Житомирський апеляційний суд
Справа №283/2461/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/655/24
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

володільця майна: ОСОБА_6

прокурора: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 31 жовтня 2024 року, якою частково задоволено клопотання прокурора про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000354 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді від 31 жовтня 2024 року накладено арешт у формі позбавлення права на відчуження та розпорядження на:

-автомобіль марки «Ford» модель «Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_8 та перебуває в користуванні ОСОБА_6 ;

-трактор колісний марки «Беларус-82.1» реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_6 ;

Арешт у формі позбавлення права на користування, відчуження та розпорядження накладено на бензопили марки «Stihl», що належать ОСОБА_6 , які вилучені 29.10.2024 в ході огляду місця події в період часу з 13 год 34 хв по 16 год 58 хв за адресою АДРЕСА_1 на земельних ділянках за наступними кадастровими номерами: №:07:000:0325, №:07:000:0328, №:07:000:0329, №18234826:07:000:0332.

В решті вимог клопотання відмовлено.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що є підстави для задоволення клопотання про арешт майна з метою забезпечення кримінального провадження, враховуючи можливість використання вказаного майна як доказу у кримінальному провадженні, з метою його збереження.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на трактор та автомобіль, постановити в цій частині нову ухвалу, якою заборонити користування цим майном.

Прокурор зазначає, що з метою забезпечення належного проведення судових експертиз, збереження речового доказу у стані придатному для подальшого використання у кримінальному провадженні, забезпечення відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпілим у кримінальному провадженні, а також з метою тимчасового позбавлення можливості використовувати транспортні засоби для вчинення кримінальних правопорушень необхідно заборонити користуватись вказаними транспортними засобами, оскільки в інший спосіб без накладення арешту на автомобіль марки «Ford» модель «Transit» реєстраційний номер НОМЕР_3 .А, трактор колісний марки «Беларус-82.1» реєстраційний номер НОМЕР_4 , це зробити не можливо.

Стверджує, що відмова у задоволенні клопотання про арешт майна у формі користування ними, може негативно позначитись на досягненні завдань кримінального провадження, які визначені ст. 2 КПК України, втрати, пошкодження та псування речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки таким рішенням фактично надано можливість особам, які здійснювали незаконну порубку, продовжувати свою злочинну діяльність.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, заперечення власника майна на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 1ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно до змісту статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 та ч. 3 цієї ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а зокрема є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, набуте кримінально протиправним шляхом або отримане юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повній мірі.

Слідчим суддею було встановлено, що вилучені під час огляду місця події автомобіль марки «Ford» модель «Transit» реєстраційний номер НОМЕР_3 .А, трактор колісний марки «Беларус-82.1» реєстраційний номер НОМЕР_4 , мають значення у кримінальному провадженні в якості речового доказу, та були вилучені з метою їх збереження, можливості уникнення їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано наклав арешт на зазначене у клопотанні прокурора майно, враховуючи, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, а саме за фактом незаконної порубки дерев.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до вимог ч.4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Як вбачається з матеріалів клопотання, автомобіль марки «Ford» модель «Transit» реєстраційний номер НОМЕР_3 .А, належить на праві власності ОСОБА_8 , а трактор колісний марки «Беларус-82.1» реєстраційний номер НОМЕР_4 , належить на праві власності ОСОБА_6 та використовується ОСОБА_6 у повсякденній діяльності, є засобом для забезпечення існування його родини, а тому накладення арешту на вказані транспортні засоби, шляхом заборони їх використування, обмежить його володільця можливості користуватися транспортним засобом та отримувати доходи від його використання.

Враховуючи, що санкцією ч.1 ст. 246 КК України не передбачено конфіскації майна, колегія суддів, погоджується з висновками слідчого судді про те, що прокурором не доведено необхідності застосування найбільш обтяжливого способу арешту у виді заборони користування вказаним транспортними засобами, а саме по собі визнання їх речовими доказами в даному кримінальному провадженні не є співрозмірним з наслідками арешту транспортних засобів для власника та не відповідає завданням, в даному кримінальному провадженні.

Крім того, апеляційний судом враховує і те, що підозра у даному проваджені ще нікому не повідомлялася, ОСОБА_6 повідомляє свою версію щодо вирубки дерев на земельних ділянках за усною угодою з особою, яку вважав їх власником та вказує на свою необізнаність з незаконністю дій останньої, що також підлягає перевірці під час досудового розслідування. Сторона обвинувачення вказує про незаконну порубку на чотирьох земельних приватних ділянках та одній комунальної власності, разом з тим досудове розслідування здійснюється лише щодо незаконної порубки на землях Малинської міської ради і до клопотання не долучено доказів, що власники чотирьох приватних земельних ділянок, які відносяться до земель сільськогосподарського призначення мають якісь претензії до ОСОБА_6 .

Крім того, кількість, породи дерев зрізаних на землях комунальної власності не встановлена.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді в частині відмови в задоволенні клопотання слідчого, колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 31 жовтня 2024 року, якою частково задоволено клопотання прокурора про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000354 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: