№ провадження 1-кс/646/2652/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року м. Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудового розслідування на підставі заяви від 16.09.2024 за вих. №16/09/2024-5,

в с т а н о в и в :

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудового розслідування на підставі заяви від 16.09.2024 за вих. №16/09/2024-2-5.

Заявник у судове засідання не прибув, однак просив розглянути справу без його участі.

У судове засідання прокурор не прибув, звернувся з заявою про розгляд скарги без його участі, заперечував проти задоволення скарги, у зв`язку з її необґрунтованістю та безпідставністю.

З врахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, а особа, яка подала скаргу до суду не з`являлась, тому з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу у відсутність прокурора.

Вивчивши матеріали скарги слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, дійшов до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що 16.09.2024 за вих. №16/09/2024-2-5 заявник звернувся до Харківської обласної прокуратури із заявою про вчинення кримінального правопорушення. Однак, уповноваженими особами Харківської обласної прокуратури заява від 16.09.2024 за вих. №16/09/2024-2-5 не внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На запит суду уповноваженими особами Харківської обласної прокуратури повідомлено, що Харківською обласною прокуратурою розглянуто заяву голови ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 від 16.09.2024 за № 16/09/2024-2-5, яка надійшла на адресу обласної прокуратури, щодо неправомірних, на думку заявника, дій ОСОБА_4 , вчинених за попередньою змовою із службовими особами ряду юридичних та фізичних осіб, банківських установ, контролюючих та правоохоронних органів та з інших питань. За результатами розгляду вказаної заяви голові ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 - 01.10.2024 надано відповідь та зазначено, що заява від 16.09.2024 за № 16/09/2024-2-5 не має конкретних даних, не наведено формальних ознак та не має достатніх відомостей про вчинення ОСОБА_4 за попередньою змовою зі службовими особами ряду юридичних та фізичних осіб, банківських установ, контролюючих та правоохоронних органів кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим підстав для внесення відомостей до ЄРДР за заявою відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про прокуратуру» рішення, дії чи бездіяльність прокурора в межах кримінального процесу можуть бути оскаржені виключно в порядку, встановленому КПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про прокуратуру» право на звернення до відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження стосовно прокурорів, із дисциплінарною скаргою про вчинення прокурором дисциплінарного проступку має кожен, кому відомі такі факти.

Частиною 1 статті 214 КПК України визначено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається (ч.4 ст. 214 КПК України).

Згідно з ч.5 ст.214 КПК України до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань вносяться, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Статтею 11 КК України надано визначення злочину як передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

При цьому відповідно до статей 2, 214 КПК України у заяві про вчинення злочину мають бути зазначені об`єктивні дані, які свідчать про ознаки злочину.

У контексті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи («Девеер проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року).

Таким чином, системний аналіз наведених правових норм дозволяє зробити висновок, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань повинні вноситись ті заяви та повідомлення, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Тобто підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), суб`єктивна та об`єктивна сторони злочину.

Особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення. Заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення вважаються поданими з моменту попередження особи про кримінальну відповідальність.

Вбачається необхідним зазначити, що хоча на етапі подання заяви стосовно ймовірного вчинення діяння, відповідальність за яке встановлена КК України, не достатньо об`єктивних відомостей навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу злочину, разом з тим відомості, наведені в заяві мають об`єктивно свідчити про кримінальне правопорушення й давати можливість здійснити попередню кваліфікацію можливого злочину.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 в справі № 818/15/18, за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Також, Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16.05.2019 (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) наголосив на тому, що якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато, а якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; використання інструментів статті 214 КПК України не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК України), а також унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК України). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК України.

Заявник у своїй скарзі виклав аргументи щодо бездіяльності Харківської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР. Однак, фактично подана заява від 16.09.2024 за № 16/09/2024-2-5 до Харківської обласної прокуратури за своїм змістом та суттю не є повідомленням про кримінальне правопорушення, оскільки не містить жодних даних про вчинення кримінального правопорушення, за викладених заявником обставин.

Отже, зміст заяви зводиться лише до незгоди заявника з процесуальними діями (бездіяльністю) посадових осіб Харківської обласної прокуратури проте, така незгода не є підставою для реєстрації заяви до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий суддя враховує й усталену практику Європейського суду з прав людини, висновки якого з цього приводу відображені, зокрема, в рішенні по справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року), відповідно до якого сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Так, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. The United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної особи за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.

Зважаючи на викладене, скарга ОСОБА_3 є необґрунтованою та безпідставною, а відтак слідчий суддя вважає за необхідне в її задоволенні відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудового розслідування на підставі заяви від 16.09.2024 за вих. №16/09/2024-5, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1