Справа № 953/4460/23
н/п 1-кс/953/7871/24
"24" жовтня 2024 р. м.Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
підозрюваної ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
секретар судового засідання ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Билбасівка Слов`янського району Донецької області, громадянки України, з середньою освітою, незаміжньої, офіційно не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307, ч. 3, 4 ст. 321 КК України,
В обґрунтування клопотання посилалася на те, що наразі існують підстави для зміни застосованого до неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з тримання під вартою, зокрема на домашній арешт. Зазначила, що вона у повному обсязі визнала вину у вчиненні інкримінованих їй органом досудового розслідування кримінальних правопорушень. Акцентувала увагу на тому, що вона не має на меті вчиняти ді, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Підозрювана ОСОБА_4 у судовому засіданні просила клопотання про зміну запобіжного заходу задовольнити, посилаючись на те, що вона не має наміру вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Захисник - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання про зміну запобіжного заходу підтримала. Зауважила на тому, що ризики, встановлені попередніми судовими рішеннями, суттєво зменшились або навіть припинили своє існування. Акцентувала увагу на тому, що з часом будь-який ризик втрачає свою актуальність. Вказала, що визначена ухвалою слідчого судді сума застави у розмірі 120 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 363 360 гривень, є надмірною для підозрюваної, тому просила зменшити суму застави до мінімального можливого розміру, встановленого для відповідного кримінального правопорушення, інкримінуємого підозрюваній.
Прокурор ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання підозрюваної про зміну запобіжного заходу, посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначив, що визначена ухвалою слідчого судді застава у розмірі у розмірі 120 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 363 360 гривень, відповідає положенням кримінально-процесуального закону, а її зменшення не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваної.
Слідча ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала позицію прокурора та просила відмовити у задоволенні клопотання підозрюваної.
Слідчий суддя, вислухавши думку осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, встановив таке.
20 червня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 21 червня 2024 року до ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 18 серпня 2024 року включно та визначена сума застави у розмірі 120 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 363 360 гривень.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12 серпня 2024 року строк дії застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжений до 20 вересня 2024 року та визначена сума застави у розмірі 120 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 363 360 гривень.
06 вересня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307, ч. 3, 4 ст. 321 КК України.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 17 вересня 2024 року продовжений строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого до підозрюваної ОСОБА_4 у межах строку досудового розслідування до 15 листопада 2024 року включно та визначена сума застави у розмірі 120 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 363 360 гривень.
Підозрювана ОСОБА_4 , звернувшись до слідчого судді з клопотання, у порядку ст. 201 КПК України, просить змінити застосований до неї запобіжний захід у виді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, зокрема у виді домашнього арешту, або зменшити визначений ухвалою слідчого судді розмір застави, посилаючись на визнання вини в обсязі пред`явленої їй підозри, а також на відсутність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що, на її думку, є вагомими підставами для зміни застосованого до неї запобіжного заходу.
Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Запобіжний захід може бути змінений, коли це виправдовується обставинами справи, зумовленими виникненням нових обставин після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, а також виявленням тих, які існували раніше, але про які не було відомо сторонам на час прийняття рішення про застосування запобіжного заходу. Тож, загальною вимогою щодо змісту клопотання про зміну запобіжного заходу є зазначення в ньому нових обставин, які не були предметом судового розгляду при застосуванні запобіжного заходу у порядку ст. 194 КПК України.
Зі змісту ч. 4 ст. 201 КПК України клопотання про зміну запобіжного заходу розглядається згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
При цьому відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
За змістом положень ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення дієвості кримінального провадження, тобто досягнення його завдань та виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.
Підставою застосування запобіжного заходу, згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При цьому, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним, обвинуваченим зазначених дій.
Так, Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Згідно з вимогами положень ч.ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ч. 5 ст. 132 КПК України встановлено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються.
Зі змісту ст. 194 КПК України вбачається, що запобіжний захід може бути застосований до особи виключно у випадку, якщо доведено обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З аналізу вищезазначених положень слідує, що для зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту, остання повинна довести те, що обставини, наведені у ст. 194 КПК України, та які враховувались судом при застосуванні запобіжного заходу, зникли або ж суттєво зменшилась їх вага.
При цьому під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу слідчий суддя не перевіряє обґрунтованість підстав застосування запобіжного заходу, а заявником не можуть ставитися під сумнів висновки, які були покладені в основу такого рішення слідчого судді. Зміна запобіжного заходу передбачає виникнення після постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу нових обставин, які свідчать про зміну обставин підозри, зміну або зменшення встановлених ризиків та впливають на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Тому слідчий суддя не переглядає рішення про застосування запобіжного заходу, а на підставі наданих сторонами відомостей встановлює наявність нових обставин, які можуть вплинути на застосований до підозрюваного відповідний захід або його виконання та які виникають у зв`язку з плином часу досудового розслідування.
