У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" серпня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001002 за апеляційною скаргою прокурора Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_9

на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 травня 2024 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-обвинуваченого за ч. ч. 2, 3, 4 ст. 190, ч. ч. 2, 3 ст. 358 КК України,

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 травня 2024 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001002 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3, 4 ст. 190, ч. 2, 3 ст. 358 КК України повернуто прокурору для усунення недоліків.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, в іншому складі суду.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Вважає, що доводи суду викладенні в ухвалі про повернення обвинувального акта, є формальними, а підстави стверджувати, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, відсутні. Зазначив, що формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення викладається в обвинувальному акті у такому виді, як це вважає за правильне прокурор.

На думку прокурора, питання про узгодженість викладення в обвинувальному акті фактичних обставин справи, а також про узгодженість викладених фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та з правовою кваліфікацію кримінального правопорушення, як і конкретизація правової кваліфікації кримінального правопорушення, не можуть бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі вдаватися до оцінки вказаних обставин.

Зазначає, що у обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 повністю дотримано вимоги п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, а саме: у фабулі обвинувачення зазначено повний та послідовний виклад фактичних обставин вказаною особою інкримінованих йому кримінальних правопорушень, кожна з обставин кримінального правопорушення, у тому числі час, місце, спосіб його вчинення встановлено щодо обвинуваченого тощо. Також в обвинувальному акті зазначено про кваліфікацію дій обвинуваченого станом на вчинення ним кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються.

Вважає, що суд першої інстанції на стадії підготовчого судового засідання вийшов за межі вимог ч. 3 ст. 314 КПК України, помилково та передчасно дійшов висновку про порушення вимог в частині кваліфікації дій обвинуваченого, яке, на думку суду, є неконкретним та не зрозумілим.

Посилається на постанову Верховного суду від 03.07.2019 у справі № 273/1053/17, в якій зазначено, що кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо.

Тому вважає, що рішення суду першої інстанції про повернення обвинувального акта прокурору є незаконним та підлягає скасуванню.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

19.12.2023 в порядку авторозподілу судді ОСОБА_10 передано кримінальне провадження №0001002 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3, 4 ст.190, ч. ч. 2, 3 ст. 358 КК України.

В цій же справі №484/3868/15-к номер провадження: 1-кп/473/320/2023 визначено склад суду: головуючий суддя ОСОБА_11 , судді ОСОБА_12 та ОСОБА_10 . Ця колегія ухвалою від 26 вересня 2023 року повернула обвинувальний акт прокурору.

27.10.2023 на виконання ухвали суду прокурор склав новий обвинувальний акт і його було направлено до суду.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору, зазначив, що в обвинувальному акті не вказано, в якій редакції статтей чинного КК України кваліфіковано дії ОСОБА_7 . Тому є не зрозумілим та неконкретним пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення, обвинувальний акт складено прокурором 27.10.2023.

Також суд зазначив, що обвинувачення є неконкретним, оскільки за кожним із епізодів не деталізовано всіх обставин кримінального правопорушення щодо кожного з потерпілих, а також не вказано, яким чином обвинувачений набув грошові кошти потерпілих та звернув їх на свою користь. Тобто обвинувальний акт не містить всіх необхідних даних, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Суд вважав, що за таких обставин невідповідність обвинувального акта вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України свідчить про існування перешкод для призначення обвинувального акта до судового розгляду.

Позиції учасників судового розгляду.

Прокурори ОСОБА_5 та ОСОБА_6 доводи поданої апеляційної скарги підтримали, та просили її задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, та просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Питання форми та змісту обвинувального акта регулюється положеннями ст. ст. 109, 110, 291 КПК України.

Так, процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

В приписах ст. 291 КПК України викладено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта. Повернення обвинувального акта прокурору в суді першої інстанції допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

Зокрема, обвинувальний акт має містити викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення й статті (частини статті) закону про кримінальну відповідальність та формулювання обвинуваченім (п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України).

Таким чином, формулювання обвинувачення повинно ґрунтуватися на обставинах, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, факти, які впливають на ступінь його тяжкості, тощо.

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваної ухвали, підставою для повернення обвинувального акта прокурору судом першої інстанції стало те, що в обвинувальному акті, як зазначив суд першої інстанції, не вказано, в якій редакції статей чинного КК України кваліфіковано дії ОСОБА_7 . Тому, на переконання суду першої інстанції, є не зрозумілим та неконкретним пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення. Обвинувальний акт складено прокурором 27.10.2023.

Також суд першої інстанції зазначив, що обвинувачення є неконкретним, оскільки за кожним із епізодів не деталізовано всіх обставин кримінального правопорушення щодо кожного з потерпілих, а також не вказано яким чином обвинувачений набув грошові кошти потерпілих та звернув їх на свою користь.

Разом з тим, ці висновки суду першої інстанції є хибними.

Як вбачається зі змісту п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Таким чином, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення викладається в обвинувальному акті у такому виді, як це вважає за правильне прокурор.

Питання про узгодженість викладення в обвинувальному акті, власне, фактичних обставин справи, а також про узгодженість викладених фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та з правовою кваліфікацію кримінального правопорушення, як і конкретизація правової кваліфікації кримінального правопорушення, не можуть бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі вдаватися до оцінки вказаних обставин.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 314 КПК України на стадії підготовчого судового засідання суд має встановити, чи відповідає по формі обвинувальний акт вимогам КПК України, зокрема ст. 291 КПК України.

Водночас обставини, викладені в обвинувальному акті, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення, тобто суть обвинувального акта, є предметом розгляду в судовому засіданні кримінального провадження по суті.

Колегія суддів вважає, що у обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 повністю дотримано вимоги п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, а саме у фабулі обвинувачення зазначено повний та послідовний виклад фактичних обставин вказаною особою інкримінованих йому кримінальних правопорушень, кожна з обставин кримінального правопорушення, у тому числі час, місце, спосіб його вчинення встановлено щодо обвинуваченого тощо.

Крім того, в обвинувальному акті зазначено про кваліфікацію дій обвинуваченого станом на вчинення ним кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються.

В постанові від 03.07.2019 у справі № 273/1053/17 Верховний Суд указав, що кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 в повній мірі виконано всі вимоги ст. 291 КПК України, а суд першої інстанції на стадії підготовчого судового засідання, вийшов за межі вимог ч. 3 ст. 314 КПК України, помилково та передчасно дійшов висновку про порушення вимог закону в частині кваліфікації дій обвинуваченого.

Зважаючи на наведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції, викладені в ухвалі про повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_7 є неправильними, а підстави стверджувати, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, відсутні.

Відтак, рішення суду першої інстанції про повернення обвинувального акта прокурору суперечить вимогам кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

За такого, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 травня 2024 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001002 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3, 4 ст. 190, ч. 2, 3 ст. 358 КК України повернуто прокурору, скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3