№ 207/4128/19
№ 1-кп/207/32/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Кам`янське Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0001390 від 23.10.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, маючої середню освіту, пенсіонера, вдівця, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він, 22.10.2019 року приблизно о 10 год. 00 хв., прийшов до будинку АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_6 , з метою з`ясування обставин щодо зникнення частини його сипучого будівельного матеріалу (шлаку), який останній на передодні розмістив біля домоволодіння потерпілого ОСОБА_6 , та в ході сварки, в результаті раптово виниклих особистих неприязних відносин, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на спричинення тілесних ушкоджень, тримаючи у руках совкову лопату, навмисно наніс потерпілому ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи №1296-Е від 13.12.2019, не менше 6-ти травматичних дій, а саме: один удар в ділянку правого передпліччя, один удар в ділянку лівого передпліччя, один удар по правому стегну, два удари по лівому стегну, один удар в ділянку лівого колінного суглобу, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження, згідно висновку судово-медичної експертизи № 1214-Е від 21.11.2019 року у вигляді: - закритого перелому правої та лівої ліктьової кістки, відносяться до середнього ступеня тілесних ушкоджень, як викликавши тривалий розлад здоров`я більш 21 дня, так як термін загоєння кісткової тканини понад 21-ї доби; - ушкодження у вигляді синців та саден на нижніх кінцівках відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у спричиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.

Захисником ОСОБА_4 було подано клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності, в якому він просив звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закрити кримінальне провадження, оскільки інкримінований ОСОБА_5 злочини є нетяжким злочином, вчинений ним 22.10.2019 року, з моменту його вчинення минуло понад п`ять років, тобто минули строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, від слідства він не ухилявся, нових злочинів не вчинив.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 своє клопотання підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання захисника підтримав, також просив закрити кримінальне провадження щодо нього на підставі ст. 49 КК України в зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Пояснив, що правові наслідки закриття кримінального провадження і звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав йому роз`яснені судом і зрозумілі.

Прокурор клопотання захисника та обвинуваченого підтримав у повному обсязі. Вважає, що законодавчо визначено, що це обов`язок, а не право суду звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.

Від потерпілого ОСОБА_6 в матеріалах справи наявні неодноразові заяви про відкладення розгляду справи, що свідчить про зловживання ним своїми процесуальними правами. Крім того, закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності не позбавляє потерпілого від права звернення до суду за захистом своїх прав в цивільному порядку.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що клопотання захисника та обвинуваченого підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, регламентовано параграфом 2 глави 24 КПК України.

Згідно з п.1 ч.2, ч.8 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.

За змістом ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч.3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 19.06.2018 (справа №462/2762/14, провадження №51-1241км18), що за змістом статей 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Статтею 44 КК України визначено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

За ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минулі такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Згідно з ч.2, ч.3 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України, є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.

Санкцією ч.1 ст.122 КК України передбачено покарання у виді виправних робіт на строк до двох років або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на строк до трьох років.

Відповідно до ч.4 ст.12 КК України, нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, яке відповідно класифікації злочинів відноситься до нетяжкого злочину.

З матеріалів справи вбачається, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, надійшов до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 23 грудня 2019 року та був переданий в провадження судді ОСОБА_1 .

З травня 2020 року потерпілий ОСОБА_6 не був присутній в судових засіданнях та не надавав суду заяв про розгляд справи без його участі. Натомість подавав численні заяви про відкладення судових засідань з різних підстав.

У судовому засіданні не встановлено наявності підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2-3 ст. 49 КК України. Обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що йому відомі наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав та він наполягає на задоволенні заявленого його захисником клопотання.

При цьому суд звертає увагу на те, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Отже, зважаючи на те, що з дня вчинення ОСОБА_5 злочину минуло більше ніж п`ять років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не зупинявся і не переривався, а також те, що обвинувачений надав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності, суд вважає можливим звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження щодо нього.

Також, ОСОБА_5 роз`яснено суть обвинувачення та підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності не має реабілітуючого характеру.

Суд не вирішує обвинувачення по суті, судове рішення викладається у формі ухвали.

Окрім цього суд звертає увагу на те, що прийняття такого рішення є не правом суду, а є його обов`язком. Такі рекомендації судам надано постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», зокрема її п.8.

Разом з цим, підстава для звільнення від кримінальної відповідальності, передбачена ст.49 КК України, є обов`язковою для суду.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_6 не заявлявся.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує згідно до положень ст. 100 КПК України.

Судові витрати по справі відсутні.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що під час судового засідання встановлено наявність законних підстав для закриття кримінального провадження зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Керуючись ч.1 ст. 49 КК України, ст.ст. 284-286, 370, 372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, на підставі ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0001390 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.10.2019 року, відносно ОСОБА_5 закрити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11.12.2019 року на совкову лопату, яка складається з дерев`яного пошкодженого держака довжиною 99 см., діаметром 3 см. та має прикріплений металевий совок довжиною 23 см., шириною 22 см.

Речовий доказ по справі: совкову лопату, яка складається з дерев`яного пошкодженого держака довжиною 99 см., діаметром 3 см. та має прикріплений металевий совок довжиною 23 см., шириною 22 см., яка знаходиться на зберіганні у камері схову ВП №2 КРУП знищити.

Речовий доказ по справі: диск DVD-R з відеозаписом за 22.10.2019 тривалістю 44 секунди, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду на протязі семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1