Справа № 953/976/24
н/п 1-кс/953/6753/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області майора юстиції ОСОБА_7 , за матеріалами кримінального провадження № 0001339 від 20.09.2023, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, військовослужбовця за мобілізацією з 16.03.2022 року, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, 2008 р.н., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201, ч. 1 ст. 263 КК України.

Встановив:

11.09.2024 року слідчий в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області майор юстиції ОСОБА_7 , за матеріалами кримінального провадження № 0001339 від 20.09.2023, звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення вказує, що СВ ІНФОРМАЦІЯ_3 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001339 від 20.09.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України та ч. 1 ст. 263 КК України

Згідно клопотання, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 19.09.2023, у громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник протиправний злочинний умисел, направлений на переміщення через митний кордон України частин вогнепальної нарізної зброї.

Так, у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 19.09.2023, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, використовуючи можливості державного оператора поштового зв`язку АТ «Укрпошта», здійснив міжнародне поштове відправлення № CR611458907UA на адресу: Carol Joyce Esguerra, 401 Sta Ines Mabalacat City, Pampanga Philippines 2010, НОМЕР_1 .

При цьому, ОСОБА_4 при оформленні митної декларації до вказаного поштового відправлення було вказано дані щодо відправки зазначеного товару для продажу, в описі вказано вміст "Shock absorber -амортизатор - 10 штук, Spring - 10шт.", що охоплювалося умислом ОСОБА_4 , спрямованим на переміщення через митний кордон України на територію Республики Филіппіни 10 предметів, які є механізмом зброї (буферами віддачі) та 10 предметів, які є деталями механізму буферу віддачі, з приховуванням від митного контролю.

При цьому, ОСОБА_4 достовірно усвідомлював, що вищевказані частини зброї слідуватимуть через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

21.09.2023 в ході митного огляду, в зоні митного контролю митного поста «Укрпошта» Київської митниці ДМС України на території ЗМК ДОПП АТ «Укрпошта», встановлено, що міжнародне поштове відправлення являє собою картонну коробку, всередині якої знаходилися металеві предмети без маркування, які за зовнішніми ознаками схожі на частини до зброї.

Таким чином, злочинний умисел ОСОБА_4 , направлений на контрабанду частин вогнепальної нарізної зброї, не був доведений ним до кінця з причин, що не залежали від його волі, та він вчинив всі дії, які вважав за необхідними. Так, працівниками Київської митниці ДМС України 21.09.2023 року в ході митного огляду міжнародного поштового відправлення № CR611458907UA в зоні митного контролю митного поста «УкрПошта» Київської митниці ДМС України на території ЗМК ДОПП АТ «УкрПошта» було встановлено, що міжнародне поштове відправлення являє собою картонну коробку, всередині якої знаходилися металеві предмети без маркування, які за зовнішніми ознаками схожі на частини до зброї.

В подальшому, 11.04.2024 слідчим СВ ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі відповідної ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова про тимчасовий доступ до речей та документів було вилучено поштове відправлення № CR611458907UA (поштова оболонка та вкладення), всередені якого було виявлено предмети без маркування, які за зовнішніми ознаками схожі на частини до зброї.

Відповідно до висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України №CE-19/121-24/14398-БЛ від 30.05.2024 10 предметів є механізмом зброї (буферами віддачі) та 10 предметів є деталями механізму буферу віддачі для зброї «AR»- систем (AR-10, AR-15тощо).

Відповідно до відповіді Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса», буфери віддачі, що дозволяють зменшувати віддачу при стрільбі з гвинтівок AR-10 і AR-15 та деталі вказаних буферів віддачі є частинами нарізної вогнепальної зброї.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні закінченого замаху на контрабанду, яка полягала у переміщенні через митний кордон України з приховуванням від митного контролю частин вогнепальної нарізної зброї, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України.

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, у громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений період часу, але не пізніше 27.08.2024, виник кримінальний протиправний умисел, направлений на незаконне поводження з вибуховими пристроями шляхом їх придбання та зберігання за місцем свого проживання без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи виниклий злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання вибухових пристроїв, діючи умисно, ОСОБА_4 у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 27.08.2024, діючи умисно, в порушення п. 1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 року № 2471-ХІІ (зі змінами), без передбаченого п. 2, п. 9. п. 10 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.10.1992 року № 576 (зі змінами), п. 2.1 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 року № 622 (зі змінами), придбав невстановленим слідством шляхом у невстановленої особи вибухові пристрої: 1 (один) корпус ручної гранати РГД-5 та 1 (один) підривач.

Надалі ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на незаконне поводження із вибуховими пристроями, діючи умисно, незаконно перемістив вищевказані предмети до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де став їх незаконно зберігати у житловому приміщенні.

