В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , представника потерпілого - ОСОБА_10 , представника потерпілої ОСОБА_11 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001685 від 23.08.2024 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Київ, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», одруженого, з повною середньою освітою (зі слів), раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 296 КК України, про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, українця, уродженця м. Київ, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , (зі слів АДРЕСА_3 , тимчасово не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 296 КК України, про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, українця, уродженця м. Київ, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «солдат», одруженого, має на утриманні 1 малолітню дитину, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, українця, уродженця м. Київ, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 , у військовому званні «молодший сержант», не одруженого, має на утриманні малолітню дитину (зі слів), раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, про обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України, українця, уродженця м. Каховка Херсонської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_6 , фактично проживаючого: АДРЕСА_7 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_4 , у військовому званні «старший солдат», одруженого, раніше судимого вироком Деснянського районного судом м. Київ, від 31.05.2017, до 4-ох років, та 1-го місяця позбавлення волі та 12.09.2019 звільнений умовно-достроково, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0001685 від 23.08.2024 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 296 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 296 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.10.2024 призначено підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні.

Встановлено, що 22 серпня 2024 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно з іншими йому раніше знайомими п`ятьма особами, а саме: 1) солдатом ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 військовослужбовцем військової частини НОМЕР_4 ; 2) молодшим сержантом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 військовослужбовцем військової частини НОМЕР_3 ; 3) ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; 4) солдатом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ; 5) солдатом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , приїхали з м. Київ до м. Ужгород, на автомобілі марки «Opel» моделі «Vivaro», реєстраційний номер НОМЕР_5 , білого кольору.

23 серпня 2024 року, близько 08:30 год. ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 приїхали на автомобілі марки «Opel» моделі «Vivaro» до буд АДРЕСА_8 , з метою відшукання «кол-центру», який на їхню думку повинен був там знаходитись. Однак, за вказаною адресою, знаходились приміщення, двері до яких були зачинені, а тому вказані особи, будучи незадоволені цим фактом, почали чіплятись до пересічних громадян, з метою з`ясування їхньої можливої причетності до вчинення шахрайських дій.

Тоді ж, близько 08:40 год. за вказаною адресою у ОСОБА_4 у та ОСОБА_5 виник злочинний умисел на вчинення хуліганських дій, а саме: на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб.

Так, ОСОБА_4 , діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_5 , з метою вчинення хуліганських дій, зайшли у громадське місце кафе «Рання Пташка», яке знаходилось поруч з ними, а саме, за адресою: АДРЕСА_9 та одразу направилися до трьох, раніше невідомих їм, осіб, які сиділи за одним столиком, серед яких був ОСОБА_13 , після чого, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх діянь, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, реалізуючи свій злочинний умисел на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, яке проявилась в нахабному поводженні, знущанні над потерпілим, тимчасовому порушенні нормальної діяльності кафе «Рання пташка», безпричинно та безпідставно розпочав обвинувачувати ОСОБА_13 , у причетності його до участі у функціонуванні «кол-центру», вимагаючи повідомити йому хто є організатором даного центру. Отримавши від ОСОБА_13 заперечення щодо його причетності до діяльності будь яких «кол-центрів», ОСОБА_4 , будучи незадоволеним такою відповіддю ОСОБА_13 , продовжуючи демонструвати свою уявну зверхність над потерпілим та оточуючими, з метою залякати ОСОБА_13 , безпричинно та неспровоковано, почав застосовувати до останнього фізичне насильство, а саме: смикати за вуха, завдаючи потерпілому фізичного болю, що супроводжувалося постійними образами та цькуваннями з боку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в адресу ОСОБА_13 та погрозами застосування ними до нього ( ОСОБА_13 ) фізичного насильства, яке останній сприймав реально.

Вищевказаними протиправними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які відбулися у громадському місці кафе «Рання Пташка», іншими присутніми відвідувачами закладу було відчуто страх за своє життя та здоров`я, а робота закладу була фактично припинена.

З метою припинити зазначені хуліганські дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 барист даного закладу ОСОБА_14 , усвідомлюючи, що робота закладу паралізована на тривалий час, повідомила їм, що вона викличе працівників поліції, що і змусило правопорушників зупинити свої хуліганські дії, після чого вони вийшли із закладу та направились до свого автомобіля, де їх очікували інші вищезазначені четверо учасників групи.

За таких обставин, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб.

Окрім цього, 23 серпня 2024 року близько 08:50 год., ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх діянь, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , та невстановленою особою чоловічої статі незаконно позбавили волі ОСОБА_15 , а саме: всупереч волі ОСОБА_15 , невстановлена особа чоловічої статі, під руки заштовхала його до вищевказаного автомобіля «Opel» моделі «Vivaro», та всупереч його волі помістили до салону автомобіля. При цьому, під час поміщення ОСОБА_15 до автомобіля ОСОБА_8 , в присутності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , які підтримали мету незаконного позбавлення волі ОСОБА_15 , наніс потерпілому численні удари, а саме правою рукою наніс удар в область обличчя та тулубу, а правою ногою наніс удар по ногам потерпілого, спричинивши йому фізичні страждання.

