279/3235/24
1-кп/279/502/24

У Х В А Л А

05 листопада 2024 року Коростенський міськрайонний суд
Житомирської області
в складі судді ОСОБА_1
з секретарем ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
особи відносно якої порушено питання
про застосування ПЗМХ ОСОБА_4
законного представника ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
психолога ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Коростенської окружної прокуратури про застосування до неповнолітнього
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бехи, Коростенського району, Житомирської області громадянина України, з неповною середньою освітою, учня 9 класу Коростенського міського ліцею №8, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_9 , 21 лютого 2024 року близько 18 години 00 хвилин, достовірно знаючи про те, що на території України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено воєнний стан, згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, тобто пересвідчившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими для сторонніх осіб, шляхом розбиття віконної рами проник до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав наступне майно: телевізор торгівельної марки «OzoneHD» модель «39HN22T2», вартістю 6733,50 гривень та ресивер комбінований торгівельної марки «EuroSky» модель «ES-19 Combo», вартістю 568,75 гривень, що належить ОСОБА_10 , чим заподіяв матеріального збитку на загальну суму 7 302,25 гривень.
Повторно, 02 березня 2024 року близько 19 години 00 хвилин ОСОБА_9 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, тобто пересвідчившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими для сторонніх осіб шляхом розбиття віконної рами проник до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав наступне майно: портативну колонку із маркувальним написом «JBL» модель «Xtreme 2», вартістю 523,25 грн., мобільний телефон торгівельної марки «Lenovo» модель «А6010», вартістю 572,50 грн., мобільний телефон торгівельної марки «Lenovo» модель «А1000», вартістю 529,55 грн., мобільний телефон торгівельної марки «Realme» модель «C11 2/32Gb», вартістю 1012,40 грн. та бездротові навушники торгівельної марки «Awei», модель «T13 Pro» у кейсі, вартістю 403,33 грн., чим заподіяв матеріального збитку ОСОБА_7 на загальну суму 3 041,03 гривень.
01.04.2024 року у кримінальному провадженні призначено амбулаторну судову психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України».
З висновку судово-психіатричної експертизи № 439 від 23.04.2024 року слідує, що ОСОБА_9 у період часу, до якого відноситься діяння, за своїм психічним станом не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.
На теперішній час ОСОБА_9 рекомендовано надання амбулаторної психіатричної допомоги.
Враховуючи вищезазначене, неповнолітній ОСОБА_9 , будучи особою, стосовно якої передбачено застосування примусових заходів медичного характеру, вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
21.05.2024 року до суду надійшло клопотання прокурора про застосування до неповнолітнього ОСОБА_9 примусових заходів медичного характеру.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_9 примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги підтримала і просила задовольнити.
Неповнолітній ОСОБА_9 в судовому засіданні зазначив, що обставини викладені в клопотанні відповідають дійсності, вид та вартість майна, яке викрав у потерпілих, не заперечив. Внесене прокурором клопотання є для нього зрозумілим, проти його задоволення не заперечує.
Законний представник ОСОБА_5 пояснила, що з 07.09.2017 року має на вихованні ОСОБА_9 , який влаштований до її будинку сімейного типу згідно рішення виконавчого комітету Коростенської міської ради від 06.09.2017 року за №382. Крім ОСОБА_11 у родини наявні ще діти. Всі діти забезпечні всім необхідним. Про те, що ОСОБА_12 вчинив крадіжку їй відомо. Викрадені мобільні телефони ОСОБА_12 приніс додому і повідомив джерело їх походження.
Потерпілий ОСОБА_7 повідомив, що на час вчинення крадіжки з його помешкання перебував за кордоном. 6.03.2024 року йому зателефонував знайомий і запитав про належність йому мобільних телефонів. По поверненню до України він виявив пропажу належного йому майна, яке наразі йому не повернуто. Зазначив, що телефони були у справному стані, а наразі розбиті, йому не повернуті, шкода не відшкодована.
Представник органу опіки і піклування Коростенської міської ради ОСОБА_13 пояснив, що повною інформацію щодо зазначених у клопотанні обставин не володіє. Лише знає, що ОСОБА_14 має психічні розлади, перебуває на обліку у психіатра.
