КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києвіапеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 29 серпня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 29.08.2024 задоволено клопотання старшого детектива відділу детективів Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_11 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , та змінено підозрюваному ОСОБА_6 раніше застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді застави, у розмірі 620 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1 877 360 000 гривень 00 копійок.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, ухвалено покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

______________________________________________________________________________

Справа № 761/31249/24 Слідчий суддя - ОСОБА_12

Апеляційне провадження № 11-сс/824/5978/2024 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

- прибувати до детектива, прокурора, слідчого судді та суду (в залежності від стадії кримінального провадження) за першою вимогою;

- повідомляти детектива, прокурора, слідчого суддю, суд (в залежності від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця проживання та засобів зв`язку;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає, без дозволу детектива, прокурора або суду (в залежності від стадії кримінального провадження);

- утримуватись від спілкування з особами, що перебувають у статусі свідків та підозрюваних у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду за межі України.

Визначено строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного, 2 місяці з моменту внесення застави в межах строку досудового розслідування.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити у задоволенні клопотання детектива.

19.09.2024 від захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких він зазначав, що обрання запобіжного заходу у вигляді застави особі, яка вже безальтернативно перебуває під вартою у межах іншого провадження, не може бути спрямованим для досягнення мети застосування запобіжних заходів. Постановлення такої ухвали було здійснено з прихованою метою - ухвалити завідомо неможливе для виконання рішення, невиконання якого стало б підставою для повторного застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою як під час досудового розслідування, так і на стадії судового розгляду.

Також апелянт посилався на відсутність у кримінальному провадженні обгрунтованої підозри, недоведеність існування жодного з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зокрема, апелянт зазначав, що стороною обвинувачення не надано жодного доказу ролі ОСОБА_6 як організатора інкримінованих діянь, зокрема факту надання ним вказівок та координації дій.

Матеріали клопотання не містять доказів, які б підтверджували наявність у діях підозрюваного будь-яких ознак кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється.

Єдині підтверджені в даному провадженні дії підозрюваного полягають у тому, що він у відповідні дати вносив до каси Головного офісу АТ КБ «Приватбанк» готівкові кошти і отримував їх на свій же банківський рахунок у безготівковому вигляді.

Підозрюваний не знав та не міг знати про подальший рух внесених ним готівкових коштів, про походження безготівкових коштів, які були внесені на його банківський рахунок, та стороною обвинувачення не було надано жодного доказу, який би підтверджував протилежне.

Враховуючи, що грошові кошти, особливо в банківській системі, мають знеособлений характер, є взаємозамінними та наділеними родовими ознаками, сторона обвинувачення не довела, що на рахунок ОСОБА_6 потрапили саме кошти АТ КБ «Приватбанк» чи ПАТ «Укрнафта».

На переконання апелянта, наведене свідчить про відсутність у діях ОСОБА_6 складу кримінальних правопорушень.

Також апелянт зазначав про відсутність події інкримінованих злочинів, посилаючись на те, що будь-яких підтверджень нестачі у АТ КБ «Приватбанк» 5,8 млрд грн. готівкових коштів стороною обвинувачення надано не було, та за наслідками проведених станом на початок 2014 та 2015 років ревізій матеріальних цінностей у АТ КБ «Приватбанк» не було виявлено будь-яких недостач.

Відсутність збитків АТ КБ «Приватбанк» підтверджується і його річною фінансовою звітністю, починаючи з 2013 року. При цьому, звітність АТ КБ «Приватбанк» за 2023 рік була оприлюднена вже під час розслідування даного кримінального провадження - у травні 2024 р.

Стороною обвинувачення не доведено завдання збитків ПАТ «Укрнафта» та учасникам Договору про спільну інвестиційну діяльність №999/97 від 24.12.1997 (далі - ДСЩ №999/97),учасниками якого є ПАТ «Укрнафта» та Компанія «МОМЕНТУМ ЕНТЕРПРАЙЗИС (ІСТЕРН ЮРОП) ЛТД.».

Також стороною захисту було отримано інформацію про те, що внесені ОСОБА_6 готівкові кошти у Головний офіс АТ КБ «Приватбанк» були в подальшому через Столичну філію продані ПАТ «Реал Банк» за безготівкові кошти.

Зі змісту самого клопотання убачається, що внаслідок інкримінованих дій не заподіяно шкоду ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття», АТ КБ «Приватбанк», та будь-яким іншим особам.

Як Національний банк України, так і Фонд гарантування вкладів фізичних осіб протягом 10 років, починаючи з 2013 року, в силу своїх повноважень не могли не виявити за 10 років недостачу у АТ КБ «Приватбанк» готівкових коштів та не вжити відповідних заходів.

Жоден із допитаних у справі свідків особисто не перебував у час і у місці, де відбувалася, на думку сторони обвинувачення, імітація внесення готівкових коштів. Судження свідків про фіктивність внесення готівкових коштів грунтуються виключно на їхніх суб`єктивних припущеннях та особистому аналізі, такі показання є недостовірними та неналежними доказами.

Показання окремих свідків можуть свідчити про ймовірне порушення окремими співробітниками АТ КБ «Приватбанк» касової дисципліни, однак аж ніяк не про завдання АТ КБ «Приватбанк» збитків, що є невід`ємним елементом складу злочину, передбаченого ст. 191 КК України.

При цьому, стороною обвинувачення надано лише вибіркові матеріали, та не додано протоколи допитів свідків, з яких убачається, що ні працівникам Головного офісу АТ КБ «Приватбанк», ні посадовим особам НБУ та АТ КБ «Приватбанк» після його націоналізації не було відомо про недостачу готівкових коштів у АТ КБ «Приватбанк» в сумі, яка інкримінована ОСОБА_6 як завдання збитку.

На переконання апелянта, висновки доданих до клопотання аналітичних продуктів від 14.09.2023 та 18.10.2023, висновок експертів № 441/1-2/23 від 10.01.2024 за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи та висновок експертів №372/1-2/24 за результатами проведення додаткової комплексної комісійної судової економічної експертизи від 26.06.2024 не можуть бути належними доказами у справі, оскільки вони засновані на підрядних умовних конструкціях.

У вказаних висновках зазначено, що під час деяких операцій з внесення коштів ОСОБА_6 перебував за межами України. Однак вказане спростовується тим, що підозрюваний був ідентифікований як клієнт банку, та міг підтвердити та верифікувати операції з внесення готівкових коштів шляхом віддаленого їхнього підтвердження за допомогою СМС-верифікації.

Крім того, аналітичні продукти не можуть вважатися доказами у розумінні КПК України, оскільки вони складені самостійно органом досудового розслідування.

На переконання апелянта, висновок експерта №525/1-2/23 від 22.03.2024 лише підтверджує невинуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, оскільки каса Головного офісу АТ КБ «Приватбанк», до якої від імені підозрюваного вносилися готівкові кошти, була ліквідована у 2021 році, а у програмному комплексі «Промінь» АТ КБ «Приватбанк» міститься інформація про внесення підозрюваним готівкових коштів.

Висновок комплексної судової відеозвукозапису та семантико-текстуальної (лінгвістичної) експертизи від 03.06.2024 №254/1-55/4 також є неналежним доказом, оскільки стороною обвинувачення не надано експертам матеріалів, необхідних для проведення відеозвукозапису, натомість надано для дослідження лише відеозапис з відеохостингу «YouTube», та сторона обвинувачення свідомо не поставила передбачені Інструкцією питання про наявність втручань чи змін у зміст фонограми.

Долучені до клопотання рапорти СБ України, заяви про залучення АТ КБ «Приватбанк» як потерпілого, лист НБУ від 06.12.2023 не можуть бути доказами у справі.

Крім того, у 2014-2015 роках вже здійснювалися досудові розслідування у кримінальних провадженнях, предметом яких були усі ті ж самі правочини між ПАТ «Карпатське управління геофізичних робіт» (далі ПАТ «КУГР») і ПАТ «Укрнафта», ПАТ «Карпатське управління геофізичних робіт» і договором № 999/97 про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, та вказані кримінальні провадженні неодноразово були закриті.

Також апелянт зазначав, що строк притягнення до кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 200 КК України сплинув 19.02.2019, а тому повідомлення про підозру ОСОБА_6 є завідомо необгрунтованим.

Посилаючись на недоведеність існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апелянт зазначав, що оскільки наразі до ОСОБА_6 вже застосовано найжорсткіший з передбачених КПК України запобіжний захід - тримання під вартою без права внесення застави, то будь-які визначені у клопотанні ризики є об`єктивно відсутніми.

Наявність у даній справі первинних фінансових документів повністю спростовує версію сторони обвинувачення щодо невнесення підозрюваним грошових коштів до AT КБ «Приватбанк», а відтак знищення таких документів - не в інтересах підозрюваного.

Ризик впливу підозрюваного на свідків в даному випадку є лише припущеннями органу досудового розслідування.

Крім того, свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (на покази яких посилається сторона обвинувачення) на допитах, які були проведені за участі сторони захисту, на прямі питання захисників підозрюваного прямо підтвердили відсутність будь-якого тиску на них зі сторони підозрюваного.

Підозрюваний з весни 2019 року безперервно перебував на території України, а також самостійно прибув до слідчого судді, де вирішувалось клопотання про застосування запобіжного заходу, а тому ризик переховування є безпідставним.

Стороною обвинувачення не обґрунтовано, чому запобіжний захід у виді домашнього арешту не є достатнім для запобігання зазначених ризиків.

Також захисник зазначав, що на підставі результатів обстежень ОСОБА_6 ТОВ «Єврейський медичний центр Джей Ем Сі» 13-14.12.2023, підозрюваному встановлено ряд діагнозів. Однак сторона обвинувачення систематично перешкоджає здійсненню повноцінного обстеження стану здоров`я ОСОБА_6 . Зокрема, сторона обвинувачення унеможливила вже 6 візитів підозрюваного до лікарської установи та фактично з початку літа 2024 року не допускає підозрюваного до лікування.

На переконання захисника, сторона обвинувачення просила застосувати завідомо непомірний розмір застави, який об`єктивно не може бути внесений підозрюваним, оскільки ОСОБА_6 вже тривалий проміжок часу перебуває під вартою з альтернативою застави, та на переконання апелянта, факт того, що підозрюваний за весь цей час не вніс заставу у визначеному судом розмірі, свідчить про її абсолютну непомірність.

В межах наявної в провадженні Високого суду Правосуддя справи 19.12.2017 було видано ордер на заморожування активів ОСОБА_6 , відповідно до умов якого, витрати ОСОБА_6 не можуть перевищувати 20 тис. фунтів стерлінгів на тиждень, що становить близько 1 000 000 грн. Відтак, розмір застави, який може сплатити ОСОБА_6 , об`єктивно обмежується вищевказаною сумою, та є співмірним із максимально визначеним КПК України розміром застави у 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Крім того, захисник посилався на здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні із порушенням правил підслідності, оскільки, згідно положень ч. 5 ст. 216 КПК України, підслідність у даній справі належить Національному антикорупційному бюро України, та дане провадження не підсудне Шевченківському районному суду міста Києва.

При цьому, посилання сторони обвинувачення на наявність постанов про вирішення спору про підслідність є нерелевантним, оскільки такі постанови були прийняті не в межах кримінального провадження № 0000034 від 11.08.2023, а в межах інших кримінальних проваджень до їх об`єднання. Після об`єднання кримінальних проваджень з кримінальним провадженням № 0000034, останнє набуло низку ознак, передбачених ч. 5 ст. 216 КПК. Відтак, на даний момент питання про підслідність даного провадження не вирішене.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 , його захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу з доповненнями, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга з доповненнями захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів судового провадження, Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000019 від 16.08.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України, та за підозрою ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 200, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України.

Згідно даних клопотання, 02.09.2023 у межах кримінального провадження №0000034 від 11.08.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 190 (в редакції, чинній до 11.08.2023) та за ч. 3 ст. 209 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02.09.2023 задоволено частково клопотання детектива та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів до 31.10.2023 включно, із визначенням застави у розмірі 190 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 509 960 000 грн. 00 коп., та покладенням на нього, у разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

14.09.2023 ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні організації підробки документів на переказ та інших засобів доступу до банківських рахунків, вчиненій організованою групою, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 200 КК України; у організації заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому організованою групою, в особливо великих розмірах, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України; та у набутті, володінні, використанні, розпорядженні майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, вчиненому організованою групою, в особливо великому розмірі, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15.09.2023 задоволено частково клопотання детектива та змінено підозрюваному ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою в частині визначення застави, та визначено підозрюваному заставу у розмірі 1 450 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 3 891 800 000 грн. 00 коп., із покладенням на нього у разі внесення застави обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_16 від 24.10.2023 строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000034 продовжено до трьох місяців, тобто до 02.12.2023.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27.10.2023 продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування, тобто до 02.12.2023 включно, із визначенням розміру застави, що становить 3 891 800 000 грн., із покладенням на нього, у разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16.11.2023 застосований до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін, при цьому зменшено розмір застави з 3 891 800 000 грн. до 3 000 712 000 грн. із покладенням на нього, у разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23.11.2023 продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 02.03.2024 включно.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 28.11.2023 продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування до 26.01.2024 включно, із визначенням застави у виді 3 000 712 000 грн., та покладенням на нього, у разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21.12.2023 застосований до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін, при цьому зменшено розмір застави з 3 000 712 000 грн. до 2 700 000 000 грн., із покладенням на нього, у разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 22.01.2024 продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування до 02.03.2024 із визначенням застави в розмірі 2 650 000 000 грн. та покладенням на нього, у разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26.02.2024 застосований до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін, при цьому зменшено розмір заставу з 2 650 000 000 грн. до 2 550 000 000 грн. із покладенням на нього, у разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 22.02.2024 продовжено строк досудового розслідування до дев`яти місяців, тобто до 02.06.2024.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27.02.2024 продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 25.04.2024 із визначенням застави в розмірі 2 400 000 000 грн. та покладенням на нього, у разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11.04.2024 застосований до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін, при цьому зменшено розмір застави з 2 400 000 000 грн. до 2 300 000 000 грн. із покладенням на нього, у разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України

18.04.2024 детектив Бюро економічної безпеки України ОСОБА_11 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , в якому просив продовжити підозрюваному ОСОБА_6 строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування кримінального провадження, до 02.06.2024, із визначенням застави у виді 2 300 000 000 грн.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 22.04.2024 задоволено частково клопотання детектива та продовжено підозрюваному ОСОБА_6 строк тримання під вартою на 42 дні, тобто до 02.06.2024 включно, із визначенням застави в розмірі 650 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 968 200 000 гривень.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 22.05.2024 продовжено строк досудового розслідування до дванадцяти місяців, тобто до 02.09.2024.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24.05.2024 продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 22.07.2024, із визначенням розміру застави та покладанням обов`язків, передбачених ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 22.04.2024.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18.07.2024 продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 02.09.2024, із визначенням розміру застави в розмірі та покладанням обов`язків, передбачених ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 22.04.2024.

09.08.2024 у кримінальному проваджені № 0000034 від 11.08.2023 ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру за ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України.

16.08.2024 постановою прокурора з кримінального провадження № 0000034 від 11.08.2023 виділено матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України та ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 200, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України в окреме кримінальне провадження з одночасним внесенням відповідних відомостей до ЄРДР, та вказані відомості внесено 16.08.2024 до ЄРДР під № 0000019.

16.08.2024 у межах кримінального провадження № 0000019 від 16.08.2024 ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру в організації заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому організованою групою, в особливо великих розмірах, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України; в організації заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому повторно, організованою групою, в особливо великих розмірах, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України; в організації складання, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що спричинило тяжкі наслідки, організованою групою, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України; в організації підробки документів на переказ та інших засобів доступу до банківських рахунків, організованою групою, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 200 КК України; в організації підробки документів на переказ та інших засобів доступу до банківських рахунків, повторно, організованою групою, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 200 КК України; в організації вчинення фінансової операції з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, а також вчинення спрямованої на маскування незаконного походження таких коштів, набуття, володіння та використання коштів, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, організованою групою, в особливо великих розмірах, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України; в організації вчинення фінансової операції з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, а також вчинення спрямованої на маскування незаконного походження таких коштів, набуття, володіння та використання коштів, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, повторно, організованою групою, в особливо великих розмірах, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України.

19.08.2024 в порядку ст. 290 КПК України стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів кримінального провадження № 0000019 від 16.08.2024, а також речових доказів.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 20.08.2024 застосований до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін, при цьому зменшено розмір застави з 1 968 200 000 грн. до 1 877 360 000 грн.

27.08.2024 детектив Бюро економічної безпеки України ОСОБА_11 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , в якому просив змінити підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді застави, у розмірі 1 877 360 000 гривень 00 копійок.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 29.08.2024 задоволено клопотання детектива та змінено підозрюваному ОСОБА_6 раніше застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді застави, у розмірі 620 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1 877 360 000 гривень 00 копійок.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, ухвалено покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати до детектива, прокурора, слідчого судді та суду (в залежності від стадії кримінального провадження) за першою вимогою;

- повідомляти детектива, прокурора, слідчого суддю, суд (в залежності від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця проживання та засобів зв`язку;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає, без дозволу детектива, прокурора або суду (в залежності від стадії кримінального провадження);

- утримуватись від спілкування з особами, що перебувають у статусі свідків та підозрюваних у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду за межі України.

Визначено строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного, 2 місяці з моменту внесення застави в межах строку досудового розслідування.

З такими висновками погоджується в колегія суддів, виходячи з наступного.

Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 200 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які:

1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу;

2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відтак, граничний строк тримання ОСОБА_6 під вартою у межах даного кримінального провадження закінчується 02.09.2024 року

Як зазначено у клопотанні детектива, за вищевказаних обставин, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 200 КПК України, після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, - ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 02.09.2024, виникли обставини, які перешкоджають у подальшому тримати під вартою підозрюваного ОСОБА_6 .

При розгляді клопотання детектива про зміну підозрюваному запобіжного заходу, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність у провадженні достатньої сукупності доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Крім того, слідчим суддею враховано, що сукупний строк тримання ОСОБА_6 під вартою у даному кримінальному станом на 29.08.2024 складає більше 11 місяців, та 02.09.2024 досягне граничного строку, передбаченого п. 2 ч. 3 ст. 197 КПК України, однак у кримінальному провадженні продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із вищезазначеними обставинами, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, майновий та сімейний стан, репутацію, спосіб життя, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж застава, зокрема у виді особистого зобов`язання, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні детектива, та пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у виді застави, із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

З урахуванням вказаного, слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку про наявність у кримінальному провадженні обставин, з якими закон пов`язує можливість зміни запобіжного заходу ОСОБА_6 з тримання під вартою на заставу.

Разом з тим, на переконання колегії суддів, дійшовши висновку про задоволення клопотання детектива та визначення підозрюваному застави у вказаному в клопотанні розмірі 1 877 360 000 грн., слідчий суддя належним чином не врахував вимоги ч. 4 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України та практику Європейського суду з прав людини.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

Разом з цим, при визначенні розміру застави слід не допускати встановлення такого її розміру, що є завідомо непомірним для особи та призводить до неможливості виконання застави. З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного з часом зменшуються (справа «Ткачов проти України» від 13.12.2007, «Єлоєв проти України» від 06.11.2008).

Після спливу певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для обмеження свободи, а суди зобов`язані обґрунтувати рішення про продовження обмеження свободи підозрюваної особи іншими підставами, які мають бути чітко вказані, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Той факт, що затриманий залишається під вартою після прийняття рішення про можливість звільнення під заставу, свідчить про те, що національні суди не виявили необхідної ретельності при встановленні належного розміру застави («Гафа проти Мальти» (Gafa v. Malta), § 73; «Колакович проти Мальти» (Kolakovic v. Malta), § 72).

З урахуванням наведеного, колегія суддів не погоджується із визначеним слідчим суддею розміром застави підозрюваному ОСОБА_6 , та вважає, що на даному етапі досудового розслідування наведених у клопотанні детектива доводів є недостатньо для визначення застави у розмірі 1 877 360 000, а відтак визначений розмір застави підлягає зменшенню.

Ураховуючи обставини інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, дані про його особу, репутацію, майновий та сімейний стан, його вік та стан здоров`я, інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, відомості про розмір збитків, заподіяння яких, згідно даних повідомлення про підозру, інкриміновано ОСОБА_6 разом з іншою особою у складі організованої групи, та ту обставину, що продовжують існувати ризики непроцесуальної поведінки підозрюваного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність визначення ОСОБА_6 застави у розмірі 603 485 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 827 352 580 гривень у національній грошовій одиниці, із покладенням на підозрюваного, у разі внесення застави у вказаному розмірі, обов`язків, передбачених п.п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 2 місяці.

На переконання колегії суддів, такий розмір застави буде співмірним з існуючими в кримінальному провадженні ризиками та в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , колегією суддів не встановлено під час перегляду оскаржуваної ухвали.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри колегія суддів вважає безпідставними, оскільки наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані, у колегії суддів наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07- Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, колегія суддів враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, у тому числі наявності або відсутності умислу в діях особи, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

З наведених підстав, доводи захисника в апеляційній скарзі щодо відсутності події та складу інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, відсутності доказів на підтвердження заподіяної шкоди АТ КБ "Приватбанк", ПАТ "Нафтохімік Прикарпаття" та будь-яким іншим особам, безпідставність висновків про недостачу готівкових коштів у АТ КБ "Приватбанк", а також посилання на неналежність та недопустимість зібраних у справі доказів, зокрема аналітичних продуктів, висновків експертів та пояснень свідків, є передчасними та такими, що підлягають вирішенню під час розгляду кримінального провадження по суті.

Сукупність зібраних доказів та матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Доводи апелянта про те, що строк притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 200 КК України (в редакції, що діяла станом на момент вчинення інкримінованих дій) сплинув 19.02.2019, на даній стадії досудового розслідування не впливає на правильність висновків слідчого судді про обгрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Чинними КК та КПК України передбачено окремий порядок, передбачений ст. 49 КК України та ст. 284 КПК України, щодо вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності за закінченням строку давності кримінального правопорушення, та вирішення вказаних питань в ході розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу щодо особи, законом не передбачено.

Посилання апелянта на те, що до клопотання долучено лише вибіркові матеріали, зокрема без долучення протоколів допитів осіб, які спростовують версію слідства, не може бути самостійною підставою для відмови у задоволенні поданого клопотання.

Положеннями п. 1 ч. 3 ст. 184 КПК України передбачено, що до клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжних заходів додаються копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

З наведеного убачається, що слідчий або прокурор є самостійними у виборі переліку матеріалів, які він вважає за необхідне долучити до клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу на обгрунтування його доводів, та кримінальний процесуальний закон України не містить вимог щодо долучення до клопотання усіх матеріалів, здобутих в ході досудового розслідування.

Доводи захисника в апеляційній скарзі про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000034 та виділеному з нього кримінальному провадженні № 0000019 здійснюється неналежним органом з порушенням правил підслідності, визначених ст. 216 КПК України, оскільки підслідність у даній справі, на думку захисника, належить Національному антикорупційному бюро України, фактично стосуються питань оцінки належності та допустимості зібраних у справі доказів. Однак з`ясування вказаних обставин не є предметом доказування при розгляді скарги на повідомлення про підозру та підлягають перевірці судом під час розгляду кримінального провадження по суті.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що органом досудового розслідування не доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними.

Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , характер та обставини інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що детективом у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають значення для кримінального провадження; незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні.

При цьому, посилання захисника на те, що підозрюваний з весни 2019 року безперервно перебував на території України, а також самостійно прибув у судове засідання по застосуванню запобіжного заходу, самі по собі не забезпечують впевненості у подальшій належній процесуальній поведінці підозрюваного, та не свідчать про відсутність існування ризику переховування підозрюваного на наступних етапах досудового розслідування.

Оцінюючи наявність ризику незаконно впливати на свідків ті іншого підозрюваного у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов правильного висновку про продовження його існування, оскільки такий ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та підозрюваних та дослідження їх судом.

На підставі наданих сторонами матеріалів, колегією суддів надано оцінку в сукупності всім обставинам, що враховуються при обранні запобіжного заходу, передбаченим ст. 178 КПК, у тому числі даним про стан здоров`я підозрюваного, та на переконання колегії суддів, такі відомості не спростовують висновків про існування ризиків у кримінальному провадженні.

Інші доводи апеляційної скарги з доповненнями не є підставою для задоволення її вимог та відмови у задоволенні поданого клопотання.

За таких обставин, виходячи з положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника з доповненнями підлягає задоволенню частково, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання детектива, та зміну підозрюваному ОСОБА_6 раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді застави, у розмірі 603 485 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 827 352 580 гривень 00 копійок, із покладенням на підозрюваного ОСОБА_6 , у разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 193, 194, 201, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 29 серпня 2024 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого детектива відділу детективів Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_11 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , задовольнити частково.

Змінити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді застави, у розмірі 603 485 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 827 352 580 гривень 00 копійок.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ суду 42258617, банк ГУ ДКС України в місті Києві, код банку - 820172, номер рахунку за стандартом IBAN: UA1082186).

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , наступні обов`язки: прибувати до детектива, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою; повідомляти детектива, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання та засобів зв`язку; не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає, без дозволу детектива, прокурора або суду; утримуватись від спілкування з особами, що перебувають у статусі свідків та підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду за межі України.

Строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язків визначити два місяці з моменту внесення застави в межах строку досудового розслідування.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3