Провадження № 1-кс/686/8882/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність начальника ВП № 1 Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із скаргою на бездіяльність начальника ВП № 1 Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, в якій просить зобов`язати його внести до ЄРДР відомості за його заявою від 02.10.2024 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, яке виявилося у позбавленні його 100% власності у статутному фонді у ПМП «СПТ».

Скаргу обґрунтовує тим, що 02.10.2024 подав до правоохоронних органів заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України за фактом здійснення ОСОБА_5 шахрайських дій, що виявилося у позбавленні ОСОБА_3 100% власності у статутному фонді у ПМП «СПТ». Однак листом від 16.10.2024 скаржнику було відмовлено у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Зазначає, що згідно із рішенням господарського суду Хмельницької області від 05 лютого 2024 року по справі за № 924/850/22 було скасовано рішення державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб - підприємців Управління державної реєстрації Хмельницької міської ради від 24.11.2015, 4004223 про зміну складу засновників приватного малого підприємства "СПТ" та скасовано рішення про внесення змін до відомостей про юридичну особу щодо зміни керівника приватного малого підприємства "СПТ", внесені до Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців державним реєстратором Відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців ІНФОРМАЦІЯ_1 15.08.2016, 5004223.

У зв`язку з цим ОСОБА_3 перестав бути власником приватного малого підприємства «СПТ», що стало наслідком злочинних дій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вартість завданої шкоди оцінює більше ніж у мільйон гривень. Шахрайські дії убачає у підробці установчих документів, що були подані для перереєстрації товариства на інших осіб.

На думку скаржника, шахрайські дії ОСОБА_5 полягають у свідомій підробці установчих документів приватного малого підприємства «СПТ», що були подані для перереєстрації вказаного підприємства на інших осіб, чим останній позбавив скаржника 100 % від статутного капіталу вказаного підприємства і близький до повного контролю над ним.

Скаржник та його представник в судовому засіданні вимоги скарги підтримали та просили її задовольнити. Пояснили, що ОСОБА_5 було вчинено підробку підписів у рішенні ПМП «СПТ»№ 4 від 23.10.20215 та протоколі зборів №3 від 16.10.2015, яким ОСОБА_5 виключено із складу підприємства , що стало підставою для відібрання підприємства у ОСОБА_3 .

Уповноважена особа ВП № 1 Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області, будучи належним чином повідомленою про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явилася, однак відповідно до ст. 306 ч.3 КПК України це не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши думку скаржника та його представника, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити з таких підстав.

Із змісту скарги та витребуваних матеріалів перевірки слідує, що 02.10.2024 ОСОБА_3 звернувся до начальника Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області із заявою про вчинення ОСОБА_5 шахрайства, яке виявилося у позбавленні ОСОБА_3 власності у ПМП «СПТ».

Заява була зареєстрована у Хмельницькому РУП ГУНП у Хмельницькій області 03.10.2024 за № 19120.

У заяві вказав, що ОСОБА_3 до травня 2024 року був власником ПМП «СПТ». Згідно із рішенням господарського суду Хмельницької області від 05.02.2024 у справі за № 924/850/22 було скасовано рішення державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб - підприємців Управління державної реєстрації Хмельницької міської ради від 24.11.2015 про зміну складу засновників ПМП «СПТ» та скасовано рішення про внесення змін до відомостей про юридичну особу щодо зміни керівника ПМП «СПТ» внесені до Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців державним реєстратором Відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців ІНФОРМАЦІЯ_1 - 15.08.2.

У зв`язку з цим ОСОБА_3 перестав бути власником ПМП «СПТ», що, на думку заявника, стало наслідком злочинних дій ОСОБА_5 .

Вказав, що у 2015 році ОСОБА_5 через дружину ОСОБА_6 продав ПМП СПТ іншим особам під забудову дев`ятиповерхівки, однак після продажу були виявлені нюанси з документами, про які ОСОБА_5 навмисно приховав та обманув покупців. Покупці вимагали повернути гроші, а тому заявник з іншими особами був змушений домовитися з ними та викупити ПМП «СПТ». Спочатку ПМП «СПТ» було переоформлено на ОСОБА_7 , а через деякий час - на ОСОБА_3 .

У 2016 році ОСОБА_5 почав писати в різні органи та установи, що він не продавав ПМП СПТ, всі документи у нього викрали та він нічого не знав, а його паспорт і печатку вкрали.