У свою чергу, ОСОБА_4 з метою перешкодити вільному виходу потерпілого ОСОБА_15 з автомобіля, власним тілом перекрив вихід з салону автомобіля.

Надалі, під час перебування в салоні автомобіля «Opel» моделі «Vivaro», всі учасники групи ( ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 ), незаконно позбавивши волі потерпілого ОСОБА_15 , насильно, незаконно, утримуючи його в автомобілі, почали показувати фотографії на мобільному телефоні, незнайомих йому дівчат звинувачуючи його у причетності до незаконного функціонування «кол-центру», що потерпілий категорично заперечував.

Після цього, протримавши потерпілого в салоні автомобіля близько 5 хв., недосягнувши потрібного їм ( ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 ) зізнання ОСОБА_15 у причетності до функціонування «кол-центру», вони його відпустили, і пригрозивши застосуванням насильства у випадку його звернення до поліції.

За таких обставин, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, а саме незаконне позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань.

Крім того, 23 серпня 2024 року, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх діянь, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , незаконно позбавили волі ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Так, ОСОБА_8 , близько 09:20 год., перебуваючи за адресою м. Ужгород, вул. Лермонтова біля буд. №4, діючи спільно за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , безпричинно та безпідставно застосовував до раніше йому невідомої дівчини - ОСОБА_16 фізичну силу, силоміць схопивши її під руки та проти її волі, дотягнув її до автомобіля «Opel» моделі «Vivaro», де ОСОБА_4 , з метою реалізувати їх спільний умисел на незаконне позбавлення волі потерпілої, відкрив двері автомобіля, та куди, в присутності ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , які підтримали мету незаконного позбавлення волі ОСОБА_16 , всупереч її волі, силоміць помістили.

Надалі, під час перебування в салоні автомобіля «Opel» моделі «Vivaro», всі учасники групи ( ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 ), незаконно позбавивши волі потерпілу ОСОБА_16 , насильно, незаконно, утримуючи її в автомобілі, почали погрожувати застосуванням фізичного та психологічного насильства, вимагаючи від неї повідомити дані організатора «кол-центру» та обвинувачуючи її у причетності до незаконного функціонування такого центру, на що потерпіла категорично заперечувала.

Після цього, протримавши потерпілу в салоні автомобіля близько 10 хв., не досягнувши потрібного їм ( ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 ) зізнання ОСОБА_16 у причетності до функціонування «кол-центру», вони її відпустили, і пригрозивши застосуванням насильства у випадку її звернення до поліції.

За таких обставин, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, а саме незаконне позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Також, 22 серпня 2024 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно з іншими йому раніше знайомими п`ятьма особами, а саме: 1) солдатом ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 військовослужбовцем військової частини НОМЕР_4 ; 2) молодшим сержантом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 військовослужбовцем військової частини НОМЕР_3 ; 3) ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; 4) солдатом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ; 5) солдатом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , приїхали з м. Київ до м. Ужгород, на автомобілі марки «Opel» моделі «Vivaro», реєстраційний номер НОМЕР_5 , білого кольору.

23 серпня 2024 року, близько 08:30 год. ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 приїхали на автомобілі марки «Opel» моделі «Vivaro» до буд АДРЕСА_8 , з метою відшукання «кол-центру», який на їхню думку повинен був там знаходитись.

Однак, за вказаною адресою, знаходились приміщення, двері до яких були зачинені, а тому вказані особи, будучи незадоволені цим фактом, почали чіплятись до пересічних громадян, з метою з`ясування їхньої можливої причетності до вчинення шахрайських дій.

Тоді ж, близько 08:40 год. за вказаною адресою у ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виник злочинний умисел на вчинення хуліганських дій, а саме: на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб.

Так, ОСОБА_5 , діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_4 , з метою вчинення хуліганських дій, зайшли у громадське місце кафе «Рання Пташка», яке знаходилось поруч з ними, а саме за адресою АДРЕСА_9 та одразу направилися до трьох, раніше невідомих їм осіб, які сиділи за одним столиком, серед яких був ОСОБА_13 , після чого, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх діянь, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, реалізуючи свій злочинний умисел на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, яке проявилась в нахабному поводженні, знущанні над потерпілим, тимчасовому порушенні нормальної діяльності кафе «Рання пташка», безпричинно та безпідставно розпочав обвинувачувати ОСОБА_13 у причетності його до участі у функціонуванні «кол-центру», вимагаючи повідомити йому хто є організатором даного центру. Отримавши від ОСОБА_13 заперечення щодо його причетності до діяльності будь яких «кол-центрів», ОСОБА_4 будучи незадоволеним такою відповіддю ОСОБА_13 , продовжучи демонструвати свою уявну зверхність над потерпілим та оточуючими, з метою залякати ОСОБА_13 , у присутності ОСОБА_5 , який підтримував дії ОСОБА_4 , безпричинно та неспровоковано, почав застосовувати до останнього фізичне насильство, а саме смикати за вуха, завдаючи потерпілому фізичного болю, що супроводжувалося постійними образами та цькуваннями з боку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в адресу ОСОБА_13 та погрозами застосування ними до нього ( ОСОБА_13 ) фізичного насильства, яке останній сприймав реально.