Представник ювенальної превенції ОСОБА_15 пояснив, що працівниками служби неодноразово відвідувався будинок сімейного типу родини ОСОБА_5 .. Діти в родині забезпечені всім необхідним. Ілля вчиняв дрібні крадіжки, залишав дім, має певні повадки у поведінці, не систематично відвідує школу.
Прокурором для дослідження в судовому засіданні було подано характеризуючи дані на неповнолітнього ОСОБА_9 , документи про обстеження умов проживання та виховання останнього, висновок судово-психіатричного експерта №439 від 23.04.2024 року, постанови про визнання предметів речовими доказами.
Інші документи не подавались і судом не досліджувались.
Розглянувши подане прокурором клопотання, вислухавши думку учасників, судом встановлено наступне.
Відповідно до положень ст. 22 КК України кримінальна відповідальність за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, настає з чотирнадцяти років.
ОСОБА_9 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто на час вчинення суспільно небезпечного діяння йому вже виповнилось 14 років.
Згідно ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психіатричного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
В ст. ст.92 КК України законодавець визначив поняття та мету примусових заходів медичного характеру.
Так, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
Положеннями ст.93 КК України передбачено, що примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: 1) які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння; 2) які вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення; 3) які вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.
Згідно з ч.1 ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.
Відповідно до положень ч. ч. 1-2 ст.513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.
Визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Положеннями ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами.
В судовому засіданні, встановлено, що неповнолітній ОСОБА_9 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України. ОСОБА_9 підтвердив, що обставини вчиненого ним суспільно- небезпечного діяння , які наведені прокурором у клопотанні, відповідають дійсності.
З висновку судово-психіатричного експерта №439 від 23.04.2024 року слідує, що ОСОБА_9 у період часу, до якого відноситься діяння, у якому він підозрюється, не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_9 за психічним станом рекомендовано надання амбулаторної психіатричної допомоги.
З відомостей про особу ОСОБА_9 слідує, що він є вихованцем будинку сімейного типу родини Маліновських з 07.09.2017 року де створені усі необхідні умови для повноцінного розвитку дітей; навчається в Коростенському міському ліцеї №8 Житомирської області з 2016 року де характеризується як не дисциплінований та такий, що часто пропускає без поважних причини навчання, порушує правила поведінки; перебуває на обліку у лікаря-психіатра з січня 2018 року по даний час; раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Таким чином, за встановлених обставин, та визначеного правового врегулювання, враховуючи, що суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.4 ст.185 КК України вчинено неповнолітнім ОСОБА_9 вперше, у віці 14 років, на момент вчинення якого останній не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та застосування до ОСОБА_9 примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги .
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати підлягають стягненню із законного представника.
Доля речових доказів підлягає вирішенню у порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 484, 485, 503, 512, 513 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бехи Коростенського району Житомирської області, примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги .
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Стягнути із законного представника ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , процесуальні витрати за проведення експертиз у розмірі 9466 гривень.
Речові докази:
-сліди папілярних узорів рук, вилучені в ході огляду від 21.02.2024 року за адресою: АДРЕСА_2 - знищити;
-колонку марки «JBL» чорного кольору, мобільний телефон марки «Lenovo A6010» білого кольору, мобільний телефон марки «Lenovo A1000» білого кольору, мобільний телефон марки «Realme» чорного кольору, бездротові навушники марки «AWEi» чорного кольору із зарядним кейсом, які зберігаються в камері схову Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області повернути ОСОБА_7 ;
-телевізор марки Ozone HD модель 39HN22T2 , TV тюнер марки Eurosky ES-19 COMBO, що передані під зберігальну розписку ОСОБА_10 повернути останньому за належністю;
-диски з відеозаписом допитів свідка ОСОБА_16 , підозрюваного ОСОБА_9 , а також проведення з останнім слідчого експерименту залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.
-медичну картку амбулаторного хворого ОСОБА_9 , яка передана на зберігання ОСОБА_5 повернути останній.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня її проголошення.
Суддя: ОСОБА_1