ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючої-судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю: прокурора ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спеціального судового провадження в залі суду м.Рівне кримінальне провадження № 0000127 від 23.03.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Олексіївка Новоайдарського району Луганської області, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який на момент вчинення злочину перебував на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції Щастинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області, у спеціальному званні «сержант поліції»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, колегія суддів

ВСТАНОВИЛА:

Поліцейський ОСОБА_7 , маючи спеціальне звання «сержант поліції», згідно з абз.1 п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», був працівником правоохоронного органу, у зв`язку з чим постійно здійснював функцію представника влади.

У зв`язку з повномасштабним вторгненням рф та підконтрольних йому незаконних збройних формувань, у тому числі «ЛНР», наказом ГУНП в Луганській області від 25.02.2022 року № 505 тимчасове місце несення служби особового складу Щастинського РВП ГУНП в Луганській області визначено м. Першотравенськ Луганської області, однак окремі працівники вказаного підрозділу поліції, зокрема поліцейський ОСОБА_7 , нехтуючи необхідністю виконання цього наказу у скрутний для країни час, не проявив достатньої мужності та відданості, виявив слабкий характер по захисту України від протиправних посягань, збереженню територіальної цілісності країни, не виявив бажання працювати на підконтрольній українській владі території та повертатися до нового місця дислокації підрозділу поліції, у якому він проходив службу, у визначені строки та не повідомив поважних причин свого неприбуття.

Поряд з цим, поліцейський сектору реагування патрульної поліції Щастинського РВП ГУНП в Луганській області ОСОБА_7 для несення служби у період з 25.02.2022 року по теперішній час у визначене керівництвом поліції не прибув, а натомість, не бажаючи сумлінно виконувати покладені на нього службові обов`язки, з особистих мотивів, діючи умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів військової агресії рф проти України, з власної ініціативи не пізніше 12 березня 2022 року (більш точну дату і час не вдалося встановити) добровільно перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, тобто вчинив державну зраду особливо тяжкий умисний злочин проти основ національної безпеки України за наступних обставин.

Так, не пізніше 12 березня 2022 року (більш точну дату і час не вдалося встановити) поліцейський сектору реагування патрульної поліції Щастинського РВП ГУНП в Луганській області ОСОБА_7 , діючи умисно та протиправно, за власним бажанням, не маючи на те відповідних встановлених законодавством повноважень та без отримання будь-яких вказівок від керівництва Національної поліції, реалізуючи свій злочинний умисел на вчинення державної зради, взяв активну участь у діяльності підконтрольному окупаційній владі рф силовому блоці «ЛНР», а саме шляхом зайняття посади у структурному підрозділі «МВД ЛНР», територія обслуговування якого включає тимчасово окупований рф населений пункт - АДРЕСА_2 та прилеглу до нього територію, а отже основною ціллю якої було надання допомоги ворогу на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, а також дестабілізація суспільно-політичної обстановки та втрати авторитету органів державної влади України, зокрема, шляхом сприяння збройної сили проти Збройних сил України та інших військових формувань, задіяних у відсічі російської агресії, а отже забезпечував становлення і зміцнення окупаційної влади рф шляхом надання безпосередньої допомоги на шкоду Україні.

Також, поліцейський сектору реагування патрульної поліції Щастинського РВП ГУНП в Луганській області ОСОБА_7 , вступаючи до не передбачених законом збройних формувань «МВД ЛНР», був достовірно обізнаним, що останнє має організаційну структуру правоохоронного типу (поділяються на структурні підрозділи з визначенням особового складу кожного з них, який носить формений одяг поліцейського типу), характеризуються наявністю єдиноначальності та субординації (невстановленими органами досудового розслідування особами здійснюється єдине керівництво зазначеними поліцейськими формуваннями), використанням знаків розрізнення (нарукавних шевронів та інших предметів), мають воєнізований характер завдань та методів (здійснення з використанням вогнепальної зброї та поліцейської техніки збройного опору підрозділам Збройних Сил України й інших військових формувань України, задіяних у відсічі російської агресії, зокрема на території Луганської області) та ставлять перед собою специфічні завдання (утримання території окремих районів Луганської області, тимчасово не підконтрольних органам державної влади України, встановлення на території цих районів Луганської області військового стану (організація пошуку однодумців таких протиправних дій, залучення їх до вчинення такої протизаконної діяльності, перевірка документів у осіб, чергування з вогнепальною зброєю на підконтрольних об`єктах, обладнання на території зазначених районів Луганської області так званих «блок постів» для здійснення збройного опору Збройним Силам України й іншим військовим формуванням України) та мають для цього відповідні матеріальні засоби (вогнепальну зброю автомати, бойові припаси (патрони) та військову техніку, а також забезпечення встановленого порядку забезпечення громадської безпеки на таких територіях.

При цьому, поліцейський ОСОБА_7 усвідомлював, що зазначений підрозділ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », у якому останній ініціативно зайняв посаду, не відносяться до збройних формувань, передбачених Законами України «Про Збройні Сили України», «Про Службу безпеки України», «Про Національну поліцію», «Про державну прикордонну службу України», «Про Національну гвардію України», «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» та іншими законодавчими актами України, якими визначено створення та функціонування збройних формувань України.