Вищевказаними протиправними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які відбулися у громадському місці кафе «Рання Пташка», іншими присутніми відвідувачами закладу було відчуто страх за своє життя та здоров`я, а робота закладу була фактично припинена.

З метою припинити зазначені хуліганські дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 барист даного закладу ОСОБА_14 , усвідомлюючи, що робота закладу паралізована на тривалий час, повідомила їм, що вона викличе працівників поліції, що і змусило правопорушників зупинити свої хуліганські дії, після чого вони вийшли із закладу та направились до свого автомобіля, де їх очікували інші вищезазначені четверо учасників групи.

За таких обставин, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб.

Окрім цього, 23 серпня 2024 року близько 08:50 год. ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх діянь, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, перебуваючи за адресою АДРЕСА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , та невстановленою особою чоловічої статі незаконно позбавили волі ОСОБА_15 , а саме: всупереч волі ОСОБА_15 , невстановлена особа чоловічої статі, під руки заштовхала його до вищевказаного автомобіля «Opel» моделі «Vivaro», та всупереч його волі помістили до салону автомобіля. При цьому, під час поміщення ОСОБА_15 до автомобіля ОСОБА_8 , в присутності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , які підтримали мету незаконного позбавлення волі ОСОБА_15 , наніс потерпілому численні удари, а саме правою рукою наніс удар в область обличчя та тулубу, а правою ногою наніс удар по ногам потерпілого, спричинивши йому фізичні страждання.

У свою чергу, ОСОБА_4 з метою перешкодити вільному виходу потерпілого ОСОБА_15 з автомобіля, власним тілом перекрив вихід з салону автомобіля.

Надалі, під час перебування в салоні автомобіля «Opel» моделі «Vivaro», всі учасники групи ( ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 ), незаконно позбавивши волі потерпілого ОСОБА_15 , насильно, незаконно, утримуючи його в автомобілі, почали показувати фотографії на мобільному телефоні незнайомих йому дівчат звинувачуючи його у причетності до незаконного функціонування «кол-центру», що потерпілий категорично заперечував.

Після цього, протримавши потерпілого в салоні автомобіля близько 5 хв., недосягнувши потрібного їм ( ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 ) зізнання ОСОБА_15 у причетності до функціонування «кол-центру», вони його відпустили, і пригрозивши застосуванням насильства у випадку його звернення до поліції.

За таких обставин, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, а саме незаконне позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань.

Крім того, 23 серпня 2024 року, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх діянь, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , незаконно позбавили волі ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Так, ОСОБА_8 , близько 09:20 год., перебуваючи за адресою м.Ужгород, вул. Лермонтова біля буд. №4, діючи спільно за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , безпричинно та безпідставно застосовував до раніше йому невідомої дівчини - ОСОБА_16 фізичну силу, силоміць схопивши її під руки та проти її волі, дотягнув її до автомобіля «Opel» моделі «Vivaro», де ОСОБА_4 , з метою реалізувати їх спільний умисел на незаконне позбавлення волі потерпілої, відкрив двері автомобіля, та куди, в присутності ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , які підтримали мету незаконного позбавлення волі ОСОБА_16 , всупереч її волі, силоміць помістили.

Надалі, під час перебування в салоні автомобіля «Opel» моделі «Vivaro», всі учасники групи ( ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 ), незаконно позбавивши волі потерпілу ОСОБА_16 , насильно, незаконно, утримуючи її в автомобілі, почали погрожувати застосуванням фізичного та психологічного насильства, вимагаючи від неї повідомити дані організатора «кол-центру» та обвинувачуючи її у причетності до незаконного функціонування такого центру, на що потерпіла категорично заперечувала.

Після цього, протримавши потерпілу в салоні автомобіля близько 10 хв., недосягнувши потрібного їм ( ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 ) зізнання ОСОБА_16 у причетності до функціонування «кол-центру», вони її відпустили, і пригрозивши застосуванням насильства у випадку її звернення до поліції.

За таких обставин, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, а саме незаконне позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Так, 22 серпня 2024 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно з іншими йому раніше знайомими п`ятьма особами, а саме: 1) солдатом ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 військовослужбовцем військової частини НОМЕР_4 ; 2) молодшим сержантом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 військовослужбовцем військової частини НОМЕР_3 ; 3) ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; 4) солдатом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ; 5) солдатом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , приїхали з м. Київ до м. Ужгород, на автомобілі марки «Opel» моделі «Vivaro», реєстраційний номер НОМЕР_5 , білого кольору.

