УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

установив:

22.10.2024 до Шевченківського районного суду міста Києва надійшла (вхід № 100483) скарга адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як на підставу звернення до суду зі скаргою, заявник посилається на положення ст. 303 КПК України та обґрунтовує її тим, що 08.10.2024 засобами поштового зв`язку направлено до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві заяву адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , від 07.10.2024 про вчинення слідчим суддею Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 374 КК України.

Однак, скаржник зазначає, що в порушення положень ст. 214 КПК України, відомості про вчинення кримінального правопорушення, станом на день подання скарги до суду, до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені.

Враховуючи викладене, заявник просить слідчого суддю визнати бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві та зобов`язати її внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , від 07.10.2024 про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді скарга 24.10.2024 розподілена на слідчого суддю ОСОБА_1 , яка 25.10.2024 передана судді з відділу організаційного забезпечення розгляду кримінальних справ.

У судовому засіданні ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , підтримав скаргу та просив її задовольнити у повному обсязі.

Уповноважена особа Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явилася та не повідомила суд про причини свого неприбуття.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, заслухавши адвоката ОСОБА_3 , слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, згідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів, 08.10.2024 направлено до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві заяву адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , від 07.10.2024 про вчинення слідчим суддею Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 374 КК України.

Зазначена заява отримана уповноваженою особою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, що підтверджується роздруківкою з сайту «Укрпошта».

Проте, станом на дату подання скарги (18.10.2024) відомості про кримінальне правопорушення, у встановленому порядку та в строки всупереч вимогам ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора 30.06.2020 № 298.

Згідно з пункту 1 глави 2 розділу I цього Положення, до Реєстру вносяться час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

У цілому такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою від 17.06.2020, згідно п. 5 мотивувальної частини якого зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту».

За таких обставин, бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, може мати місце лише у разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення до суб`єкта, який наділений повноваженнями вносити відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань; наявність в такій заяві короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведеного заявником; невнесення відомостей за заявою, яка надійшла уповноваженому суб`єкту і містить короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, впродовж 24 годин.

З матеріалів скарги вбачається, що заявник просить внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно вчинення слідчим суддею Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 374 КК України.

Водночас заява адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , від 07.10.2024 про вчинення кримінального правопорушення за своїм змістом та суттю є висловленням незгоди із процесуальними рішеннями у конкретній справі та не є повідомленням про злочини, які підслідні Територіальному управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, оскільки містить інформацію, пов`язану із здійсненням судового провадження і не містить конкретних даних про вчинення зазначеною особою кримінального правопорушення.

Слід зазначити, що кримінальний процесуальний закон дійсно не вимагає від заявника зазначення в заяві усіх складових злочину. Однак, це не означає, що будь-яка заява про вчинене кримінальне правопорушення виключно з огляду на її назву набуває статусу цього документа і її подання до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві тягне за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 30.09.2021 по справі № 556/450/18 зазначено, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того, ухвалами судів апеляційної інстанції підтверджено обґрунтованість рішень слідчих суддів щодо відмов у задоволенні скарг на бездіяльність уповноважених службових осіб, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявами про вчинення кримінальних правопорушень як суддями, так і у разі встановлення слідчими суддями відсутності ознак заявлених правопорушень, зокрема, від 28.07.2020 (справа № 760/3633/20, провадження 11сс/824/3864/2020), від 18.01.2021 (справа №759/6624/20, провадження №11-сс/824/1109/2021), від 29.01.2021 (справа № 991/297/21, провадження № 11-сс/991/116/21), від 02.02.2021 (справа № 991/106/21, провадження №11-сс/991/85/21).

Також, слід звернути увагу скаржника на те, що відповідно до положень статей 126, 129 Конституції України, ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом. Вказана норма закону визнана конституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду №8-рп/2011 від 12.07.2011, в якому, поміж іншого, зазначено, що оцінка процесуальним діям судді може даватись тільки судами апеляційної чи касаційної інстанцій, і не може даватись будь-якими органами, в тому числі і слідчими органами.

Отже, виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством і оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів та суддів щодо розгляду та вирішення справи поза процесуальним порядком не допускається.

Можливе порушення суддею норм матеріального або процесуального права не може виключно кваліфікуватись як кримінальне правопорушення та як підстава для притягнення суддів до кримінальної відповідальності.

З огляду на встановлені обставини, не оцінюючи обґрунтованість заяви від 07.10.2024 на предмет наявності ознак складу злочину, слідчий суддя вважає очевидним, що в них відсутні відомості, які б свідчили або могли свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Розглянувши скаргу в межах питань, які винесені на розгляд скаржником, перевіривши надані в обґрунтування його доводів матеріали, з урахуванням наведеного вище, слідчий суддя вважає, що скарга адвоката є необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 7, 214, 303, 304, 307, 309, 372, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_7