації земельної ділянки: 07.05.2012;

- земельна ділянка за адресою: Полтавська область, Шишацький район, с. Михайлики , площею 0.1600 га, кадастровий номер: :01:001:0616, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення: 01.03 для ведення особистого селянського господарства, форма власності: приватна власність, дата державної реєстрації земельної ділянки: 07.05.2012;

- земельна ділянка за адресою: Полтавська область, Шишацький район, с. Михайлики , площею 0.0162 га, кадастровий номер: :01:001:0617, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення: 01.03 для ведення особистого селянського господарства, форма власності: приватна власність, дата державної реєстрації земельної ділянки: 07.05.2012;

- земельна ділянка за адресою: Полтавська область, Шишацький район, с. Михайлики , площею 1.5738 га, кадастровий номер: :01:001:0615, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення: 01.03 для ведення особистого селянського господарства, форма власності: приватна власність, дата державної реєстрації земельної ділянки: 07.05.2012.

Отже, наявні підстави, з числа регламентованих п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК, для накладення арешту на це майно.

ІІ. ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Прокурор групи прокурорів - прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, що поширює свою діяльність на Автономну Республіку Крим та місто Севастополь прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_3 подане клопотання підтримав, з наведених у ньому передумов.

Також, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК це клопотання розгляне без повідомлення власника майна, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

ІІІ. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ ПИТАННЯ

Кримінальний процесуальний кодекс України

Стаття 170. Накладення арешту на майно

1. Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно […] підлягає […] можливої конфіскації майна. […]

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. […]

2. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 3) конфіскації майна як виду покарання […];

5. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного […] за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна […].

10. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, […].

11. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

12. Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

ІV. ОЦІНКА СЛІДЧОГО СУДДІ

Вирішуючи питання про арешт майна з метою можливої його конфіскації, слідчий суддя повинен встановити такі обставини:

1) факт набуття особою статусу підозрюваного в цьому кримінальному провадженні;

2) наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення;

3) наявність достатніх підстав вважати, що суд може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Отже, відповідаючи на питання, котрі постали перед судом в цій справі, слідчий суддя зауважує таке:

(і) щодо набуття статусу підозрюваного у кримінальному провадженні

Згідно з ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Велика Палата Верховного Суду у поставі від 11 грудня 2019 року у справі № 536/2475/14-к зазначила, що викладена в письмовому повідомленні підозра служить підґрунтям для виникнення системи кримінально-процесуальних відносин та реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні. З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених ст. 42 КПК України.

Дотримання прав особи при врученні їй складеного щодо неї повідомлення про підозру, у разі тимчасової відсутності такої особи за місцем її проживання та за відсутності відомостей про її місце перебування, зважаючи на приписи ч. 1 ст. 42, ст. 135 КПК України, полягає не у фактичному врученні такого повідомлення (процесуального документа), а у вжитті органом досудового розслідування усіх можливих заходів для того, щоб така особа могла дізнатися про факт складання такого повідомлення про підозру щодо неї та суть викладених у ньому обставин не тільки від правоохоронних органів чи суду, а й з інших, доступних для неї джерел.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами 1, 2, 4 - 7 цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

З матеріалів клопотання вбачається, що повідомлення про підозру, на виконання вимог ст. 42 КПК, опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр».

Отже, слідчий суддя вважає, що у провадженні доведено вжиття можливих заходів для доведення до відома підозрюваної особи фактів складання повідомлення про підозру щодо неї та суть викладених у ньому обставин у порядку, передбаченому КПК України.

(іі) щодо наявності "обґрунтованої підозри" у вчиненні кримінального правопорушення

Національне законодавство не містить визначення поняття обґрунтованої підозри, однак відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 п.1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення «O'Hara v. United Kingdom», заява № 37555/97, від ІНФОРМАЦІЯ_3 , п. 34, https://hudoc.echr.coe.int/rus?i=001-59721).

