печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , процесуального керівника у кримінальному провадженні - прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000016 від 18 січня 2023 року ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

15.08.2024 слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді, в межах кримінального провадження № 0000016 від 18.01.2023, з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_3 , без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

З клопотання слідує, що слідчими Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000016 від 18.01.2023, за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 (в редакції статті станом на 07.05.2022), ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_3 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 (в редакції статті станом на 07.05.2022), ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 (в редакції статті станом на 07.05.2022).

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснює група прокурорів Київської міської прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що не пізніше липня 2022 року у ОСОБА_8 виник умисел на створення злочинної організації для систематичного вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів проти власності та кримінальних правопорушень у сфері господарської діяльності, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а також подальшої легалізації майна, отриманого від протиправної діяльності.

У зв`язку із цим, ОСОБА_8 маючи певні лідерські якості, усвідомлюючи протиправний характер та високу суспільну небезпеку своїх дій, маючи на меті систематичне незаконне збагачення упродовж тривалого часу, створив стійке ієрархічне об`єднання, яке мало на меті вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів.

До складу злочинної організації у різні проміжки часу увійшли, серед інших,: ОСОБА_3 , який добровільно вступивши до складу злочинної організації з метою вчинення злочинів проти власності, а також беручи активну участь в її діяльності, виконував певні функції з іншими учасниками злочинної організації, зокрема:

- виконували функції з адміністрування публічно-доступних каналів «ТОВАРКА.UА» та «Товарний бізнес України»;

- безпосередньо спілкувалися із особами, які мали намір інвестувати у придбання окремих категорій товарів з метою отримання прибутку;

- підшукували банківські картки та електронні гаманці для акумуляції грошових коштів, отриманих від протиправної діяльності;

- підшукували осіб для залучення до протиправної діяльності злочинної організації;

- забезпечували виведення грошових коштів, отриманих від протиправної діяльності, з банківських рахунків та електронних гаманців для їх подальшої легалізації та розподілу між членами злочинної організації.

Загалом, як зазначає слідчий, за час існування злочинної організації, її учасники заволоділи шляхом обману грошовими коштами громадян України на загальну суму 1660450 гривень.

Слідчий вказує, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_3 згідно ч. 2 ст. 177, ст. 194 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 (в редакції статті станом на 07.05.2022), ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Поряд з цим, слідчий зазначає, що ОСОБА_3 є працівником поліції, а тому володіє формами та методами слідчої та оперативно-розшукової діяльності, що вказує на наявність навичок та можливості переховування останнього від досудового розслідування та суду.

У органу досудового розслідування є підстави вважати, що існує обґрунтований ризик незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, з метою уникнення відповідальності за вчинені особливо тяжкі злочини шляхом їх залякування, умовляння, пропонування неправомірної вигоди тощо, оскільки коло свідків та підозрюваних в даному кримінальному провадженні встановлюється, а враховуючи обставину, що під час вчинення злочину, що інкримінується ОСОБА_3 , останній скоював вказані злочини у складі злочинної організації, тому має можливість впливати на інших підозрюваних та свідків у кримінальному провадженні.

Також, на думку органу досудового розслідування, існує ризик вчинення підозрюваним дій, спрямованих на відчуження належного йому майна на користь інших осіб, оскільки санкція кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_3 , передбачає покарання, пов`язане з конфіскацією майна, тож на даний час органом досудового розслідування встановлюється наявність у підозрюваного рухомого, нерухомого майна, активів тощо з метою подальшого накладення арешту на таке майно.

Разом з тим, існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обґрунтовується тим, що підозрюваний може і надалі вчиняти кримінальне правопорушення.

Обставини, встановлені під час досудового розслідування, на думку сторони обвинувачення, виправдовують тримання підозрюваного під вартою, так як тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винним, у сукупності із даними про особу підозрюваного, суспільний інтерес, високий рівень суспільної небезпечності інкримінованого кримінального правопорушення, а також з огляду на наявність у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, унеможливлюють застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу, оскільки з урахуванням обґрунтованості підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості, орган досудового розслідування приходить до висновку, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного має бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що ризики не доведені, підозра необґрунтована, просив застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або визначити розмір застави.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав свого захисника та додав, що бажає співпрацювати зі слідством.