Акцентує увагу на тому, що ОСОБА_3 було оплачено близько одного мільйона гривень за купівлю підприємства, проте ОСОБА_5 з 2016 року намагається повернути його шляхом подачі позовів у різні інстанції.

Дійсно ОСОБА_5 був власником та директором ПМП «СПТ». Пізніше ним було продано 50% від статутного капіталу ПМП «СПТ». І вже на підставі договору купівлі-продажу від 23.10.2015 року останнім було продано ще 50% від статутного ПМП «СПТ». Уважає, що основною причиною продажу 50% від статутного ПМП «СПТ» став факт засудження ОСОБА_5 до 9 років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

ОСОБА_5 під час продажу підприємства ПМП «СПТ» навмисно фальсифікував документи з метою подальшого шантажування кінцевого власника з метою отримання якщо не права власності на ПМП «СПТ», то грошових коштів з метою невтручання у діяльність підприємства.

А тому убачав у його діях шахрайство.

Листом за підписом начальника ВП № 1 Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_8 № 16562/121/122-2024 від 16.10.2024 ОСОБА_3 було повідомлено, що в даному випадку вбачаються відносини, які вирішуються в суді, а тому відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела (п.4 ч.5 ст.214 КПК України).

Положеннями частини 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Із цими приписами Кримінального процесуального закону кореспондуються викладені у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 норми, згідно з якими відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Відповідно до вимог Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 № 1377, заяви і повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення та інші події реєструються цілодобово в чергових частинах органів поліції уповноваженими працівниками відразу після їх надходження, вносяться до журналу ЄО та інтегрованої інформаційно-пошукової системи з усіма відомостями з журналу ЄО (пункт 1 Розділу ІІІ Інструкції).

Наведене дає підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписом ч.1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

З об`єктивної сторони шахрайство, відповідальність за яке передбачена ст. 190 КК України, полягає в протиправному заволодінні чужим майном, в набутті права на нього шляхом обману потерпілого чи зловживання його довірою.

Як випливає зі змісту зазначеної норми кримінального закону та правозастосовної практики, отримання майна за умови виконання якого-небудь зобов`язання належить кваліфікувати як шахрайство в тому разі, коли винна особа в момент заволодіння цим майном мала на меті його присвоїти, а зобов`язання не виконувати. Як шахрайство, вчинене шляхом зловживання довірою, слід розглядати укладення договорів кредиту, позики, попередньої оплати за виконання певної роботи тощо без наміру повернути отримані кошти чи інші матеріальні цінності, виконати належно обумовлену роботу чи повернути борг. Із суб`єктивної сторони шахрайство характеризується прямим умислом і корисливим мотивом.

Відсутність хоча б одного зі складових елементів шахрайства, у тому числі об`єктивної чи суб`єктивної сторони, означає, що дії осіб, поведінка яких оцінюється, можуть бути в іншій юридичній площині, ніж кримінальна, а саме свідчити про наявність цивільного або господарського спору.

Способами вчинення шахрайства є: 1) обман; 2) зловживання довірою.

Обман як спосіб шахрайського заволодіння чужим майном чи придбання права на таке майно полягає у повідомленні потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних відомостей, повідомлення яких мало б суттєве значення для поведінки потерпілого, з метою введення в оману потерпілого.

При цьому слід звернути увагу на те, що обман (повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин) при шахрайстві застосовуються винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість про вигідність або обов`язковість передачі йому майна чи права на нього (постанова ВС у справі № 658/1658/16-к від 05 квітня 2018).

Слід звернути увагу і на висновок ВС, наведений у справі № 442/3912/19 від 16.08.2022, за змістом якого відмежовуючи шахрайство від цивільно-правових деліктів, слід виходити з того, що отримання майна з умовою виконання якого-небудь зобов`язання може бути кваліфіковане як шахрайство, якщо встановлено, що винна особа вже в момент заволодіння цим майном мала на меті його привласнити, а зобов`язання не виконувати. Розмежування кримінально-караного злочину від цивільно-правової угоди слід проводити не по тому, як оформлені укладені між сторонами договори, а по тому, що стало результатом цієї договірної діяльності. Якщо одна сторона, приймаючи на себе зобов`язання, не має ніяких реальних можливостей і бажання їх виконувати, мова йде про шахрайство.

Тобто якщо покупець за договором взяв на себе певні зобов`язання та почав їх виконувати вказане виключає кваліфікацію його дій як шахрайства.