Слід зазначити, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, а лише встановлює наявність обставин підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

Відповідно до ч. 1 ст. 111 КК України (в редакції на дату подій описаних у підозрі) у собі передбачає відповідальність за державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в умовах воєнного стану або в період збройного конфлікту, шпигунство, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 прийняв присягу працівника органів внутрішніх справ України, відповідно до змісту якої він урочисто присягнув залишатися відданим народові України, суворо дотримуватися її Конституції та чинного законодавства, бути гуманним, чесним, сумлінним і дисциплінованим працівником, зберігати державну і службову таємницю. Мужньо і рішуче, не шкодуючи своїх сил і життя, боротися із злочинністю, захищати від протиправних посягань життя, здоров`я, права й свободи громадян, державний устрій і громадський порядок. Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31 серпня 2012 року його було призначено на посаду заступника начальника слідчого управління УМВС України в місті Севастополі.

У подальшому, в лютому - квітні 2014 року, більш точну дату встановити не виявилось за можливим, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, не встановленими слідством особами ОСОБА_5 запропоновано перейти до незаконно створеного т.зв. «Управления Министерства внутренних дел Росийской Федерации по г. Севастополю», яке увійшло до складу т.зв. «Министерства внутренних дел Росийской Федерации», та обійняти посаду (мовою оригіналу - «заместителя начальника Управления Министерства внутренних дел Росийской Федерации по городу Севастополю - начальника следственного управления»).

ОСОБА_5 , будучи громадянином України, службовою особою, яка займає відповідальне становище, працівником правоохоронного органу, достовірно знаючи про незаконність створення окупаційною владою Російської Федерації т.зв. «Управления Министерства внутренних дел Росийской Федерации по г. Севастополю», яке розташоване за адресою: м. Севастополь, площа Повсталих, буд. 6 , а також проведення на території АР Крим та міста Севастополя референдуму, наслідком якого стало відокремлення вказаних адміністративно-територіальних одиниць та приєднання їх до складу Російської Федерації, маючи на меті сприяти представникам Російської Федерації у проведенні підривної діяльності на території України та подальшої окупації території АР Крим та міста Севастополя погодився на незаконну пропозицію продовжити роботу на посаді т.зв. (мовою оригіналу - «заместителя начальника УМВД России по г. Севастополю - начальника следственного управления»), без підпорядкування Міністру внутрішніх справ України.

В подальшому, у 2015 році (встановити більш точну дату в ході досудового розслідування не представилось можливим) ОСОБА_5 було призначено на посаду т.зв. (мовою оригіналу - «начальника отдела (по раскрытию преступлений против собственности) управления уголовного розыска УМВД России по г.Севастополю»). Після чого, у 2016 році (встановити більш точну дату в ході досудового розслідування не представилось можливим) ОСОБА_5 , діючи добровільно та умисно в інтересах Російської Федерації на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України, перебуваючи в місті Севастополі, погодився на незаконну пропозицію обійняти посаду т.зв. (мовою оригіналу - «начальника отдела МВД России по Балаклавскому району»).

Продовжуючи свої дії, направлені на проведення підривної діяльності проти України ОСОБА_5 , діючи добровільно та умисно в інтересах Російської Федерації на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України, перебуваючи в місті Севастополі, 26 квітня 2019 року обійняв посаду т.зв. (мовою оригіналу - «начальника отдела МВД России по Ленинскому району»), який розташований за адресою: м. Севастополь, вул. Щербака, буд. 8 , на якій останній продовжує свою протиправну діяльність до теперішнього часу.

Вказана допомога ОСОБА_5 іноземній державі та її представникам у створенні та функціонуванні органів внутрішніх справ Російської Федерації та придушення спротивів окупації півострова з боку громадян України на території АР Крим призвели до посилення заходів тимчасової окупації півострова Крим.

