465/7736/24
1-кс/465/1689/24
У Х В А Л А

Іменем України

09.10.2024 року м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 з участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.127, ч.2 ст.162 КК України.

Подана скарга обґрунтована тим, що 30.09.2024 року ОСОБА_3 звернулася із письмовою заявою до ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області з приводу вчинення щодо неї кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.127, ч.2 ст.162 КК України. Згідно виданого заявниці талону-повідомлення вказана заява зареєстрована в ІТС ІПНП за №19544. Проте, до часу звернення ОСОБА_3 зі скаргою до слідчого судді відомості за її заявою про вчинення кримінальних правопорушень не внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і кримінальне провадження щодо викладених у заяві фактів не розпочато.

В судовому засіданні ОСОБА_3 зазначила, що працівниками поліції щодо неї було вчинено злочини, адже останні з невідомих їй причин та підстав 28.08.2024 року перебували в її помешканні, проводили огляд та вимагали підписати документи, зміст яких їй невідомий. Власне з цього приводу вона зверталася до ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області із заявою про вчинення злочинів працівниками поліції. Проте, з часу звернення із такою заявою до моменту розгляду справи за її скаргою про результати перевірки вона не повідомлена, будь-яку інформацію з цього приводу у ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області їй не надають.

Прокурор та слідчий, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. З урахуванням наведеного та на підставі ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарги ухвалено проводити за відсутності прокурора таслідчого.

Заслухавши пояснення скаржниці, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив наступне.

30.09.2024 року ОСОБА_3 подала до ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області заяву про злочини, скоєні поліцейськими ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області. Вказана заява цього ж дня зареєстрована ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області за вхідним № НОМЕР_1 , про що свідчить інформація, вказана на штемпелі прийняття вхідної кореспонденції, проставленому на заяві. За змістом звернення заявниця вважає, що поліцейські, серед яких слідчий ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , вчинили кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст.127, 162 КК України, оскільки останні 28.08.2024 року перебували у житлі заявниці без її дозволу, проводили в такому огляд, а в подальшому вимагали від неї підписати документи про те, що вона добровільно впустила їх до свого житла.

Як ствердила скаржниця в судовому засіданні, з 2017 року її отруюють сусіди, які, на її переконання, виготовляють наркотичні речовини. З цього приводу вона неодноразово лікувалася. Востаннє такий випадок мав місце 28.08.2024 року. Після госпіталізації в неї виникла потреба повернутися до свого помешкання, в цей час до неї прийшли працівники газової служби і поліцейські. Представників «Львівгазу» вона впустила в житло для актування відсутності витоку газу з газопобутових приладів, водночас працівників поліції не впускала. Незважаючи на це, останні самостійно зайшли до неї в квартиру, проводили огляд, а в подальшому вимагали підписати якісь документи. Спочатку вона відмовилась будь-що підписувати, проте, в подальшому під тиском озброєних поліцейських підписала документи, однак, через свій схвильований стан достеменно не знає, під чим саме поставила свій підпис. Для з`ясування цих обставин вона згодом пішла у ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, однак, будь-яку інформацію там їй відмовилися надати. Тому вона вирішила звернутися із заявою про вчинення поліцейськими злочинів, хоча, як зазначила, якби їй надали для ознайомлення ті документи, які вона підписала 28.08.2024 року, з такою заявою не зверталася б.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно із п. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Відповідно до висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч.4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим, зміст ч.1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Таким чином, аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаної статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається. При цьому, зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

З огляду на наведене, слід зробити висновок, що КПК України передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень, що містять у собі відомості про склад кримінального правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

За змістом ст.ст.127, 162 КК України кримінальна відповідальність настає за катування та незаконне проникнення до житла.

Відповідно до правового висновку, сформованого у постанові Верховного Суду від 30.09.2021 року (справа № 556/450/18), слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

У постанові від 20.04.2023 року у справі № 373/18/23 Верховний Суд вказав, що системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається із заяви ОСОБА_3 , дії працівників поліції, з приводу яких вона звернулася із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, були зумовлені необхідністю перевірки повідомлення медичної установи, до якої було госпіталізовано ОСОБА_3 із отруєнням оксидом вуглецю, для встановлення дійсних причин отруєння. Для цього за місцем проживання ОСОБА_3 прибули працівники газової служби та поліцейські. Однак, останніх скаржниця не бажала впускати до житла, оскільки, як зазначила, не довіряє поліції.

З цього приводу слід зазначити, що вчинення працівниками поліції необхідних дій за повідомленням про можливе правопорушення не може узалежнюватися від особистої приязні чи неприязні заявниці до таких працівників.

Слідчий суддя враховує також пояснення скаржниці ОСОБА_3 в судовому засіданні. Остання уточнила, що із заявою про кримінальні правопорушення, вчинені працівниками поліції, вона звернулася, щоб мати змогу ознайомитися із документами, які складалися поліцейськими 28.08.2024 року і які вона підписала, проте, не пригадує їх змісту, відповідно переживає, чи не містять вони будь-якої негативної для неї інформації.

Таким чином, в судовому засіданні скаржницею визнано, що мотивом подачі заяви про вчинені кримінальні правопорушення є власне бажання мати доступ до документів перевірки поліцейськими повідомлення про можливе вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з отруєнням заявниці, а не дійсне досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України. Проте, реалізація такої мети повинна здійснюватися в інший спосіб, зокрема, шляхом подання заяв до органу поліції про ознайомлення заявниці із матеріалами перевірки по факту її отруєння оксидом вуглецю, клопотань про надання копій документів, які безпосередньо її стосуються і підписані нею, тощо. Підміна цього ініціюванням кримінального провадження щодо працівників поліції, без наявності достатніх підстав вважати, що такими працівниками вчинено кримінальні правопорушення, не спрямоване на захист особи, натомість свідчить про бажання заявниці вирішити актуальне для неї питання ознайомлення з матеріалами перевірки в спосіб, який суперечить вимогам процесуального закону.

А тому, підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 немає.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.214, 303, 304, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення за її заявою від 30.09.2024 року відмовити.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 4-р(ІІ)/2020 від 17.06.2020 року ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали слідчого судді.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1