Справа № 190/2158/24
Провадження №1-в/190/325/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника ПВК ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до вимог Кримінального кодексу України та змін, внесених Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»,

в с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про приведення вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 червня 2023 року та вироку Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.06.2022 року у відповідність до вимог Закону України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні, допитаний в режимі відеоконференції, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання засудженого заперечував.

Представник ДУ «П`ятихатська виправна колонія № 122» ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання засудженого підтримав.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі - Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь - якого платника податку.

Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 2021 рік становило 2270 грн.

Судом встановлено, що вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.06.2023 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання за даним вироком та покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 липня 2022 року та з покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 жовтня 2022 року остаточно призначено покарання у вигляді 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією всього його майна.

Відповідно до зазначеного вироку, ОСОБА_4 :

- 26.10.2021 року вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 2850 грн.

Згідно копії вироку Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 липня 2022 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 263 КК України до 2 років позбавлення волі.

Відповідно до копії вироку Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 жовтня 2022 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього його майна, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.06.2022 року та остаточно призначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене підстав звільнення ОСОБА_4 від покарання, призначеного йому вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.06.2023 року відсутні, адже вартість майна, за викрадення якого він засуджений вказаним вироком, більше двох розмірів неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Крім того, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України за вчинення якого ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 липня 2022 року та кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України за вчинення якого ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 жовтня 2022 року, відповідно до вимог закону не є таким, що входить до поняття «дрібного викрадення чужого майна», тому підстави для звільнення ОСОБА_4 від покарання за вказаними вироками відсутні.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до вимог Кримінального кодексу України та змін, внесених Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду через П`ятихатський районний суд.

Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1