ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2216/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду заяву слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду справи №753/11558/24 за скаргою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП в м. Києві, прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

В С Т А Н О В И В:

13 червня 2024 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до Дарницького районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП в м. Києві, прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань .

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 13 червня 2024 року скаргу було передано до провадження судді ОСОБА_6

13 червня 2024 року слідча суддя ОСОБА_6 заявила самовідвід від розгляду вищезазначеної скарги з підстав, передбачених пунктом четвертим частини першої статті 75 КПК України.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_7 від 14 червня 2024 року було задоволено заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_6 від розгляду зазначеної вище скарги.

Відповідно до протоколу повторного автоматичного визначення слідчого судді від 14 червня 2024 року скаргу було передано до провадження судді ОСОБА_8 , яка також подала заяву про самовідвід від розгляду зазначеної скарги.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_9 від 24 червня 2024 року, було задоволено заяву слідчого судді ОСОБА_8 про самовідвід та відведено останню від розгляду зазначеної скарги.

Відповідно до протоколу повторного автоматичного визначення слідчого судді від 27 червня 2024 року скаргу було передано до провадження судді ОСОБА_10 , яка подала заяву про самовідвід від розгляду зазначеної скарги.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_11 від 05 липня 2024 року, було задоволено заяву слідчого судді ОСОБА_10 про самовідвід та відведено останню від розгляду зазначеної скарги.

Відповідно до протоколу повторного автоматичного визначення слідчого судді від 16 липня 2024 року скаргу було передано до провадження судді ОСОБА_1 , яка подала заяву про самовідвід від розгляду зазначеної скарги.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_12 від 22 липня 2024 року, було задоволено заяву слідчого судді ОСОБА_1 про самовідвід та відведено останню від розгляду зазначеної скарги.

Відповідно до протоколу повторного автоматичного визначення слідчого судді від 26 липня 2024 року скаргу було передано до провадження судді ОСОБА_3

26 липня 2024 року слідчий суддя ОСОБА_3 заявила самовідвід від розгляду вищезазначеної скарги з підстав того, що у своїх вимогах скаржник просить зобов`язати слідчого Дарницького УП ГУ НП в м. Києві та прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва внести відомості в ЄРДР, зокрема, стосовно голови Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_13 , а тому вказана обставина може викликати сумніви у неупередженості слідчого судді ОСОБА_3 при розгляді скарги

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 липня 2024 року, заяву слідчої судді ОСОБА_3 передано судді ОСОБА_1 .

У судове засідання призначене на 31 липня 2024 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та слідча суддя ОСОБА_3 не з`явились, про день та час розгляду заяви повідомлялись належним чином, що підтверджується матеріалами справи, причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали скарги, заяву про самовідвід, суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до вимог статті 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до пункту 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупереджене рішення.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід. (Постанова Верховного Суду від 17.09.2019, справа № 277/599/15-к, провадження № 51-9889км18).

На підставі викладеного, з метою забезпечення неупередженості, недопущення недовіри та для усунення будь-яких сумнівів, необхідно дійти висновку про наявність підстав для задоволення заяви слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід у справі за скаргою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Керуючись статтями 75, 76, 80, 81, 369, 372 КПК України, слідчий суддя-

У Х В А Л И В:

заяву слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_3 про самовідвід - задовольнити.

Відвести слідчого суддю Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_3 від розгляду справи № 753/11558/24 за скаргою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП в м. Києві, прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1