23 серпня 2024 року близько 08:50 год., ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх діянь, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , та невстановленою особою чоловічої статі незаконно позбавили волі ОСОБА_15 , а саме: всупереч волі ОСОБА_15 , невстановлена особа чоловічої статі, під руки заштовхала його до вищевказаного автомобіля «Opel» моделі «Vivaro», та всупереч його волі помістили до салону автомобіля. При цьому, під час поміщення ОСОБА_15 до автомобіля ОСОБА_8 , в присутності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , які підтримали мету незаконного позбавлення волі ОСОБА_15 , наніс потерпілому численні удари, а саме правою рукою наніс удар в область обличчя та тулубу, а правою ногою наніс удар по ногам потерпілого, спричинивши йому фізичні страждання.

У свою чергу, ОСОБА_4 , з метою перешкодити вільному виходу потерпілого ОСОБА_15 з автомобіля, власним тілом перекрив вихід з салону автомобіля.

Надалі, під час перебування в салоні автомобіля «Opel» моделі «Vivaro», всі учасники групи ( ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 ), незаконно позбавивши волі потерпілого ОСОБА_15 , насильно, незаконно, утримуючи його в автомобілі, почали показувати фотографії на мобільному телефоні, незнайомих йому дівчат звинувачуючи його у причетності до незаконного функціонування «кол-центру», що потерпілий категорично заперечував.

Після цього, протримавши потерпілого в салоні автомобіля близько 5 хв., недосягнувши потрібного їм ( ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 ) зізнання ОСОБА_15 у причетності до функціонування «кол-центру», вони його відпустили, і пригрозивши застосуванням насильства у випадку його звернення до поліції.

За таких обставин, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, а саме незаконне позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань.

Крім того, 23 серпня 2024 року, ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх діянь, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , незаконно позбавили волі ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Так, ОСОБА_8 , близько 09:20 год., перебуваючи за адресою м. Ужгород, вул. Лермонтова біля буд. №4, діючи спільно за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , безпричинно та безпідставно застосовував до раніше йому невідомої дівчини - ОСОБА_16 фізичну силу, силоміць схопивши її під руки та проти її волі, дотягнув її до автомобіля «Opel» моделі «Vivaro», де ОСОБА_4 , з метою реалізувати їх спільний умисел на незаконне позбавлення волі потерпілої, відкрив двері автомобіля, та куди, в присутності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , які підтримали мету незаконного позбавлення волі ОСОБА_16 , всупереч її волі, силоміць помістили.

Надалі, під час перебування в салоні автомобіля «Opel» моделі «Vivaro», всі учасники групи ( ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 ), незаконно позбавивши волі потерпілу ОСОБА_16 , насильно, незаконно, утримуючи її в автомобілі, почали погрожувати застосуванням фізичного та психологічного насильства, вимагаючи від неї повідомити дані організатора «кол-центру» та обвинувачуючи її у причетності до незаконного функціонування такого центру, на що потерпіла категорично заперечувала.

Після цього, протримавши потерпілу в салоні автомобіля близько 10 хв., не досягнувши потрібного їм ( ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 ) зізнання ОСОБА_16 у причетності до функціонування «кол-центру», вони її відпустили, і пригрозивши застосуванням насильства у випадку її звернення до поліції.

За таких обставин, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, а саме незаконне позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Так, 22 серпня 2024 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно з іншими йому раніше знайомими п`ятьма особами, а саме: 1) солдатом ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 військовослужбовцем військової частини НОМЕР_4 ; 2) молодшим сержантом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 військовослужбовцем військової частини НОМЕР_3 ; 3) ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; 4) солдатом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ; 5) солдатом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , приїхали з м. Київ до м. Ужгород, на автомобілі марки «Opel» моделі «Vivaro», реєстраційний номер НОМЕР_5 , білого кольору.

23 серпня 2024 року близько 08:50 год., ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх діянь, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, перебуваючи за адресою АДРЕСА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , та невстановленою особою чоловічої статі незаконно позбавили волі ОСОБА_15 , а саме: всупереч волі ОСОБА_15 , невстановлена особа чоловічої статі, під руки заштовхала його до вищевказаного автомобіля «Opel» моделі «Vivaro», та всупереч його волі помістили до салону автомобіля. При цьому, під час поміщення ОСОБА_15 до автомобіля ОСОБА_8 , в присутності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , які підтримали мету незаконного позбавлення волі ОСОБА_15 , наніс потерпілому численні удари, а саме правою рукою наніс удар в область обличчя та тулубу, а правою ногою наніс удар по ногам потерпілого, спричинивши йому фізичні страждання.

У свою чергу, ОСОБА_4 , з метою перешкодити вільному виходу потерпілого ОСОБА_15 з автомобіля, власним тілом перекрив вихід з салону автомобіля.

Надалі, під час перебування в салоні автомобіля «Opel» моделі «Vivaro», всі учасники групи ( ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 ), незаконно позбавивши волі потерпілого ОСОБА_15 , насильно, незаконно, утримуючи його в автомобілі, почали показувати фотографії на мобільному телефоні, незнайомих йому дівчат звинувачуючи його у причетності до незаконного функціонування «кол-центру», що потерпілий категорично заперечував.

