Номер провадження: 11-сс/813/1151/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 19 липня 2024 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001027 від 12 липня 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 19 липня 2024 року було задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 та до ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 17 вересня 2024 року, в межах строку досудового розслідування.

У якості альтернативного запобіжного заходу визначена застава у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень та у разі внесення застави на підозрюваного покладені обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що підозрюваний ОСОБА_7 є громадянином України, зареєстрований та проживає на території м. Одеси, має власне житло, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків.

Заявлені слідчим ризики не були доведені, а сама лише тяжкість ймовірного покарання не може бути єдиною підставою для застосування виняткового запобіжного заходу.

Прокурор Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 в судове засідання апеляційного суду не з`явився. З заявами, або клопотанням про перенесення судового засідання на іншу дату до суду не звертався.

Згідно з ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

З огляду на положення ч.4 ст.405 КПК України апеляційний суд вважав за можливе розглянути апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без участі прокурора.

Мотиви апеляційного суду

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слід зазначити, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст.29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

При розгляді зазначеного кримінального провадження відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд вважає за необхідне застосувати Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Згідно з положеннями ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст.176 цього Кодексу.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

В рішенні «Єлоєв проти України» Європейський суд з прав людини вказує на те, що пункт 4 статті 5 забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалося затримання (також справа «Буткевічюс проти Литви»).

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у тому, що під час дії на території України воєнного стану, 10 липня 2024 року, близько 19:13 год., знаходячись біля закладу «Лахманджун» за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, 14, помітивши на порозі біля входу у вказаний заклад болгарку марки «Grand МШУ 125-1250», у корпусі чорного-зеленого кольору, з диском марки «DiStar» для керамограніту, товщиною 1,4 мм., 125 діаметру і реалізовуючи раптово виниклий, корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, їх наслідки та бажаючи їх настання, пересвідчившись, що його дії непомітні для оточуючих, таємно викрав болгарку марки «Grand МШУ 125-1250» у корпусі чорного-зеленого кольору, вартістю 1800 грн., з диском марки «DiStar» для керамограніту, товщиною 1,4 мм., 125 діаметру, вартістю 1000 грн. та покинув місце скоєння злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 2800 грн.

Дії ОСОБА_7 були кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.4 ст.185 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів, зокрема а саме:

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 стосовно факту вчинення злочину за вищеописаних обставин;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

-протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_11 ;

-протоколом огляду болгари марки «Grand МШУ 125-1250;

-протоколами огляду предметів (відеозаписів).

Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування зазначені докази є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, в ході апеляційного розгляду не встановлено та стороною захисту в апеляційній скарзі не наведено.

Що стосується доводів сторони захисту про необґрунтованість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та існування підстав для застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, апеляційний суд погоджується з такими доводами з огляду на наступне.

Апеляційний суд враховує, що запобіжний захід не є покаранням за вчинений злочин, а є заходом забезпечення кримінального провадження, метою застосування якого є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, визначеним у ч.1 ст.177 КПК України.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, тощо.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого залишив поза увагою те, що підозрюваний ОСОБА_7 , в силу ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості, у нього наявне постійне місце проживання на території м. Одеси.

Крім того слідчий суддя не врахував фактичні обставини кримінального провадження, а саме те, що потерпілому була відшкодована матеріальна шкода завдана злочином, а саме викрадена болгарка буда повернута власнику.

На теперішній час потерпілий ОСОБА_10 не має до ОСОБА_7 жодних претензій матеріального або морального характеру.

За наведених обставин апеляційний суд приходить до висновку, що незважаючи на те, що ризик можливих спроб переховування підозрюваного від органів досудового слідства повністю не виключається, але він є мінімізованим, з урахуванням конкретних обставин справи та особи підозрюваного, який на теперішній час повністю визнав свою провину та співпрацює зі слідством, а також приймаючи до уваги відсутність даних про те, що ОСОБА_7 в будь-який спосіб перешкоджав кримінальному провадженню, на даний час відсутня реальна потреба та підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який в даному випадку є занадто суворим та вочевидь недоцільним.

Враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , які вказують на існування міцних важелів соціального стримування підозрюваного, апеляційний суд вважає, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого є у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти сторона обвинувачення та держава Україна в умовах воєнного стану, є запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту , з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст.194 КПК.

На переконання апеляційного суду запобіжний захід у нічного домашнього арешту з покладенням на підозрюваного певних обов`язків, буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, створить умови для існування достатнього балансу між обмеженнями, які застосовує держава до особи, яка на даній стадії досудового розслідування підозрюється у вчиненні злочину з її правом на свободу, закріпленим Конституцією України.

Відповідно до ч.3 ст.407 КПК, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

З урахуванням встановлених обставин, апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 підлягає задоволенню, оскаржена ухвала слідчого судді скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту з забороною залишати житло в період часу з 22 години до 07 години ранку наступної доби, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК.

Керуючись статтями 177, 178, 181, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 409, 410, 411, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 19 липня 2024 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною залишати житло в період часу з 22 години до 07 години ранку наступної доби.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1)з`являтися за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суворий.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_7 з-під варти.

Строк дії ухвали до 17 вересня 2024 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Копію ухвали направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор - для виконання.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4