Справа № 151/330/23
Провадження № 1-кп/151/4/24
В И Р О К

іменем України

09 жовтня 2024 року селище Чечельник

Чечельницький районний суд Віницької області у складі:

у складі : судді ОСОБА_1

за участю :

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

захисника потерпілого - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Чечельник Вінницької області кримінальну справу на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 березня 2023 року за № 0000055, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бондурівка, Гайсинського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимомого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ :

25 березня 2023 року ОСОБА_4 біля 19 години 00 хвилин в с. Жабокричка Гайсинського району Вінницької області, знаходився на подвір`ї багатоквартирного будинку, який розташований АДРЕСА_2 , та перебуваючи в неприязних відносинах із ОСОБА_6 , зупинив останнього та спровокував словесну перепалку за давні образи та конфлікти, в яку втрутилася ОСОБА_8 цивільна дружина ОСОБА_4 , під час чого останній, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс один удар кулаком лівої руки в область верхньої щелепи ОСОБА_6 , після цього, наніс один удар кулаком правої руки в ліве вухо та вагою власного тіла повалив ОСОБА_6 на землю. Продовжуючи свій злочинний умисел на нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 сів на грудну клітку ОСОБА_6 та кулаком правої руки наніс п`ять ударів в область лоба, носа, а також правого ока, від останнього удару ОСОБА_6 втратив свідомість, чим заподіяв останньому повну відсутність зору правого ока, контузію важкого ступеня правого ока з розривом склери та випадінням оболонок правого ока, гифемою та гемофтальмом, які являються тяжкими тілесними ушкодженнями за критерієм стійкої втрати працездатності, більш ніж на 1/3, що за ступенем важкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень відповідно до висновку експерта № 25 від 25.04.2023.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вказаному злочині визнав частково та пояснив, що дійсно того дня біля під`їзду зустрів ОСОБА_6 сусіда по будинку, з яким знаходиться в неприязних відносинах і який запитав його чому він ховається від воєнкомату і у них виникла словесна перепалка, вибігла дружина, яка стала між ними щоб припинити конфлікт і ОСОБА_6 взяв за груди і можливо з метою захисту дружини він наніс тілесні ушкодження, але все виникло спонтанно, він до цього не готовився і спеціально таких тілесних ушкоджень він завдати не хотів. Як безпосередньо наносилися ушкодження, чим, куди і скільки разів бив він не пам`ятає.

Крім часткового визнання, вина доказується також показами потерпілого, свідків та матеріалами кримінального провадження.

Допитаний у судовому засіданні потерпілийОСОБА_6 пояснив суду, що 25 березня 2023 року був дома, десь біля 18 години зайшов в магазин купити сигарет. Будучи біля будинку коли на вулиці вже темніло, взяв у ліву руку відро, а в праву фонарик і йшов біля під`їзду будинку, коли побачив, що на проти стоїть ОСОБА_9 і Олійник. Проходячи повз них, ОСОБА_9 перегородив йому дорогу та запитав чого він так погано відноситься до його дружини і хто він такий, що хоче керувати будинком. Вибігла ОСОБА_10 , дружина ОСОБА_9 яка почала його ображати, на що він можливо у грубій формі зробив їй зауваження, щоб нормально себе вела. Тут втрутився ОСОБА_9 , сказавши ти чого ображаєш дружину і почув удар лівою рукою у щелепу, правою рукою удар у вухо, від чого впав. ОСОБА_9 почав дальше наносити удари руками, ударів було більше п`яти, від чого втратив свідомість. Пізніше піднявся, підійшовдо умивальника вмився і викликав працівників поліції. Внаслідок нанесення тілесних ушкоджень, він втратив зір на одне око, йому нанесена значна матеріальна і моральна шкода, яку просить відшкодувати задоволивши позов.

Як вбачається із протоколу про проведення слідчого експерименту від 28.07.2023, потерпілий ОСОБА_6 розказав і показів на місці як, де, коли і при яких обставинах ОСОБА_4 наносив йому удари, при яких заподіяв тілесні ушкодження. (а.с. 143-147 том 1)

Допитаний у судовому засіданні свідокОСОБА_11 пояснив суду, що того дня його дома не було, до нього зателефонувала дружина ОСОБА_12 запитала, що сталося, він сказав що не знає, так як зараз не дома. Приїхавши додому побачив, що на подвір`ї стояла швидка і працівники поліції. Швидка повезла Вишинського в лікарню і він поїхав слідом, викликали окуліста, але вона пояснила, що на місці нічого зробити не зможе, так як у нього проникаюче поранення в око, потрібно їхати у Вінницю. На його запитання хто наніс йому тілесні ушкодження, він пояснив, що це ОСОБА_9 . Він допоміг ОСОБА_13 посадити у швидку і його повезли на Вінницю. Підтвердив, що у ОСОБА_13 із ОСОБА_9 давно неприязні відносини.