Після цього, протримавши потерпілого в салоні автомобіля близько 5 хв., недосягнувши потрібного їм ( ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 ) зізнання ОСОБА_15 у причетності до функціонування «кол-центру», вони його відпустили, і пригрозивши застосуванням насильства у випадку його звернення до поліції.

За таких обставин, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, а саме незаконне позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань.

Крім того, 23 серпня 2024 року, ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх діянь, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , незаконно позбавили волі ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Так, ОСОБА_8 , близько 09:20 год., перебуваючи за адресою м. Ужгород, вул. Лермонтова біля буд. №4, діючи спільно за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , безпричинно та безпідставно застосовував до раніше йому невідомої дівчини - ОСОБА_16 фізичну силу, силоміць схопивши її під руки та проти її волі, дотягнув її до автомобіля «Opel» моделі «Vivaro», де ОСОБА_4 , з метою реалізувати їх спільний умисел на незаконне позбавлення волі потерпілої, відкрив двері автомобіля, та куди, в присутності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , які підтримали мету незаконного позбавлення волі ОСОБА_16 , всупереч її волі, силоміць помістили.

Надалі, під час перебування в салоні автомобіля «Opel» моделі «Vivaro», всі учасники групи ( ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 ), незаконно позбавивши волі потерпілу ОСОБА_16 , насильно, незаконно, утримуючи її в автомобілі, почали погрожувати застосуванням фізичного та психологічного насильства, вимагаючи від неї повідомити дані організатора «кол-центру» та обвинувачуючи її у причетності до незаконного функціонування такого центру, на що потерпіла категорично заперечувала.

Після цього, протримавши потерпілу в салоні автомобіля близько 10 хв., не досягнувши потрібного їм ( ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 ) зізнання ОСОБА_16 у причетності до функціонування «кол-центру», вони її відпустили, і пригрозивши застосуванням насильства у випадку її звернення до поліції.

За таких обставин, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, а саме незаконне позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Так, 22 серпня 2024 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно з іншими йому раніше знайомими п`ятьма особами, а саме: 1) солдатом ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 військовослужбовцем військової частини НОМЕР_4 ; 2) молодшим сержантом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 військовослужбовцем військової частини НОМЕР_3 ; 3) ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; 4) солдатом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ; 5) солдатом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , приїхали з м. Київ до м. Ужгород, на автомобілі марки «Opel» моделі «Vivaro», реєстраційний номер НОМЕР_5 , білого кольору.

23 серпня 2024 року близько 08:50 год., ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх діянь, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , та невстановленою особою чоловічої статі незаконно позбавили волі ОСОБА_15 , а саме: всупереч волі ОСОБА_15 , невстановлена особа чоловічої статі, під руки заштовхала його до вищевказаного автомобіля «Opel» моделі «Vivaro», та всупереч його волі помістили до салону автомобіля. При цьому, під час поміщення ОСОБА_15 до автомобіля ОСОБА_8 , в присутності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , які підтримали мету незаконного позбавлення волі ОСОБА_15 , наніс потерпілому численні удари, а саме правою рукою наніс удар в область обличчя та тулубу, а правою ногою наніс удар по ногам потерпілого, спричинивши йому фізичні страждання.

У свою чергу, ОСОБА_4 , з метою перешкодити вільному виходу потерпілого ОСОБА_15 з автомобіля, власним тілом перекрив вихід з салону автомобіля.

Надалі, під час перебування в салоні автомобіля «Opel» моделі «Vivaro», всі учасники групи ( ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 ), незаконно позбавивши волі потерпілого ОСОБА_15 , насильно, незаконно, утримуючи його в автомобілі, почали показувати фотографії на мобільному телефоні, незнайомих йому дівчат звинувачуючи його у причетності до незаконного функціонування «кол-центру», що потерпілий категорично заперечував.

Після цього, протримавши потерпілого в салоні автомобіля близько 5 хв., не досягнувши потрібного їм ( ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 ) зізнання ОСОБА_15 у причетності до функціонування «кол-центру», вони його відпустили, і пригрозивши застосуванням насильства у випадку його звернення до поліції.

За таких обставин, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, а саме незаконне позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань.

Крім того, 23 серпня 2024 року, ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх діянь, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , незаконно позбавили волі ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Так, ОСОБА_8 , близько 09:20 год., перебуваючи за адресою м. Ужгород, вул. Лермонтова біля буд. №4, діючи спільно за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , безпричинно та безпідставно застосовував до раніше йому невідомої дівчини - ОСОБА_16 фізичну силу, силоміць схопивши її під руки та проти її волі, дотягнув її до автомобіля «Opel» моделі «Vivaro», де ОСОБА_4 , з метою реалізувати їх спільний умисел на незаконне позбавлення волі потерпілої, відкрив двері автомобіля, та куди, в присутності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , які підтримали мету незаконного позбавлення волі ОСОБА_16 , всупереч її волі, силоміць помістили.