Однак, під час проведення у період з 07 год. 20 хв. по 12 год. 29 хв. 27.08.2024 обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , предмети, а саме: бойові припаси 1 (один) корпус ручної гранати РГД-5 та 1 (один) підривач УЗРГМ були виявлені та вилучені слідчим.

Згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України NoСЕ-19/121-24/25257-ВТХ від 30.08.2024, виявлені та вилучені за місцем проживання ОСОБА_4 предмети є 1 (одним) корпусом ручної гранати РГД 5 та 1 (одним) підривачем типу УЗРГМ до ручних гранат, які у своїй сукупності (штатному з?єднанні) утворюють осколкову гранату РГД-5, яка відноситься до категорії бойових припасів.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_4 підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні бойових припасів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

10.09.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень - у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201, ч. 1 ст. 263 КК України.

Метою обрання запобіжного заходу у клопотанні вказано забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробі переховуватися від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають суттєве значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на експерта у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просила його задовольнити та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний та його захисники заперечували проти задоволення клопотання, просили відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу, посилаючись на те, що клопотання є необґрунтованим, безпідставним і жодного ризика, передбаченого ст. 177 ПК України немає.

Захисниками надані до слідчого судді письмові заперечення та дані про те, що на магнітний буфер, який вказано в підозрі, як предмет, що був відправлений за митною декларацією у ОСОБА_4 оформлений патент і він не може бути застосований у вогнепальній зброї, а є елементом гладкоствольної зброї.

Також, в судовому засіданні ОСОБА_4 повідомив, що він є військовослужбовцем за мобілізацією, станом на теперішній час проходить службу у ЗСУ, приймає участь у бойових завданнях, має військові нагороди, є інструктором зі стрільби, і бойові припаси, які в нього були вилучені під час обшуку він не встиг повернути до військової частини, про що надав командиру рапорт.

Крім того, повідомив та надав дані про те, що він є активним спортсменом Всеукраїнської федерації практичної та високоточної стрільби та членом українського регіону Міжнародної конфедерації практично=ї стрільби, неодноразовим чемпіоном України, і його винахід за патентом вдосконалює гладкоствольну гвинтівку, якою він користується під час служби та бойових завдань, і не є нарізною зброєю.

Слідча суддя, вислухавши доводи сторін кримінального провадження та дослідивши надані матеріали встановила, що в провадженні СБУ в Харківській області перебуває кримінальне провадження за номером № 0001339 від 20.09.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України та ч. 1 ст. 263 КК України.

10.09.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень - у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201, ч. 1 ст. 263 КК України.

За даними клопотання, обґрунтованість пред`явленого повідомлення про підозру ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: повідомленням про кримінальне правопорушення від 20.06.2023,повідомленням про кримінальне правопорушення Київської митниці №427 від 10.10.2023; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 11.04.2024; Висновок експерта Харківського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/121-24/25257-ВТХ від 30.08.2024; Висновок експерта Харківського НДЕКЦ МВС України №CE-19/121-24/14398-БЛ від 30.05.2024; Відповіддю з Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» від 19.06.2024; Відповіддю 4 відділу ГВЗНД ІНФОРМАЦІЯ_3 на доручення слідчого від 16.01.2024;Відповіддю 4 відділу ГВЗНД ІНФОРМАЦІЯ_3 на доручення слідчого від 18.06.2024; Протоколом обшуку від 27.08.2024.

При цьому, слідча суддя зазначає, що питання відношення буфера віддачі, які були вилучені на пошті під час оформлення митної декларації та є предметом за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України до складових нарізної вогнепальної зброї, підтверджено в матеріалах кримінального провадження відповіддю заступника директора з Національного наукового центру « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 19.06.2024 на лист слідчого, однак до клопотання не надано висновок експерта з даного питання, враховуючи заперечення підозрюваного в судовому засіданні щодо відношення даного буфера до вогнепальної нарізної зброї та представлений патент на ім*я ОСОБА_4 на корисну модель (магнітний буфер, що вмонтований у стволі зброї), зареєстрований 18.05.2022 року.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; - наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; - недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для обрання запобіжного заходу має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий у клопотанні про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою посилається на підтвердження ризиків, передбачених п.1, 2,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України та наявність даних про те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають суттєве значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на експерта у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Дослідивши всі надані документи на підтвердження клопотання, які надані слідчому судді під час розгляду даного клопотання, приходжу до висновку, що дані доводи в повному обсязі не підтверджуються.

