Справа № 521/7579/24
Номер провадження:1-кс/521/2347/24
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 липня 2024 року м.Одеса
Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу, 17.03.2024, приблизно об 20 год. 00 хв., більш точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 та невстановлена особа, знаходячись біля ролетів «Будматеріали», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом матеріальних цінностей, усвідомлюючи характер свого суспільно небезпечного діяння та наслідки його настання, за допомогою запальнички підпалили заздалегідь заготовлену пластикову пляшку із легкозаймистою речовиною та кинули її під ролети вказаного магазину, що призвело до займання.
Після цього ОСОБА_5 та невстановлена особа з місця події зникли, не ставши очікувати настання бажаних ними наслідків, чим завершили здійснення всіх умисних, цілеспрямованих дій, які вважали необхідними, направлених на умисне знищення майна потерпілого ОСОБА_7 , а саме магазину «Будматеріали», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , вчинене шляхом підпалу, чим виконали усі дії, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі, так як пожежа була помічена потерпілим та іншими особами, внаслідок чого і була локалізована.
18.03.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.194 КК України, тобто у закінченому замаху на умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу.
Обґрунтованість підозри у вчиненні злочину ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами огляду місця події, які було проведено за адресою: АДРЕСА_1 ; за адресою: АДРЕСА_2 , за адресою:. АДРЕСА_3 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , а також постановами про визнання речовими доказами та долучення їх до матеріалів кримінального провадження та іншими матеріалами.
18.03.2024 ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст.208 КПК та останньому слідчим суддею Малиновського районного суду м.Одеси було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.Ухвалою Одеського апеляційного суду м.Одеси внаслідок 29.04.2024 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Однак, ОСОБА_5 з Одеського апеляційного суду м. Одеси зник в невідомому напрямку, до теперішнього часу місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 невідоме, на виклики слідчого не з`являється, переховується від органу досудового розслідування.
Крім того, було надано доручення співробітникам СКП щодо встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак надійшов рапорт співробітників СКП про те, що за останньою адресою ОСОБА_5 не проживає та не з`являється.
В подальшому, 19.07.2024 в ході проведення оперативно-розшукових заходів було встановлено місцезнаходження ОСОБА_5 та 20.07.2024 останньому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 31.07.2024 без визначення розміру застави.
Двомісячний строк досудового розслідування у кримінальному провадженні закінчується 31.07.2024.
-повідомити ОСОБА_5 про зміну підозри у вчиненні кримінального правопорушення;
-скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування;
-вручити обвинувальний акт та реєстр кримінального провадження підозрюваному,
-а також, виконати інші слідчі дії, необхідність у виконанні яких виникне під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження.
Вказаний перелік слідчих (розшукових) дій не є вичерпним та при необхідності можуть бути проведені інші слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення об`єктивної істини по кримінальному провадженню, збору та закріпленню доказів вини підозрюваного ОСОБА_5 .
На теперішній час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, для запобігання яким обрано ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, не перестали існувати.
Слідчий у клопотанні зазначає, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Слідчий у клопотанні зазначає, що виходячи з характеру та обставин інкримінованого злочину, беручи до уваги особу підозрюваного, можна дійти висновку про те, що у разі застосування менш суворого запобіжного заходу буде неможливо запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити виконання підозрюваним своїх обов`язків.
Таким чином, лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе гарантувати належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та перешкодити ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання, наполягали на його задоволенні, також просили врахувати, що постановою в.о. керівника Малиновської окружної прокуратури м.Одеси від 29.07.2024 року продовжено строк досудового розслідування до 31.08.2024 року. Також вважали, що не визначення розміру застави підозрюваному є обґрунтованим, оскільки підозрюваний порушив ухвалу апеляційного суду, якою визначався розмір застави та переховувався від слідства.
Захисник заперечувала проти задоволення клопотання, просила обрати стосовно підозрюваного домашній арешт. У випадку задоволення клопотання визначити помірний розмір застави для підозрюваного, зазначивши, що підозрюваний має двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, вину частково визнає, наведені ризики не доведені, оскільки жодного виклику до слідчого не було.
Заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам передбаченим в частині 1 цієї статті, в тому числі: переховування від суду, та незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Згідно із ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.
Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Підставою продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.194 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
На стадії досудового розслідування слідчий суддя наділений лише повноваженнями на перевірку обґрунтованості підозри, яка за своїм змістом до процедури висунення обвинувачення в порядку, передбаченому КПК України, на стадії досудового розслідування є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення, повідомлення про яке складається на певному етапі досудового розслідування, коли є підстави для формулювання підозри (ч.1 ст.276 КПК України). Повідомлення про підозру персоніфікує кримінальне провадження, є юридичним фактом, що породжує виникнення кримінальних процесуальних правовідносин, та етапом, з якого починає реалізовуватися кримінальна відповідальність.
Оцінці слідчим суддею також підлягають наявність та/або продовження існування ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК. Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Відтак, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя враховує ту обставину, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вказані обставини перевірялись слідчим суддею під час застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також враховуючи, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України на даний час не відпали, слідчий суддя також враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, особу підозрюваного, який раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей з його слів, тому приходить до висновку, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчим суддею не встановлено. Відповідно до матеріалів кримінального провадження підозрюваний був присутній під час оголошення рішення апеляційного суду про обраня стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, але затриманим не був та переховувався від органу досудового розслідування, у зв`язку із чим був оголошений його розшук.
Після затримання підозрюваного ухвалою слідчого судді від 20.07.2024 року було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до п.3 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею, що є правом суду, а не обов`язком.
Визначаючи відповідно до вимог ч. 4 ст.182 КПК України розмір застави, слідчий суддя враховує не лише обсяг повідомленої підозри, а також і правові позиції Європейського суду з прав людини.
Розмір застави щодо особи, підозрюваного чи обвинуваченого у вчинені тяжкого злочину визначається у межах від 20 (двадцяти) до 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ст.29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що право на свободу та особисту недоторканність є одним з визначальних та фундаментальних конституційних прав людини.
Отже, обґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема тримання під вартою, має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються, у тому числі при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики вже можуть зникнути.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Відтак, з однієї сторони розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала обвинуваченого від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншої - не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти», було встановлено що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Оскільки питання, яке розглядається, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого. Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення. Проте обвинувачений, якого судові органи готові звільнити під заставу, повинні вірно подати достатню інформацію, яку можливо перевірити, якщо це буде необхідно, щодо суми застави, яку необхідно встановити.
Строк тримання під вартою підозрюваній слід визначити в межах строку досудового розслідування, який відповідно до постанови в.о. керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси від 29.07.2024 року продовжено до 31.08.2024 року.
Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 372 КПК України, слідчий суддя -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого задовольнити частково.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування строком на 34 доби до 31 серпня 2024 року включно з утриманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор».
Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатної особи, що складає 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.
Підозрюваний ОСОБА_5 з дня визначення судом розміру застави може внести заставу на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Одеській області або забезпечити її внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, суду.
За умови внесення застави на підозрюваного ОСОБА_5 відповідно до ст.194 КПК України будуть покладені обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися з міста проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; заборонити спілкуватися зі свідками та учасниками кримінального провадження.
Наслідком невиконання зазначених обов`язків є звернення застави в дохід держави і обрання до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або тримання під вартою.
Строк дії ухвали суду становить до 31.08.2024 року включно.
Ухвала суду про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1