Надалі, під час перебування в салоні автомобіля «Opel» моделі «Vivaro», всі учасники групи ( ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 ), незаконно позбавивши волі потерпілу ОСОБА_16 , насильно, незаконно, утримуючи її в автомобілі, почали погрожувати застосуванням фізичного та психологічного насильства, вимагаючи від неї повідомити дані організатора «кол-центру» та обвинувачуючи її у причетності до незаконного функціонування такого центру, на що потерпіла категорично заперечувала.

Після цього, протримавши потерпілу в салоні автомобіля близько 10 хв., не досягнувши потрібного їм ( ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 ) зізнання ОСОБА_16 у причетності до функціонування «кол-центру», вони її відпустили, і пригрозивши застосуванням насильства у випадку її звернення до поліції.

За таких обставин, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, а саме незаконне позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 296 КК України, визнав повністю.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 296 КК України, визнав повністю.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, визнав повністю.

Обвинувачений ОСОБА_17 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, визнав повністю.

Обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, визнав повністю.

Оскільки прокурор та обвинувачені, їх захисник, та представники потерпілих не заперечили щодо фактичних обставин провадження, враховуючи те, що обвинуваченні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , визнали свою вину у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень в повному обсязі за обставин, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги встановлення судом того факту, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачені, правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, а також приписи ч. 2 ст. 394 КПК України щодо особливостей апеляційного оскарження, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинувачених, а також дослідженням даних, що характеризують особу обвинувачених.

Розглянувши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 296 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 296 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України - доведена повністю.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину, зазначив, що все, що вказано в обвинувальному акті, відповідає дійсності, час, дата, вчинення дій. В кафе була нецензурна лайка з ОСОБА_18 , з його сторони фізичного впливу не було до такого. Підтвердив про утримання 2 осіб п`ять хвилин чоловіка, 10 хвилин жінку. Не місцевий, приїхали разом в м. Ужгород, інших обвинувачених раніше знав. Чому підійшли до потерпілої ОСОБА_19 не пам`ятає як так сталося, дій сексуального характеру до неї не застосувалось. Метою перебування у вказаному місці стало невдоволення діяльністю кол-центру, про що стало відомо з телеграм-каналу, в авто перебувало 5 обвинувачених. Вибачився перед потерпілими.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 повідомив, що погоджується з обставинами, вказаними в обвинувальному акті, такі відбулися близько 9 год. по вул. Швабській. Побачили у Телеграм-каналі про незаконну діяльність кол-центру. Приїхали до м. Ужгород відпочивати. Побачивши у Телеграм-каналі негативні відгуки про діяльність кол-центру, «дьорнули» спочатку хлопця, щоб спитати про гроші, які йдуть в інші країни, а не на захист держави. Побачили як з приміщення в кофейню йшли 3 особи, пішли за ними, питали, хто старший, ті не відповідали. Тоді з лайкою вимагали відповіді, тоді взяв за вухо чоловіка. З дівчиною події не так чітко пам`ятає. Вибачився, повідомив, що кається. Бачили потерпілого ОСОБА_20 , як він ходив, тому «дьорнули» його у бус і спитали про кол-центр. Задав питання і вийшов, фізична сила не застосовувалась ним. Погодився з обставинами, вказаними у обвинувальному акті. Про діяльність кол-центру дізнались із месенджера, біля магазина «Аврора» знайшли його на вул.Швабська. Будівля мала 3-4 поверхи, вікна скляні, через які було видно вхід і вихід з приміщення. До правоохоронних органів не звертались у зв`язку з цією ситуацією, взяли все у свої руки. Потерпіла ОСОБА_19 виходила з приміщення, тому її закрили в авто, був у цей час за кермом, хто заштовхував не бачив, через 3-4 хвилини така вийшла з авто, дій сексуального характеру до неї не застосовувалось. Розкаявся у вчиненому.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_6 повідомив, що визнає обставини, вказані у обвинувальному акті. Події відбулися о 09 год. 23.08.2024, підтвердив вчинення дій стосовно ОСОБА_20 та ОСОБА_19 . До м. Ужгород приїхали відпочивати на транспортному засобі побратима з м.Київ, побачили групу у Телеграм-каналі, сам не має прав керування транспортними засобами. Про потерпілу ОСОБА_19 сказав, що така йшла з офісу кол-центру до кафе, до неї не підходив, не спілкувався, має відношення до викрадення такої, в авто перебувала десь 5 хвилин, перебував на вулиці, з авто така добровільно вийшла.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 повідомив, що повністю погоджується з обвинувальним актом, вибачився перед потерпілими. Зачиняв двері при утриманні ОСОБА_20 , перебував на задньому сидінні, не вчиняв дій з припинення протиправних дій. Дій сексуального характеру не вчинялось. Не заштовхував у авто, запитань не ставив, під час перебування у авто дівчина дивилась інформацію в Телеграм-каналі, вийшла з авто через 7-8 хвилин.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 повідомив, що погоджується з обвинувальним актом. Події відбулися о 09 год 23.08.2024, до ОСОБА_20 застосовувався фізичний вплив, вдарив його не сильно долонею, трохи ногою. Керча самостійно зайшла до авто, був при цьому біля авто, сідав до такого, з нею не спілкувався. Про діяльність кол-центру дізнався із Телеграм-каналу. Побачив осіб, що виходили з будівлі до кафе через прозорі вікна, приїхали на місце десь о 8 год. 30 хв. Керча заходила в кафе, така пройшла до авто, не самостійно, її попросили сісти. Має бойові поранення, лікувався від ПТСР, що могло спровокувати таку поведінку.