Допитана у судовому засіданні свідокОСОБА_14 пояснила суду, що втой день приїхала із роботи, це було біля 19 години, стала на кухні готувати вечерю, коли почула за вікном сварку між ОСОБА_9 та Вишинським, вибігла на балкон, де побачила їх, а також дружину ОСОБА_9 , яку ОСОБА_13 ображав і взяв за барки, ОСОБА_9 його відштовхнув і ОСОБА_13 упав на землю. Вона сказала чоловікові, що на вулиці скандал, щоб він їх розборонив.

Допитаний у судовому засіданні свідокОСОБА_15 пояснив суду, що приїхав з роботи став крутити машину до нього підійшов ОСОБА_9 вони поговорили і він пішов додому. Піднявшись до вхідних дверей вибігла дружина і сказала, щоб він біг назад, так як зараз буде бійка. Він вибіг на вулицю Вишинський лежав на землі, а ОСОБА_9 біля нього стояв і нецензурно виражався, він забрав ОСОБА_9 від ОСОБА_13 , ОСОБА_13 сів на лавочку і сказав, що зараз піде вмиється і звернувся до ОСОБА_9 "я щеня з тобою розберуся". Щоб на ОСОБА_13 були тілесні ушкодження він не бачив.Після того як він забрав ОСОБА_9 від ОСОБА_13 , вони стояли за метрів сім від нього, ОСОБА_9 був дуже збудженому стані, намагався знову іти до Вишинського, але він його стримував, оскільки боявся продовження конфлікту. Безпосередньо як наносив ОСОБА_9 тілесні ушкодження він не бачив.

Допитаний у судовому засіданні свідокОСОБА_16 пояснила суду, що в той день була на обстеженні в м. Вінниці, до неї по вайберу зателефонував чоловік, у нього із обличчя було місиво, на запитання, що сталося він сказав що побив сусід і втратив свідомість. Вона зателефонувала до ОСОБА_17 та сусідки, з якими була весь час на телефоні, вони сказали, що приїхала швидка і поліція, яку встиг викликати ще її чоловік, ОСОБА_17 із сусідкою поїхали із ним у лікарню, там зробили обстеження, зашили вухо і його направили на Вінницю. Вона його там дочекалася, де вже в подальшому він лікувався.

Допитаний у судовому засіданні свідокОСОБА_18 пояснив суду, що в той день біля 20 години до нього у магазин зайшов Вишинський, що купував він не пам`ятає, тілесних ушкоджень на ньому не було. Проте, що його побили він дізнався на слідуючий день. Більше про ті події нічого розповісті не може.

Допитана у судовому засіданні свідокОСОБА_8 пояснила суду, що 25.03.2023 була дома, прийшов її син і сказав, що ОСОБА_13 був у магазині в нетверезому стані і щось говорив на село. Вона дома готовила їсти. Потім вийшла на вулицю до ОСОБА_19 , який ремонтував автомобіль. Через деякий час була сварка, ОСОБА_13 кричав до її чоловіка хто ти такий. Коли вона вийшла він почав її ображати "ти гамно", "курва", вхопив за груди за одежу. Почалася сутичка між Вишинським та ОСОБА_9 , не могла розборонити. Хто кого бив не знає. Вибіг ОСОБА_19 який і розборонив бійку.

Як вбачається із висновку експерта № 25 проведеного 25.04.2023 у потерпілого ОСОБА_6 , на дату і час проведення експертизи, встановлена повна відсутність зору правого ока. Окрім того, у нього встановлено наявність рубця на вільному краї лівої вушної раковини. При цьому характер і локалізація рубця не виключають можливості утворення його за 2-3 місяці до дати проведення експертизи. 3гідно із даними медичних документів у ОСОБА_6 , станом на дату надходження його до очного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 , мали місце тілесні ушкодження: контузія важкого ступеня, розрив склери, випадіння оболонок правого ока, гифема, гемофтальм правого ока. Як слідує з медичної карти стаціонарного хворого №7446, перебіг травматичного процесу правого ока призвів до повної втрати зору правим оком. Виходячи з характеру та локалізації ушкоджень, зазначених у п.п. 1,2 цих "Підсумків", вони могли утворитися внаслідок неодноразової дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею. Можливість утворення травми правого ока внаслідок дії кисті руки людини стиснутої у кулак - не виключається. У відповідності до пп. "г", п.2.1.1. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", контузія важкого ступеня правого ока з розривом склери та випадінням оболонок правого ока, гифемою та гемофтальмом являється тяжкими, тілесними ушкодженнями за критерієм стійкої втрати працездатності, більш ніж на 1/3. Рубець на вушній лівій раковині, міг утворитися внаслідок загоєння рани, характер та механізм утворення якої в даний час визначити не уявляється можливим, по причині відсутності детального її опису. Зазвичай, рани загоєння яких завершується утворенням рубця, відносять до легких тілесних ушкоджень. (а.с. 140-142 том. 1)

