Справа № 314/5077/18
Провадження № 1-кп/314/28/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2024 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Вільнянськ кримінальне провадження за № 0000028 від 15.01.2015 стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 27 ч. 2 ст. 364 КК України, ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 364 КК України, ОСОБА_5 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7 ,

обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_4 ,

обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вільнянського районного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження №0000028 від 15.01.2015 року стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 27, ч. 2 ст. 364 КК України, ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 364 КК України, ОСОБА_5 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України.

У судовому засіданні захисних обвинувачених заявив клопотання про закриття кримінального провадження оскільки строки притягнення обвинувачених до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0000235, внесеному до ЄРДР 15.01.2015, сплили. Захисник обвинувачених зазначив, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не визнають своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень.

У судовому засіданні обвинувачені підтримали клопотання свого захисника.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши сторони кримінального провадження, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та можливість звільнення обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до відповідальності за ч.2 ст.27 ч. 2 ст. 364 КК України, звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до відповідальності за ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, та закриття вказаного кримінального провадження, виходячи з такого.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинувачуються у вчиненні 09.12.2013, 16.05.2014, 17.07.2014 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27 ч. 2 ст. 364 КК України, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні 09.12.2013, 16.05.2014, 17.07.2014 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 364 КК України та у вчиненні 18.06.2014 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Так, санкція ч.1 ст.366 КК України передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до ч.4 ст.12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Санкція ч.2 ст.364 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.2 ст.12 КК України тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Таким чином, інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.366 КК України є нетяжким злочином, інкриміноване ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 364 КК України, є тяжким злочином.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно п.2, 4 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

За ч.1 ст.366 КК України строк в порядку ст.49 КК України становить 3 роки, який сплив 18.06.2017, за ч. 2 ст. 364 КК України 10 років, який сплив 17.07.2024.

Таким чином, суд приходить до висновку, що строк відповідно до п.2, 4 ч.1 ст.49 КК України за ч.1 ст.366, ч. 2 ст. 364 КК України сплив, що є наслідком звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Обставин, визначених ч.ч.2,3 ст.49 КК України, що впливають на перебіг строку давності, судом не встановлено, обвинувачені від суду не переховувалися, сторона обвинувачення про наявність зазначених обставин суд не повідомляла, реєстр матеріалів досудового розслідування кримінального провадження не містять відомостей про те, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 переховувалися від органів слідства під час досудового розслідування, а обвинувальний акт не містить відомостей про те, що обвинувачені були засуджені за інші кримінальні правопорушення після того, як ОСОБА_3 , ОСОБА_4 були інкриміновані кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.27 ч. 2 ст. 364 КК України, а ОСОБА_5 були інкриміновані правопорушення, передбачені ч.2 ст.27 ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України

Також, суд враховує правову позицію, викладену в постанові від 11 листопада 2020 року по справі №455/229/17 (провадження № 51-3298км20), в якій Верховний Суд наголосив, що: «твердження про неможливість застосувати звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності через те, що обвинувачена не визнала своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення також не ґрунтується на вимогах закону. Дотримання умов, передбачених частинами 1 - 3 ст. 49 КК України є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, котра подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України».

Аналогічна за змістом позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року по справі №509/4247/17 (провадження №51-5696ск20).

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові по справі № 598/1781/17 від 17 червня 2020 року звертає увагу, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у постанові від 26.03.2020 у справі № 730/67/16-к вказав, що передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ним своєї винуватості у вчиненні злочину.

Відтак, при закритті провадження по даній справі з вказаної підстави, питання щодо встановлення вини ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 судом не вирішується. Така правова позиція узгоджується також з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема сформульованою у рішенні по справі Грабчук проти України від 26 вересня 2006 року, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

При цьому суд також враховує, що питання, передбачені ч.1ст.368 КПК України, а саме: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення та інше не підлягають з`ясуванню в судовому засіданні під час вирішення клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, так як ці обставини можуть бути вирішені лише при ухваленні вироку після розгляду справи по суті.