Обвинувачений ОСОБА_7 , будучи повідомленим в порядку передбаченому КПК України, про місце дату і час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив. Зокрема, суд належно повідомляв обвинуваченого про розгляд справи, здійснюючи повідомлення про призначені судові засідання в Рівненському міському суді в газеті «Урядовий кур`єр» та внесенням інформації на офіційний веб-сайт суду. Рекомендовані повідомлення поштового відправлення «Укрпошта» за місцем його реєстрації не надсилались, оскільки місцем реєстрації та проживання ОСОБА_7 є тимчасово непідконтрольна державі Україна територія.

Досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.111 КК України, здійснювалось в порядку спеціального досудового розслідування на підставі ухвали судді Рівненського міського суду Рівненської області від 05 липня 2024 року.

Отже, суд здійснив розгляд кримінального провадження за відсутності обвинуваченої (in absentia) що відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Судом встановлено, що стороною обвинувачення, використані всі передбачені законом заходи (можливості), для дотримання прав підозрюваного (обвинуваченого ОСОБА_7 ), зокрема права на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого, вказа, що на його думку, не доведена об`єктивна сторона інкримінованого злочину підзахисному, що є одним із елементів складу злочину, не встановлено, що ОСОБА_7 діяв добровільно чи під примусом.

На думку суду доказами вини ОСОБА_7 в інкримінованому злочині є докази, що оцінювались судом, які є належними та допустимими, достовірними, оскільки вони були зібрані з дотриманням прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України та в порядку визначеному кримінальним процесуальним кодексом України.

Зазначені вище обставини вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення та його вина встановлена наступними дослідженими у суді доказами, зокрема факт перебування ОСОБА_7 на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції Щастинського РВП ГУНП в Луганській області підтверджений дослідженими в суді витягами із наказів про призначення обвинуваченого на посади та іншими документами про проходження ним служби в органах поліції та звільнення в порядку дисциплінарного стягнення, матеріалами проведеного службового розслідування, показами свідка ОСОБА_8 .

Факт вступу обвинуваченого ОСОБА_7 до непередбаченого законом збройного формування «МВД ЛНР», територія обслуговування якого включає тимчасово окупований рф населений пункт - смт. Новоайдар Луганської області та прилеглу до нього територію, підтверджений дослідженими у судовому засіданні оглядом відповідного повідомлення в інтернет-ресурсах про прийняття присяги працівниками відповідного збройного формування із зображенням таких осіб, серед яких розміщено фото ОСОБА_7 ; протоколами впізнання, проведеного за участі свідків, які впізнали ОСОБА_7 на фото, розміщеному в інтернет-ресурсах у повідомленні про прийняття присяги працівниками відповідного збройного формування; показами свідка ОСОБА_8 , яка підтвердила факт переходу обвинуваченого на службу до незаконних збройних формувань «МВД ЛНР» та впізнала його на відповідному фото.

Крім цього, дослідженими доказами підтверджено факт початку діяльності непередбаченого законом збройного формування «МВД ЛНР», територія обслуговування якого включає тимчасово окупований рф населений пункт - АДРЕСА_2 та прилеглу до нього територію, зокрема оглядом публікації про початок діяльності такого органу, розміщеної в інтернет ресурсах; а також факт окупації відповідної території російськими військами, що підтверджено дослідженими даними ( протоколом огляду) про віднесення цієї території до числа окупованих.

Після вручення ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.111 КК України, згідно доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Рівненській області про залучення захисника, підозрюваному ОСОБА_7 було забезпечено захисника, що свідчить про дотримання прав підозрюваного на захист в ході досудового розслідування.

Суд виходить із установлених фактичних обставин справи та вважає, що органом досудового розслідування вірно кваліфіковані дії обвинуваченого за ч.2 ст.111 КК України, а саме перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, вчинений в умовах воєнного стану.

У ході судового розгляду підтверджено обґрунтованість такої кваліфікації, зокрема досліджено матеріали огляду відповідного нормативного документу, а саме Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 року.

Встановлені судом обставини, вказують на те, що інкримінований злочин обвинуваченому, був вчинений саме ним.

Згідно з ст. 24 КК України умисел поділяється на прямий і непрямий. Прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльність), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання. Непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності) передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.

Що стосується доводів захисника, про не доведеність суб`єктивної сторони інкримінованого злочину, який є одним із елементів складу злочину вчиненого ОСОБА_7 , оскільки не встановлено неналежність і недопустимість доказів, то вони не заслуговують на увагу.

Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.111 КК України характеризується прямим або непрямим умислом. Крім того, важливе значення має добровільність дій обвинувачено.

Зважаючи на те, що встановлені судом обставини та наведені докази, суд вважає доведеним факт умисних дій, спрямованих на перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, вчинений в умовах воєнного стану. Суд розцінює позицію захисника, як намагання пом`якшити відповідальність ОСОБА_7 за вчинене.

Відповідно до ст.12 КК України вчинений злочин обвинуваченим ОСОБА_7 відноситься до особливо тяжких злочинів.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 судом не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного ОСОБА_7 , суд додержуючись принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів, призначити йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкцій інкримінованого кримінального правопорушення.

Судові витрати по даному кримінальному правопорушенню та речові докази відсутні.

Суд також приймає рішення, щодо залишення обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 , до набрання вироку законної сили - тримання під вартою.

Оскільки, судовий розгляд кримінального провадження завершено, жоден із більш м`яких запобіжних заходів для обвинуваченого, не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього майна.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, ОСОБА_7 - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апецяційного суду Рівненської області шляхом подання апеляційної скарги через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3