Допитаний завідувач Бершадського районного відділення судово-медичних експертиз ОСОБА_20 пояснив, дійсно ним по даному кримінальному провадженні проводилася судово-медична експертиза, по результатам якої був наданий висновок про отримання ОСОБА_6 тілесних ушкоджень вказаних в ньому. Потерпілий внаслідок падіння з положення стоячи отримати тілесні ушкодження, які були описані у висновку не міг, оскільки він упав потилицею до низу. При таких умовах не могла статися та травма, яка була у ОСОБА_6 , оскільки око, це анатомічна особливість, воно захищене в певній мірі носом, очницею верхньої частини і скловою дугою. Так як пояснював потерпілий, він упав обличчям догори, таким чином пошкодити очницю, яка знаходиться в западині і обмежена дугою носової частини не можливо. Це може бути тільки в тому випадку, якщо падати обличчям до низу на виступаючий предмет, це може бути камінець з певною поверхнею, от тоді можна було б про це говорити, обійти ніс, обійти виличну кістку і попасти в око. В такому випадку можна було розглядати це питання. При умовах яких посилається потерпілий це не можлтво. При нанесенні ударів кулаком або рукою стиснутою в кулак, предметом який був стиснутий у руці це можливо, тому це описано і вказано у висновку.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 393 проведеної 16.05.2024 ОСОБА_4 на будь який психічний розлад під час інкримінованого йому правопорушення не страждав, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час психічним розладом, внаслідок якого він не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, не страждає. Застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує. У ОСОБА_4 не виялено будь яких психічних розладів, які б впливали на його здатність сприймати оточення, регулювати свою поведінку в конкретній ситуації. (а.с. 50-55 том. 2)

За таких обставин суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю підтверджується належними та допустимими доказами, дослідженими в судовому засіданні, а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило втрату функцій органу та розладу здоров`я поєднаний зі стійкою втратою прцездатності не менш як на одну третину.

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Згідно положень ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Вибираючи вид та розмір покарання, суд виходить з вимог ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу виного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003, за №7 "Про судову практику призначення судами кримінального покарання" суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Обставиною, що пом`якшує та обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до статтей 66, 67 КК України, не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, позитивну характеристику з місця проживання, те що не перебуває на обліку в лікарів психіатра та нарколога, і за останні п`ять років за допомогою не звертався, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину, крім того, приймає до уваги висновок інспектора Гайсинського РС філії ДУ "Центр пробації" у Вінницькій області, приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе із застосуванням покарання у виді позбавлення волі.

Щодо цивільного позову суд зазначає наступне :

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 129 КПК України суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

В силу ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Вимогами п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно приписів п.п. 6, 7, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" із змінами та доповненнями, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Враховуючи викладене, суд вважає, що цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 13 059 (тринадцять тисяч п`ятдесят дев`ять) гривень підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого, як такий, що визнаний обвинуваченим та підтверджений наданими потерпілим доказами.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, враховує фізичні та душевні страждання потерпілого ОСОБА_6 , те, що він після отриманих травм перебував на стаціонарному лікуванні та переніс оперативні втручання, після виписки з лікарні і до цього часу внаслідок отриманої травми завданої діяннями ОСОБА_4 має поганий зір, а також враховує ставлення обвинуваченого ОСОБА_4 до скоєного, який хоч і частково визнав вину, але добровільно не відшкодував йому навіть частину витрат на лікування, тому вважає за можливе позовні вимоги потерпілого задовільнити частково та стягнути з ОСОБА_4 200 000 гривень моральної шкоди, оскільки ця сума, на думку суду, відповідає вимогам розумності та справедливості.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду не обирався, підстав для застосування запобіжних заходів відносно обвинуваченого немає.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 100, 127-129, 366-368, 369, 374 КПК України, статтями 23, 1167, 1168 ЦК України

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і призначити покарання у виді 5 (п`ть) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу приведення вироку до виконання.

Цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди задовольнити повністю, а в частині відшкодування моральної шкоди частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , картка платника податків НОМЕР_1 , уродженця с. Бондурівка, Гайсинського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , картка платника податків НОМЕР_2 , місце проживання та реєстрації АДРЕСА_3 (тринадцять тисяч п`ятдесят дев`ять) гривень матеріальної шкоди завданої злочином та 200 000 (двісті тисяч) гривень моральної шкоди.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме : медичну картку стаціонарного хворого № 7446 на ім`я ОСОБА_6 , які приєднано до матеріалів кримінального провадження, після набрання вироком законної сили повернути КНП "Вінницька обласна клінічна лікарня імені Пирогова Вінницької обласної ради".

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Чечельницький районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

.

Суддя ОСОБА_21