Обґрунтовуючи наявність ознак складу кримінального правопорушення у діях ОСОБА_5 , ОСОБА_9 вбачає злочинний (шахрайський) характер його дій у тому, що ОСОБА_5 подає позови у різні інстанції, що обумовлюється, на думку заявника, метою повернення ним контролю над ПМП «СПТ», який дійсно було відчужено, на думку заявника, ОСОБА_5 та відповідало його реальним намірам.

Так, рішенням Господарського суду Хмельницької області у справі № 924/850/22 від 05.02.2024 було скасовано рішення державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб - підприємців Управління державної реєстрації Хмельницької міської ради від 24.11.2 про зміну складу засновників приватного малого підприємства "СПТ". Скасовано рішення про внесення змін до відомостей про юридичну особу щодо зміни керівника приватного малого підприємства "СПТ", внесені до Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців державним реєстратором Відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців Управління державної реєстрації Хмельницької міської ради - 15.08.2.

У даній справі суд виснував, що документи на підставі яких проведено реєстраційні дії та які були предметом розгляду у даній справі підписані іншою особою ніж ОСОБА_5 , а тому були відсутні правові підстави для внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Однак, саме по собі подання позову з метою вирішення господарського-правового спору та його задоволення у подальшому не є підставою для визнання дій позивача шахрайськими, а пов`язане із реалізацію права особи на захист його прав та інтересів у суді.

У судовому засіданні представник скаржника конкретизував, що ОСОБА_5 було вчинено підробку підписів у рішенні ПМП «СПТ»№ 4 від 23.10.2015 та протоколі зборів №3 від 16.10.2015, яким ОСОБА_5 виключено із складу підприємства, що стало підставою для відібрання підприємства у ОСОБА_3 .

Однак зазначені відомості щодо підробки перелічених документів у заяві про злочин, поданій ОСОБА_3 , не наводилися, а тому органом досудового розслідування і не оцінювалися, а відтак бездіяльності щодо невнесення відомостей в цій частині уповноваженими особами Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області не допущено.

Разом з тим, у цьому контексті слід зазначити, що із рішення Господарського суду Хмельницької області у справі № 924/850/22 від 05.02.2024 відомо про те, що 12.07.2017 ОСОБА_5 подавалася заява до Хмельницького відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області, у якій викладалися відомості про те, що у 2016 році невідома особа підробила документи щодо перереєстрації ПМП "СПТ", що належить заявнику, внаслідок чого завдала останньому матеріальних збитків.

Постановою Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області від 23.04.2021 у кримінальному провадженні №0004776, за ознаками кримінального правопорушення у формі проступку, передбаченого ст. 358 КК України, призначалася почеркознавча експертиза та відповідно до висновку експерта Хмельницького науково-дослідного експертного-криміналістичного центру №СЕ-19/123-21/5883-ПЧ від 04.08.2021 було встановлено наступне: підпис між текстом "Власник" та " ОСОБА_5 " на документах, які надані на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду №686/14308/2020 від 05.06.2020 із управління з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Хмельницької міської ради були вилучені, а саме "Рішення №1" від 11.05.2015, яке розташоване згідно опису на п`ятому аркуші виконаний не ОСОБА_5 , а іншою особою; підпис в графі "Продавець" в документах, які на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду №686/14308/2020 в 05.06.2020р. із управління з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Хмельницької міської ради були вилучені, а саме "Договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі приватного малого підприємства "СПТ" від 23.10.2015, який розташований згідно опису на сьомому аркуші виконаний не ОСОБА_5 , а іншою особою; рукописний текст " ОСОБА_5 " в графі "Продавець" в документах, які на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду №686/14308/2020 від 05.06.2020 із управління з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Хмельницької міської ради були вилучені, а саме "Договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі приватного малого підприємства "СПТ", який розташований згідно опису на сьомому аркуші виконаний не ОСОБА_5 , а іншою особою.

А тому, слідчий суддя приходить до висновку, що у даному випадку між сторонами є спір, який має бути вирішений у господарському суді.

Скаржником у заяві не викладено обставини, що свідчать про вчинення особою, на яку він вказує, кримінальних правопорушень.

У п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України від 6 вересня 2005 року, суд висловив позицію, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

З огляду на викладене, підстави для внесення відповідних відомостей до ЄРДР відсутні, а тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст.214,303,306,307 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність начальника ВП № 1 Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя