Справа № 214/2840/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000248 від 20.02.2024 року щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор в судовому засіданні надала письмове клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, обраного щодо ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , на посаді оператор-гранатометник 3 аеро-мобільної роти , у військовому званні «солдат», 20.02.2024 приблизно о 03:00, знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , в порушенні вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 6, 9, 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарною статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, діючи в період військового стану 20 лютого 2024 року близько о 03:00 знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , в порушенні вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 6, 9, 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарною статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, діючи в умовах воєнного стану, маючи умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, з транспортного засобу - автомобілю «Opel Vectra», в кузові універсал сірого кольору, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , який був припаркований біля будинку АДРЕСА_1 , із застосуванням сили власних рук, розбив переднє та заднє скло автомобіля, після чого, не реагуючи на зауваження власника транспортного засобу ОСОБА_6 , який визирнувши з вікна, викрив дії ОСОБА_4 , відкрито викрав через розбите скло, з багажнику автомобіля пакет з речами, а саме: каскою кевларовою, модель - ЗШМ 1А, вартістю 8500 грн., балон «Кобра 1», вартістю 200 грн., поясне спорядження синтетичне, вартістю 1500 грн., жилет з написом «поліція» вартістю 150 грн. , щітку автомобільного склоочисника, комплект автомобільних номерів, автомобільну щітку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном та звернення на його власну користь, розуміючи, що їх дії носять відкритий характер та є очевидним для потерпілого, ОСОБА_4 , не реагуючи на зауваження потерпілого ОСОБА_6 ,, який вже вийшов на вулицю, із зазначеним майном, втік з місця вчинення злочину, утримуючи викрадене майно, спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_6 майнового збитку на суму 10350 гривень.

Також в ході досудового розслідування встановлено, що з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань 24.02.2022 Президентом України видано Указ № 69/2022 про оголошення на території України загальної мобілізації.

На виконання цього Указу Президента України та визначених завдань призваний ІНФОРМАЦІЯ_1 , 04.02.2023 року з урахуванням стану здоров`я та інших даних, а також відсутності визначених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-XII від 21.10.1993 року підстав для відстрочки або звільнення від призову на військову службу під час мобілізації, здійснено призов ОСОБА_4 та направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , перебуває у військовому званні «солдат».

Згідно з вимогами ст. ст. 17, 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком для громадян України; ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Будучи на посаді оператор - гранатометник 3 аеро-мобільної роти НОМЕР_1 , тобто військовою службовою особою, солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 6, 9, 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарною статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, військової присяги, віддано служити «Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та виявляти повагу до командирів начальників, беззастережно, неухильно, точно та у встановлений строк виконувати їх накази, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки, додержуватися вимог військових статутів, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Незважаючи на це, солдат ОСОБА_4 усупереч вимог вищенаведеного законодавства, діючи з прямим умислом, та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажав їх настання, став на злочинний шлях та вчинив кримінальне правопорушення проти власності.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого в умовах воєнного стану.

20.02.2024 року ОСОБА_4 повідомлений про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, за яке кримінальним законодавством передбачено покарання до 10 років позбавлення волі.

Підозра ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню матеріалами:

протоколом огляду місця події від 20.02.2024 року;

протоколом затримання ОСОБА_4 від 20.02.2024 року;

показаннями потерпілого ОСОБА_6 від 20.02.2024 року;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_6 від 20.02.2024 року;

показаннями свідка ОСОБА_7 від 21.02.2024 року;

показаннями свідка ОСОБА_8 від 21.02.2024 року;

речовими доказом, а саме пакет з речами, а саме: каскою кевларовою, модель - ЗШМ 1А, балон «Кобра 1», поясне спорядження синтетичне, жилет з написом «поліція», щітка автомобільного склоочисника, комплект автомобільних номерів, автомобільну щітку, які було вилучено 20.02.2024 в ході огляду місця події;

У вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.186 КК України обґрунтовано обвинувачується: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Хорогочі Тиндінського району, російської федерації, громадянин України, неодружений, військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», малолітніх, неповнолітніх дітей та інших осіб на утриманні не маючий, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого.

В даному кримінальному провадженні метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігати спробам: переховуватися від суду.

Особиста порука не може бути застосована до обвинуваченого ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю письмових зобов`язань осіб які заслуговують на довіру суду.

Особисте зобов`язання не може бути застосоване у зв`язку із тим, що перебування обвинуваченого ОСОБА_4 на волі не сприятиме виконанню ним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Всі зазначені обставини свідчать про неможливість запобігти вищезазначеним ризикам шляхом обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу для ОСОБА_4

Переховуватись від суду, обумовлений тим, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого умисного злочину за який передбачено покарання до 10 років позбавлення волі.

Таким чином, в разі доведення вини обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні даного злочину, йому загрожує міра покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, і тому, побоюючись покарання, обвинувачений може переховуватись від суду, тим самим перешкоджати об`єктивному розслідуванню та встановленню істини по кримінальному провадженні, виконанню процесуальних рішень, з метою уникнення відповідальності.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зобов`язаний оцінити в тому числі: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою (а це покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років).

Всі вищезазначені обставини свідчать про реальне існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а також з метою попередження можливості обвинуваченого переховуватися від суду; а також враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищезазначеним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні підтримала заявлене клопотання в повному обсязі та просила його задовольнити, посилаючись на письмові пояснення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти заявленого клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 не заперечував проти заявленого клопотання прокурора.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши учасників судового засідання, вивчивши наявні в розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність та доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч.6 ст.181 КПК України, у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовженим за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.

У відповідності до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу обвинуваченого, його репутацію, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, яке відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Судом встановлені обставини, наявність яких може свідчити про ризики, передбачені ст.177 КПК України, оскільки, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за скоєння якого передбачено у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

На думку суду, ОСОБА_4 буде намагатися переховуватися від суду, оскільки санкція ч.4 ст.186 КК України передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі, таким чином, в разі доведення вини обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні даного злочину, йому загрожує міра покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, і тому, побоюючись покарання, обвинувачений може переховуватись від суду, тим самим перешкоджати об`єктивному розслідуванню та встановленню істини по кримінальному провадженні, виконанню процесуальних рішень, з метою уникнення відповідальності.

Зазначений вище ризик, на думку суду свідчить про необхідність продовження, обраного щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

За таких обставин, враховуючи, вищевикладене, суд приходить до висновку, що продовження міри запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_4 забезпечить належну процесуальну поведінку останнього.

При цьому, суд вважає за необхідне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обраного щодо ОСОБА_4 саме на 60 днів, як на цьому наполягає прокурор в своєму клопотанні, оскільки це не буде суперечити положенням ч.6 ст.181 КПК України.

Окрім того, продовжуючи такий запобіжний захід, суд виходить з необхідності уникнення ризику, визначених ст.177 КПК України щодо можливості обвинуваченого переховуватися від суду.

Суд, також вважає за доцільне при продовжені запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.176-178, 181, 194, 331, 371 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, обраного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком на 60 (шістдесят ) днів, тобто до 12 січня 2025 року.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишати місце свого проживання цілодобово, строком на 2 (два) місяці, тобто до 12 січня 2025 року, за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 12 січня 2025 року, наступні обов`язки:

- не залишати цілодобово приміщення будинку АДРЕСА_2 ;

- прибувати за кожною вимогою до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області;

- не відлучатися без дозволу суду за межі міста Кривого Рогу;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання або реєстрації;

- із застосуванням електронного засобу контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту передати для виконання Начальнику Слідчого відділення ВП № 4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, який повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це суд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1