Оцінивши показання обвинувачених, які вони надали вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст. ст. 349, 394 КПК України, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 146 КК України незаконне позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань, та кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 146 КК України незаконне позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань та кримінальне правопорушення, та кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 146 КК України незаконне позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 146 КК України незаконне позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 146 КК України незаконне позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У пункті 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Пунктами 2, 3 ст. 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинене кримінальне правопорушення, визначаються статтею 69 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, індивідуалізації та законності, покарання повинно відповідати характеру вчинених дій, ступеню тяжкості скоєного та даним про особу винного.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України, суд визнає: вчинення злочину повторно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст.67 КК України, суд визнає: вчинення злочину повторно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 відповідно до ст.67 КК України, суд визнає: вчинення злочину повторно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 відповідно до ст.67 КК України, суд визнає: вчинення злочину повторно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 відповідно до ст.67 КК України, суд визнає: вчинення злочину повторно.

При призначенні покарання обвинуваченим слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

Разом з тим, з врахуванням наведених пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, учасник бойових дій, здійснює волонтерську діяльність у складі Громадського об`єднання «Волонтери за мир», одружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, суд вважає, що достатньою мірою для виправлення та упередження вчинення обвинуваченими нових кримінальних правопорушень є міра покарання, передбачена санкцією ч. 2 ст. 146 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, та міра покарання, передбачена санкцією ч. 2 ст. 296 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

З врахуванням наведених пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , раніше не судимого, має зареєстроване місце проживання ( АДРЕСА_10 ), приймає активну участь в громадській діяльності в складі Громадської організації «Афіна-Україна», на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, є добровольцем територіальної оборони в складі Добровольчого формування №1 Борщагівської сільської територіальної громади «Петропавлівський», позитивних характеристик заступником командира добровольчого формування, громадського формування з охорони громадського порядку «Петропавлівський муніципальний патруль», суд вважає, що достатньою мірою для виправлення та упередження вчинення обвинуваченими нових кримінальних правопорушень є міра покарання, передбачена санкцією ч. 2 ст. 146 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, та міра покарання, передбачена санкцією ч. 2 ст. 296 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

З врахуванням наведених пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше не судимий, військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 у військовому званні «солдат», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , одружений, має доньку, ОСОБА_21 , 2020 р.н., приймав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, суд вважає, що достатньою мірою для виправлення та упередження вчинення обвинуваченими нових кримінальних правопорушень є міра покарання, передбачена санкцією ч. 2 ст. 146 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

З врахуванням наведених пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше не судимий, військовослужбовець військової частини НОМЕР_3 , у військовому званні «молодший сержант», нагороджений пам`ятною медаллю «За оборону міста-героя Харків», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , має сина, ОСОБА_22 , 2016 р.н., приймав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, суд вважає, що достатньою мірою для виправлення та упередження вчинення обвинуваченими нових кримінальних правопорушень є міра покарання, передбачена санкцією ч. 2 ст. 146 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

З врахуванням наведених пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_4 , у військовому званні «старший солдат», учасник бойових дій, одружений, згідно медичної характеристики отримав поранення під час виконання бойового завдання у 29 серпня 2023 року, суд вважає, що достатньою мірою для виправлення та упередження вчинення обвинуваченими нових кримінальних правопорушень є міра покарання, передбачена санкцією ч. 2 ст. 146 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Разом, з тим, суд вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України і звільнити обвинувачених від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які сприятимуть їх виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення ними нового кримінального правопорушення.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішується судом у порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинувачених, вирішити в порядку ст. 203 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 369-371, 373-376, 395, 532 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 146 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

за ч. 2 ст. 286 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, застосованого щодо підозрюваного ОСОБА_4 , згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.08.2024 скасувати.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 146 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

за ч. 2 ст. 286 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, застосованого щодо підозрюваного ОСОБА_5 , згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.08.2024 скасувати.

Обвинуваченого ОСОБА_5 , негайно звільнити з-під варти у залі судових засідань.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 146 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 , від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, застосованого щодо підозрюваного ОСОБА_6 , згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.08.2024 скасувати.

Обвинуваченого ОСОБА_6 , негайно звільнити з-під варти у залі судових засідань.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 146 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 , від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, застосованого щодо підозрюваного ОСОБА_7 , згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.08.2024 скасувати.

Обвинуваченого ОСОБА_7 , негайно звільнити з-під варти у залі судових засідань.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 146 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 , від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, застосованого щодо підозрюваного ОСОБА_8 , згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.08.2024 скасувати.