Вивчивши клопотання, заслухавши позиції учасників судового провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Так, 14.08.2024 у кримінальному провадженні № 0000016 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст.28, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст.28, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що докази, які вказують на наявність обґрунтованої підозри, долучено до матеріалів клопотання, зокрема:

- протоколом огляду від 13.02.2023 інтернет мережі щодо шахрайства на Telegram каналі ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.2 а.с. 4-10);

- протоколами допитів та заявами 24 потерпілих з додатками у вигляді переписок в чаті Telegram та банківських виписок/квитанцій (т. 2 а.с.10-65, т.2 а.с.125-250, т.3 а.с.1-81);

- протоколом огляду від 11.07.2023 АТ «ПУМБ» щодо руху коштів ОСОБА_11 (т.2 а.с.65-73);

- протоколом огляду від 04.07.2023 АТ «Універсал Банк» щодо руху коштів ОСОБА_11 (т.2 а.с.65-73);

- протоколом огляду від 17.07.2023 АТ КБ «ПриватБанк» щодо руху коштів ОСОБА_11 (т.2 а.с.76-78);

- протоколом огляду від 27.07.2023 ПрАТ «Київстар» щодо мобільних телефонів ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 (т.2 а.с.79-88);

- протоколом огляду від 02.04.2023 АТ «ПУМБ» щодо руху коштів ОСОБА_11 (т.2 а.с.89-91);

- протоколом огляду від 11.07.2023 АТ КБ «ПриватБанк» щодо руху коштів ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 (т.2 а.с.92-124);

- протоколом огляду від 30.04.2024 НСРД відносно ОСОБА_8 (т. 3 а.с. 81-89);

- протоколом огляду від 01.05.2024 НСРД відносно ОСОБА_18 (т. 3 а.с. 89-93);

- протоколом огляду від 03.05.2024 НСРД відносно ОСОБА_19 (т. 3 а.с. 93-96);

- протоколом огляду від 24.05.2024 листування користувача криптовалютної біржі Binance ОСОБА_20 (т. 3 а.с. 97-235);

- іншими наявними в матеріалах доказами, зібраними під час проведення досудового розслідування.

З огляду на викладене, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та в доданих матеріалах, а також з того, що на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті.

Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, а тому, з огляду на наведені у клопотанні слідчого обставини, у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.

Так, вирішуючи питання про існування ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Слідчий суддя вважає доведеними ризики, з урахуванням характеру вчиненого кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного, а саме те, що останній може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження і саме такий вид заходу забезпечення кримінального провадження як тримання під вартою, забезпечить виконання ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків та надасть можливість досягти органу досудового розслідування завдань, передбачених ст. 2 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, з огляду на долучені до матеріалів судового провадження матеріали, враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , дані, які характеризують особу останнього, його стан здоров`я, соціальні зв`язки, сімейний стан, характер діяння, високий рівень суспільної небезпечності інкримінованого кримінального правопорушення, а також суспільний інтерес викликаний інкримінованим йому злочином.

Крім того, враховує й те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, а тому приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_3 може вчинити дії передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та таким чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, з огляду на що, для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні та заявлених у судовому засіданні, слідчий суддя вважає доведеним необхідність застосування щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, вивченням даних про особу підозрюваного, встановлено, що доказів того, що стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_3 не допускає його тримання під вартою слідчому судді не надано, з огляду на це слід вважати, що таких перешкод не має.

Варто зазначити, що застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак приходить до висновку про задоволення клопотання та не приймає доводи сторони захисту з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали вище.

Крім того, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при застосуванні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177, 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

Питання доведення винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину і правильності кваліфікації його дій слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом встановлення в ході досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, статтями 176-178, 181-186, 193-196, 205, 208, 309, 395, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 12 жовтня 2024 року включно, у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000016 від 18 січня 2023 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1