Справа № 180/667/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

в судовому засіданні з розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Марганецького міського суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.190 КК України.

01.08.2024 року до суду надійшло клопотання, в якому прокурор ОСОБА_3 просила продовжити ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, посилаючись на те, що існують ризики переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків, а також, ризик вчинення нових кримінальних правопорушень. Запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, прокурор вважає неможливим.

29.07.2024 року ОСОБА_6 звернулась до суду із заявою, в якій просила відпустити ОСОБА_4 на поруки, так як він є годувальником її дітей, а також обіцяла нести повну відповідальність за ОСОБА_4 під час поруки.

ОСОБА_4 також надав клопотання про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який.

В судовому засіданні прокурор просила продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою з підстав, викладених у клопотанні, і заперечувала проти зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти продовження йому тримання під вартою. В обґрунтування свого клопотання про зміну запобіжного заходу зазначив, що ОСОБА_6 та їх діти знаходились на його утриманні і потребують матеріальної підтримки.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти продовження строку тримання під вартою його підзахисному з тих підстав, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які вона посилається в своєму клопотанні. Просив задовольнити клопотання ОСОБА_4 та ОСОБА_6 і застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді особистої поруки.

Заслухавши думки сторін, суд приходить до такого.

Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Судом встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 обрано та строк його дії неодноразово продовжувався у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення відповідальності за інкриміновані йому злочини, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення, аналогічні тим, в яких обвинувачується. Ухвалою суду від 10.07.2024 року тримання під вартою продовжено на 60 днів з тих же самих підстав.

На даний час суду не надано доказів того, що ризики, які існували під час обрання та продовження запобіжного заходу, зменшились або відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 був неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, обвинувачується у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, у тому числі тяжкого злочину, не має постійних легальних джерел доходу.

Отже, існує високий ризик продовження ОСОБА_4 злочинної діяльності.

Також, існує ризик ухилення обвинуваченого від суду, оскільки, у разі визнання його вини, йому може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Крім того, ОСОБА_4 під час досудового розслідування не визнав своєї вини в інкримінованих йому за ч.4 ст.185, ч.2 ст.190 КК України злочинах, тому існує ризик незаконного впливу обвинуваченого на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні.

За наявності таких обставин, суд вважає слушними доводи прокурора, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Щодо заяви ОСОБА_6 про взяття ОСОБА_4 на поруки.

Відповідно до ст.176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Статтею 180 КПК України встановлено, що особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру. У разі невиконання поручителем взятих на себе зобов`язань на нього накладається грошове стягнення від двох до п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в залежності від тяжкості злочину.

ОСОБА_6 зазначає в своїй заяві, що ОСОБА_4 є годувальником двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і що вона обіцяє нести повну відповідальність за ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_4 повідомив в судовому засіданні, що ОСОБА_6 сидить дома з двома дітьми, ніде не працює. Він один працював та годував сім`ю.

Суду не надано доказів, що ОСОБА_6 заслуговує на особливу довіру, і що вона одна може забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього судом обов`язків, доставити його в суд на першу про те вимогу. Також, суд має сумніви в тому, що ОСОБА_6 спроможна сплатити суму грошового стягнення у разі невиконання взятих на себе зобов`язань.

Наявність двох дітей та необхідність їх годувати не є підставою для зміни запобіжного заходу, тим більше, що жодного доказу перебування ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на утриманні обвинуваченого суду не надано.

Крім того, суд приймає до уваги, що на даний час на розгляді в Марганецькому міському суді знаходиться цивільна справа за позовом органу опіки та піклування Марганецької міської ради до ОСОБА_6 про позбавлення її батьківських прав відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що також не може викликати особливу довіру до неї, як до поручителя.

Таким чином, за наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і відсутності підстав вважати, що більш м`який запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне продовжити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, і відмовити в задоволенні клопотань про зміну запобіжного заходу на більш м`який.

Керуючись ст.ст.176, 177, 180, 183, 331, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, заяви ОСОБА_6 про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на поруку відмовити.

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , 26 жовтня 1990 року народження, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 05 жовтня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1