Обвинуваченого ОСОБА_8 , негайно звільнити з-під варти у залі судових засідань.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського місьйрайонного суду Закарпатської області від 20.09.2024 на виявлені та вилучені під час проведення оглду місця події від 23.08.2024, а саме на: майно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 військовослужбовця військової частини НОМЕР_4 :1) мобільний телефон марки «iPhone в чорному чохлі з НОМЕР_6 спец. пакеті НПУ СУ PSP 4234548; майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 :1) пістолет марки ФОРТ - 12Р з маркуванням 9mm P.A. серійний номер НОМЕР_7 , який поміщено до спец. пакет НПУ СІ PSP 2203589; 2) магазин без маркування та 13 набоїв 9 мм поміщено до спец пакету НПУ СУ PSP 2203578; 3) мобільний телефон марки «ІPhone 11» чорного кольору спец пакет НПУ СУ PSP 4234548; майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : 1) пістолет «ФОРТ-12Р» з серійним номером НОМЕР_8 спец пакет нпу су psp3062595; 2) магазин без маркування та 10 набоїв 9 мм - спец пакет нпу су ВУМ2012298; 3) магазин без маркування та 11 набоїв 9 мм - спец пакет нпу су psp 2203591; 4) мобільний телефон марки «ІPhone 11» чорного кольору спец пакет НПУ СУ PSP 4234548; майно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 : 1) пістолет марки «ФОРТ-17Р» з серійним номером НОМЕР_9 - спец пакет НПУ СУ PSP 3062592; 2) магазин без маркувань та 12 набоїв 9мм - спец пакет нпу су psp3062596; 3) мобільний телефон марки iPhone 11 чорного кольору в зеленому чохлі спец пакет нпу су psp4234548.

Скасувати ареш, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського місьйрайонного суду Закарпатської області від 17.09.2024 на виявлені та вилучені під час проведення обшуку затриманих осіб від 23.08.2024, а саме на: кобура з маркуванням «ATA Gear» чорного кольору, яку упаковано до крафтовий пакет НПУ СУ; пластмасові стяжки чорного кольору у кількості 3 шт., чорного кольору, які упаковано до спеціального пакету НПУ PSP 2143743.

Речові докази:

відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 військовослужбовця військової частини НОМЕР_4 : мобільний телефон марки «iPhone в чорному чохлі з малюнком спец, пакеті НПУ СУ PSP 4234548 -повернути власнику;

відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 : - пістолет марки ФОРТ - 12Р з маркуванням 9mm Р.А. серійний номер НОМЕР_7 , який поміщено до спец, пакет НПУ СІ PSP 2203589г, магазин без маркування та 13 набоїв 9 мм - поміщено до спец пакету НПУ СУ PSP 2203578, мобільний телефон марки «IPhone 11» чорного кольору спец пакет НПУ СУ PSP 4234548 - повернути власнику;

відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - пістолет «ФОРТ-12Р» з серійним номером НОМЕР_8 спец пакет нпу су psp3062595 - магазин без маркування та 10 набоїв 9 мм - спец пакет нпу су ВУМ2012298, магазин без маркування та 11 набоїв 9 мм - спец пакет нпу су psp 2203591, мобільний телефон марки «IPhone 11» чорного кольору спец пакет НПУ СУ PSP 4234548 - повернути власнику;

відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 : - пістолет марки «ФОРТ-17Р» з серійним номером НОМЕР_9 - спец пакет НПУ СУ PSP 3062592; магазин без маркувань та 12 набоїв 9мм - спец пакет нпу су psp3062596, мобільний телефон марки iPhone 11 чорного кольору в зеленому чохлі спец пакет нпу су psp4234548 - повернути власнику;

банківську картку «ПриватБанку» № НОМЕР_10 , яку упаковано до спеціального пакету НПУ CRI 1126354; зв`язку з 3-х ключів та магнітного брилка, яку упаковано до спеціального пакету НПУ CRI 1126353; кобура з маркуванням «АТА Gear» чорного кольору, яку упаковано до крафтовий пакет НПУ СУ; баф чорного кольору з маркуванням «М-Тас», який упаковано до крафтовий пакет НПУ СУ; 15 купюр номіналом 200 гривень з наступними серійними номерами: ВЛ3965263, СА6178109, ГВ7766814, ДГ0610886, СЖ2481456, ЕВ8661982, АТ6732828, Х37666666, ЄА1633296, ЕЄ3005622, ЕЄ2697454, ТБ1759355, ХА7625950, ТБ8295916, УЙ4508232 та одна купюра номіналом 20 гривень з серійним номером ЕГ2641591, які упаковано до спеціального пакету НПУ CRI 1126355; пов`язка на обличчя типу «балаклава» чорного кольору, який упаковано до крафтовий пакет НПУ СУ; пластмасові стяжки чорного кольору у кількості 3 шт., чорного кольору, які упаковано до спеціального пакету НПУ PSP 2143743 - повернути власникам;

ключ від автомобіля марки «Ауді», ключ від автомобіля марки «Volkswagen», зв`яку ключів у кількості 4 шт., які упаковано до спеціального пакет НГІУ CRI 1223812 - вважати повернутими за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1