Так, за наданими до слідчого судді матеріалами, ОСОБА_4 є громадянином України, військовослужбовцем за мобілізацією з 16.03.2022 року, маючим військові нагороди, позиивно характеризується за місцем служби, за наданою інформацією приймав участь у бойових діях, отримав поранення, з вищою освітою, одруженим, маючим на утриманні неповнолітню дитину, 2008 р.н., зареєстрованим та проживаючим в м. Харкові, раніше не судимим та до кримінальної відповідальності не притягувався, спортсменом Всеукраїнської федерації практичної та високоточної стрільби та членом українського регіону Міжнародної конфедерації практичної стрільби, неодноразовим чемпіоном України, винахідником щодо удосконалення гладкоствольної зброї.

Слідчий у клопотанні посилається на ризики, передбачені п.п. 1,2.3,5 ст. 177 КПК України, однак ризики, передбачені п.п. 2.3,5 ст. 177 КПК України не є конкретизованими по відношенню до підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки не зазначено яким чином підозрюваний може впливати на експерта або знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають суттєве значення для встановлення обставин кримінального правопорушення ( без зазначення будь-яких конкретних речей чи документів), або дані на підтвердження вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, за наявності даних про відсутність притягнень ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Слідча суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежовують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК.

Запобіжний захід - в будь-якому випадку впливає перш за все на поведінку підозрюваного та виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, та не повинен підміняти собою покарання за вчинення злочину, адже вирішення таких питань є завданням більш пізніх етапів кримінального провадження.

Згідно з висновками у рішенні ЄСПЛ у справі «Подвезько проти України», ч.3 статті 5 Конвенції вимагає надання переконливого обґрунтування органами влади будь-якого періоду запобіжного заходу, незалежно від того, наскільки коротким він є. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою.

Разом із тим, за п.196 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», Суд наголосив на тому, що для того, щоб позбавлення свободи можна було вважати не свавільним у розумінні п.1 ст.5 Конвенції, відповідності цього заходу вимогам національного закону недостатньо та застосування такого заходу має також бути необхідним за конкретних обставин, а за п.39 рішення у справі «Хайредінов проти України», існує презумпція на користь звільнення. Суд постійно зазначав у своїй практиці, що другий аспект п.3 ст.5 Конвенції не надає судам вибір між притягненням обвинуваченого до відповідальності в розумний строк і тимчасовим його звільненням під час провадження. До засудження обвинувачений має вважатися невинним і мета цього положення, по суті, вимагає його тимчасового звільнення з-під варти, як тільки його подальше тримання від вартою перестає бути обґрунтованим.

Слід також зауважити на тому, що згідно рішення Конституційного суду України №14-рн/2003 від 08.07.2003 року у справі про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу, тяжкість злочину не визначається законом як підстава для застосування запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.

Аналогічні висновки ЄСПЛ виклав у пілотному рішенні «Сукачов проти України» від 30.01.2020 року, де Суд визнав неналежними умови тримання ув`язнених під вартою у більшості СІЗО України (зокрема й в Одеському СІЗО), що виявляють порушення статті 3 Конвенції (п.46-100), а також зауважив на тому, що коли держава не може гарантувати кожному ув`язненому умови, які відповідають статті 3 Конвенції, найбільш доречним рішенням проблеми переповненості уявляється зменшення кількості утримуваних осіб шляхом частішого використання заходів, не пов`язаних з триманням під вартою і шляхом мінімізації використання попереднього ув`язнення (п.146).

На підставі вищезазначеного та недоведеності ризиків, передбачених п.2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, як на підставу для обрання запобіжного заходу, всіх представлених позитивних даних по особі підозрюваного, який є військовозобов*язаним станом на теперішній час та виконує постійно бойові завдання у період воєнного часу, суд, клопотання органу досудового розслідування про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відхиляє та вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов*язання і саме цей запобіжний захід, з врахуванням всіх даних по особі підозрюваного, його позитивних характеристик від командира військової частини, де проходить службу ОСОБА_4 у воєнний час та мобілізації чоловіків у воєнний час, зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку під час досудового розслідування та з*ясування всіх обставин кримінального провадження та їх належну оцінку.

Таким чином, надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину може вдатися до відповідних дій.

Таким чином, виходячи з наявності ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, суд вважає за можливе обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід саме у вигляді особистого зобов*язання, з покладання на нього обов*язків у вигляді прибувати до слідчого прокурора, суду, слідчого судді за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця служби чи роботи; утримуватися від спілкування зі свідками, експертами у даному кримінальному провадженні.

Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Застосовуючи запобіжний захід необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. («Летельє проти Франції»).

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

Постановив:

В задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов*язання на 60 днів до 10.11.2024 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого прокурора, суду, слідчого судді за кожною вимогою;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця служби чи роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками, експертами у даному кримінальному провадженні;

Ухвалу направити для виконання через прокурора, який приймає участь у розгляді клопотання - ОСОБА_3 .

Встановити строк дії ухвали до 10.11.2024 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1