Відповідно до вимог Закону України про кримінальну відповідальність (ст. 74 КК України), лише у випадку, коли особа заперечує проти закриття справи з нереабілітуючих підстав, якою є і закінчення строків давності, суд, за наявності до того підстав, визнає особу винною, ухвалює обвинувальний вирок і звільняє її від покарання, керуючись ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п.1 ч.2 ст.284, ч. 4 ст.286 КПК України кримінальне провадження закривається судом, у тому числі у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Отже, суд приходить до висновку про задоволення клопотання про звільнення обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 364 КК України, ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України в кримінальному провадженні № 0000028, внесеному до ЄРДР 15.01.2015, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

З обвинувального акту також вбачається, що у кримінальному провадженні № 0000028 розмір витрат на залучення експертів складає: 34320 грн за проведення судової оціночно-земельної експертизи; 17160 грн за проведення додаткової судової оціночно-земельної експертизи; 21450 грн за проведення судової експертизи з питань землеустрою; 2474 грн за проведення судово-почеркознавчої експертизи (за дослідженням підписів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ); 5720 грн за проведення судово-почеркознавчої експертизи (за дослідженням підписів Працевитої ( ОСОБА_8 ). Відповідно до вимог ст. 122 КПК України, витрати пов`язані із залученням спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом, у тому числі статтею 124 КПК України. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи, здійснюються за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Отже, чинний кримінальний процесуальний закон чітко встановлює, що витрати на залучення експерта стягуються з обвинуваченого лише у двох випадках: ухвалення щодо нього (обвинуваченого) обвинувального вироку; залучення експерта безпосередньо обвинуваченим (стороною захисту). Натомість, у разі прийняття судом рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності, судові витрати з неї не стягуються (постанова ВС ККС від 03.06.2020 року № 712/1710/19). Як вбачається з практики Верховного суду, суд, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, повинен вирішити дане питання, поклавши судові витрати на державу.

Щодо заявленого в межах даного кримінального провадження цивільного позову суд приходить до таких висновків.

Відповідно до положень частини 1 статті 129 КПК вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Тому в разі закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, у зв`язку зі звільненням обвинувачених від кримінальної відповідальності за закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений Вільнянською районною державною адміністрацією Запорізької області цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди слід залишити без розгляду, що за змістом ч. 7 ст. 128 КПК України не перешкоджає цивільному позивачу пред`явити позов у порядку цивільного судочинства.

Питання про долю речових доказів та документів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.12 ,49 КК України, п.1 ч.2 ст.284,285, ч.4 ст.286, ст.288, п.2 ч.3 ст.314, ст.ст. 350,369-372,376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на підставі п. 4 ч.1 ст.49 КК України, ОСОБА_5 на підставі п.п. 2,4 ч. 1 ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 364 КК України, в кримінальному провадженні № 0000028, внесеному до ЄРДР 15.01.2015, на підставі п.4 ч.1 ст.49 Кримінального кодексу України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України в кримінальному провадженні № 0000028, внесеному до ЄРДР 15.01.2015, на підставі п.п. 2, 4 ч.1 ст.49 Кримінального кодексу України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 0000028, внесене до ЄРДР 15.01.2015, стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 27 ч. 2 ст. 364 КК України, ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 364 КК України, ОСОБА_5 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 Кримінального процесуального кодексу України.

Цивільний позов Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області про стягнення завданої майнової шкоди в розмірі 85091,50 грн залишити без розгляду.

Витрати, пов`язані із залученням експертів, а саме: 34320 грн за проведення судової оціночно-земельної експертизи; 17160 грн за проведення додаткової судової оціночно-земельної експертизи; 21450 грн за проведення судової експертизи з питань землеустрою; 2474 грн за проведення судово-почеркознавчої експертизи (за дослідженням підписів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ); 5720 грн за проведення судово-почеркознавчої експертизи (за дослідженням підписів ОСОБА_9 ), - віднести на рахунок держави.

Речові докази:

- розпорядження №№523, 198 та 286, видані Вільнянською районною державною адміністрацією, аркуші погодження та довідки до них з пояснювальними записками, а також 38 заяв громадян про розробку проєкту землеустрою з додатками до вищезазначених заяв у вигляді копій паспортів, довідок про отримання ідентифікаційних номерів, схем розташувань земельних ділянок, 38 екземплярів окремих витягів з Єдиного земельного кадастру про вказані земельні ділянки та заява КП «Центр геоінформаційних систем» Вільнянської районної ради від 10.07.2014 № 0146 - зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000028 (справа № 314/5077/18);

- проєкт землеустрою щодо відведення земельних ділянок (зі зміною цільового призначення) загальною площею 3,8000 га по 0,1000 га кожна, розташованих на території Михайлівської сільської ради Вільнянського району, для ведення індивідуального дачного будівництва - зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000028 (справа № 314/5077/18).

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

13.11.2024