Тому, при розгляді питання про зміну запобіжного заходу слідчий суддя має виходити з того, чи доводить особа, яка подала відповідне клопотання, наявність обставин, які безпосередньо можуть вплинути на висновок про наявність обґрунтованої підозри або свідчать про зміну, зменшення чи збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Зі змісту ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 21 червня 2024 року вбачається, що слідчий суддя, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу стосовно підозрюваної з урахуванням положень ст. 178 КПК України, дійшов висновку про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри, посилаючись на те, що наявні в матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_4 до вчинення інкримінуємих їй кримінальних правопорушень та доведеність стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя враховує, що на час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу продовжують існувати ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду, ризик незаконного впливу на свідків, а також ризик вчинення іншого кримінального правопорушення; дії, до яких підозрювана може вдатись, з огляду на встановлені під час кримінального провадження ризики; повідомлення останній про підозру у тому числі у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення; тяжкість покарання, яке може загрожувати підозрюваній, у разі визнання її винуватою, які у своїй сукупності вказують на необхідність продовження застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Інший запобіжний захід, не пов`язаний з обмеженням права особи (підозрюваної) вільно пересуватись (домашній арешт, про застосування якого у своєму клопотанні просить підозрювана), не зможе в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження та попередити можливе настання негативних наслідків у цьому кримінальному провадженні, які були встановлені раніше.
Тому, клопотання підозрюваної про зміну запобіжного заходу в цій частині задоволенню не підлягає.
Вирішуючи питання про можливість зменшення розміру застави, визначеного підозрюваній, слідчий суддя зазначає таке.
Так слідчий суддя враховує тривалість застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, загальний строк якого складає понад чотири місяці, із альтернативою внесення застави при застосуванні запобіжного заходу у розмірі 120 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 363 360 гривень, її належну та допустиму процесуальну поведінку.
Слідчий враховує, що на момент обрання запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_4 відповідно до положень ч.5 ст.183 КПК України була визначена застава у розмірі, що перевищує гранично допустимий розмір застави, передбачений п.3 ч.5 ст.182 КПК України, який можливо застосувати до підозрюваного у вчиненні особливо тяжкого злочину.
Під час розгляду клопотання прокурор не надав слідчому судді відомостей про те, що підозрювана намагалася вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Усталена практика Європейського суду з прав людини передбачає у разі належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого, пом`якшувати умови обмеження прав та свобод людини, пов`язані з застосуванням запобіжного заходу.
Розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб утримати його від втечі.
Встановлені під час розгляду клопотання обставини свідчать про те, що матеріальний стан підозрюваної не відповідає обставинам цього кримінального провадження. Об`єктивної можливості внести визначений розмір застави у повному або частковому обсязі, ні підозрювана, ні її родина не мають, при цьому слідчий суддя враховує, що підозрювана більше чотирьох місяців перебуває під вартою та не отримує дохід.
На підставі викладеного, слідчий суддя, враховуючи належну процесуальну поведінку підозрюваної протягом усього часу досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, тривалість дії запобіжного заходу, майновий стан підозрюваної та її родини, а також характеризуючі відомості щодо особи підозрюваної, вважає за необхідне встановити заставу меншого розміру у межах, передбачених п.3 ч.5 ст.182 КПК цкраїни.
На думку слідчого судді, застава у меншому розмірі з такою ж імовірністю дозволить забезпечити виконання підозрюваною своїх процесуальних обов`язків у цьому провадженні, оскільки саме це є основною метою застосування запобіжного заходу, а не покарання особи, вина якої не встановлена вироком суду.
З урахуванням цих обставин, слідчий суддя вважає, що застава у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, зможе забезпечити виконання підозрюваною своїх процесуальних обов`язків та буде найбільш доцільним заходом на теперішній час, який збалансовує інтереси суспільства і держави та інтереси підозрюваної.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197, 201 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Застосований до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 21 червня 2024 року, запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого продовжений у межах строку досудового розслідування до 15 листопада 2024 року включно - залишити без змін.
Підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент протягом строку дії відповідного запобіжного заходу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з-під варти - звільнити.
У разі внесення застави на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, який буде встановлено та в якому вона проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти)для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваній, що у разі внесення застави у визначеному у цій ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі.
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити письмово прокуратуру і слідчого суддю Київського районного суду м. Харкова.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_4 вважається такою, щодо якої застосований запобіжний захід у виді застави.
Роз`яснити ОСОБА_4 , та заставодавцю, що у разі невиконання покладених на підозрювану, обвинувачену обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України, а до підозрюваного, обвинуваченого може бути застосований інший запобіжний захід.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, що перебувають під вартою - у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складений 28 жовтня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1