Відповідно, дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя вважає, що на час розгляду клопотання обґрунтованість повідомленої підозри у вчиненні інкримінованого злочину є доведеною, тобто зазначені у клопотанні обставини і надані до клопотання докази у своїй сукупності формують у слідчого судді внутрішнє переконання щодо можливої причетності підозрюваної особи до вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

(iіі) щодо підстав вважати, що суд може призначити покарання у виді конфіскації майна

В підозрі йдеться про окремі епізоди державної зради. Зокрема, за (1) 2015 рік, коли призначено на посаду т.зв. «начальника отдела (по раскрытию преступлений против собственности) управления уголовного розыска УМВД России по г.Севастополю»); (2) 2016 рік, де йдеться про обійняття посади т.зв. «начальника отдела МВД России по Балаклавскому району»; (3) 26 квітня 2019 року в умовах обійняття посади т.зв. «начальника отдела МВД России по Ленинскому району»).

Згідно з ч. 2 ст. 59 КК (в редакції Закону № 1689-VII від 07 жовтня 2014 року) конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості .

Злочин за ст. 111 КК стосується діянь проти основ національної безпеки України

Також, ч. 1 ст. 111 КК (із змінами, внесеними згідно із Законами № 1183-VII від 08.04.2014, № 1689-VII від 07.10.2014) діяння за цієї статтею караються позбавленням волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Наявне додаткове покарання у виді конфіскації майна й по цей час у ст. 111 КК в редакції Закону № 2113-IX від 03.03.2022.

Отже, наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна підозрюваному у цьому кримінальному провадженні.

V. ВИСНОВОК

Отже, є дійсними обставини регламентовані п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Вказане у клопотанні майно відповідає критеріям вказаним в ч. 10 ст. 170 КПК України.

З огляду на зазначене, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню та, вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб та накласти арешт саме на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

Щодо пропозиції до вжиття заходів у формі заборон на вчинення дій державним реєстраторам, органам ОДВ та іншим, то Суд враховує, що ці заборони не слідують з положень абз. 1 ч. 1, ч. 11, 12 ст. 170 КПК України, а додаткових аргументів на користь потреби їх застосування, у порядку ч. 1 ст. 534 КПК, звернення не містить.

На підставі викладеного та керуючись статтями 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд постановив:

клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , а саме:

- 2/3 житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_2 , площа земельної ділянки (кв.м): 2662, частка власності 2/3; форма власності: приватна спільна часткова; підстава виникнення права власності: рішення суду, 2-502, 23.09.2008, Шишацький районний суд, реєстраційний номер майна: 25704775, дата реєстрації: 09.12.2008;

- земельну ділянку за адресою: Полтавська область, Шишацький район, Михайлівська сільська рада, площею 2.6234 га, кадастровий номер: :00:010:0085, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, значення: 82 826, 32 гривень, дата оцінки земель: 23.09.2023, форма власності: приватна власність, дата державної реєстрації земельної ділянки: 25.06.2010;

- земельну ділянку за адресою: Полтавська область, Шишацький район, с. Михайлики , площею 0.2500 га, кадастровий номер: :01:001:0614, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, форма власності: приватна власність, дата державної реєстрації земельної ділянки: 07.05.2012;

- земельну ділянку за адресою: Полтавська область, Шишацький район, с. Михайлики , площею 0.1600 га, кадастровий номер: :01:001:0616, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення: 01.03 для ведення особистого селянського господарства, форма власності: приватна власність, дата державної реєстрації земельної ділянки: 07.05.2012;

- земельну ділянку за адресою: Полтавська область, Шишацький район, с. Михайлики , площею 0.0162 га, кадастровий номер: :01:001:0617, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення: 01.03 для ведення особистого селянського господарства, форма власності: приватна власність, дата державної реєстрації земельної ділянки: 07.05.2012;

- земельну ділянку за адресою: Полтавська область, Шишацький район, с. Михайлики, площею 1.5738 га, кадастровий номер: :01:001:0615, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення: 01.03 для ведення особистого селянського господарства, форма власності: приватна власність, дата державної реєстрації земельної ділянки: 07.05.2012,шляхом позбавлення права користування, розпорядження та відчуження.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України.

В силу ст. 175 КПК України, негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого в ОВС 2 відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 та прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, що поширює свою діяльність на Автономну Республіку Крим та місто Севастополь прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 09:00 год. 11 вересня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_6