У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 липня 2024 року м. Ужгород
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1 , не одруженого, з середньою освітою, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, -
Старший слідчий Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із даним клопотанням, яке обґрунтовує тим, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в Україні введено воєнний стан. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на період дії правового режиму воєнного стану чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років, а також жінкам-військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Разом з тим, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , виник злочинний умисел, спрямований на незаконне переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за межі України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану».
З метою реалізації свого злочинного плану, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , підшукали особу, яка мала намір незаконно перетнути державний кордон України з метою виїзду до країн Європейського Союзу, а саме ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (який діяв під контролем правоохоронних органів).
У подальшому, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , маючи на меті незаконно переправити ОСОБА_9 через державний кордон України проінструктував ОСОБА_10 (який діяв під контролем правоохоронних органів) про те, щоб він передав ОСОБА_9 , що йому необхідно з`явитись до м. Ужгород, де на декілька днів необхідно буде винайняти житло, до моменту здійснення переправи, та грошові кошти які необхідно оплатити за перетин кордону ОСОБА_10 повинен отримати від ОСОБА_9 та тримати в себе до окремої вказівки.
Надалі, 18.05.2024 близько 12:00 год. за вказівками ОСОБА_4 , ОСОБА_10 забрав ОСОБА_9 з м. Ужгород та доставив до Берегівського району, а саме в готель «Вілла Вікторія».
В подальшому 18.05.2024 приблизно о 16:30 год. ОСОБА_10 за вказівками ОСОБА_4 прибув до м. Ужгород, а саме до паркувального майданчику супермаркету «Сільверленд» що розташований за адресою АДРЕСА_2 де за попередньою домовленістю зустрівся з ОСОБА_7 якому передав ідентифіковані грошові кошти у сумі 7000 доларів США, за сприяння у переправленні ОСОБА_9 через державний кордон України.
Після цього 24.05.2024 о 12:40 год. за адресою АДРЕСА_3 у закладі «Koya resto-bar» ОСОБА_10 зустрівся з ОСОБА_4 , де останній повідомив йому, що ОСОБА_9 успішно переправлено за межі України за що, ОСОБА_10 передав ОСОБА_4 залишок грошових коштів у сумі 500 доларів США, які ОСОБА_4 сказав залишити у його транспортному засобі на якому він приїхав та передавши грошові кошти ОСОБА_4 поїхав у невідомому напрямку.
Окрім того, продовжуючи свої протиправні дії спрямовані на незаконне переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за межі України, ОСОБА_4 діючи повторно за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 самостійно та за допомогою ОСОБА_10 (який діяв під контролем правоохоронних органів) повторно підшукали особу, яка мала намір незаконно перетнути державний кордон України з метою виїзду до країн Європейського Союзу, а саме ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (який діяв під контролем правоохоронних органів).
Встановлено, що ОСОБА_4 діючи повторно за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , маючи на меті незаконно переправити ОСОБА_11 через державний кордон України, проінструктував ОСОБА_10 про те, щоб він передав ОСОБА_11 , що йому необхідно прибути до м. Берегово де на декілька днів необхідно буде винайняти житло, до моменту здійснення переправи. Однак у зв`язку з обставинами прибути в м. Берегово не вдалось можливим, тому ОСОБА_11 зупинився в м. Мукачево.
В подальшому, 23.06.2024 приблизно о 10:30 ОСОБА_10 за вказівками ОСОБА_7 прибув до м. Ужгород, а саме до паркувального майданчику супермаркету «Сільверленд», що розташований за адресою АДРЕСА_2 , де за попередньою домовленістю зустрівся з ним та передав ідентифіковані грошові кошти у сумі 7500 доларів США, за сприяння у переправленні ОСОБА_11 через державний кордон України.
Після чого, 23.06.2024 за вказівками ОСОБА_4 , ОСОБА_10 забрав ОСОБА_11 з м. Мукачево та доставив до м. Берегово, де поселив в готель «Жайворонок», перебуваючи в якому ОСОБА_11 наступного дня, а саме 24.06.2024 було переселено в окрему філію від готелю під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_7 » що також у м. Берегово.
Надалі, 26.06.2024 близько 09:15 год. до ОСОБА_11 через додаток «Телеграм» зателефонувала невстановлена на даний час особа та надала номеру мобільного оператора « НОМЕР_1 » яким як встановлено користується ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_8 , і сказала перетелефонувати йому. Зв`язавшись з ОСОБА_12 останній повідомив ОСОБА_11 , що йому необхідно приїхати за адресою АДРЕСА_4 . Через деякий час, того ж дня прибувши за вказаною адресою ОСОБА_11 зателефонував за номером « НОМЕР_2 » яким користується ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_9 , та зустрівшись з ним, останній провів ОСОБА_11 до квартири АДРЕСА_4 вищевказаного будинку де вже перебували ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_11 та ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_12 , які також очікували здійснення незаконного переправлення через державний кордон України та ОСОБА_11 залишився на вказаній квартирі.
Після цього перебуваючи у приміщенні вищевказної квартири, особам було повідомлено невстановленою на даний час органом досудового розслідування особою, що невдовзі, а саме 28.06.2024 або 29.06.2024 буде здійснено їхнє переправлення через державний кордон України, однак протиправну діяльність ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , було викрито та 29.06.2024 їх було затримано працівниками правоохоронних органів.
29.06.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.
Слідчий у клопотанні стверджує, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих ОСОБА_4 , кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Також обґрунтовуючи клопотання слідчий вказує на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме перебуваючи на волі підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта, спеціаліста, іншого підозрюваного у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які маються істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
З урахуванням наведеного, а також з метою запобігання вчинити підозрюваним ОСОБА_4 будь-якої з вищеописаних дій, виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, тому слідчий у клопотанні просить обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, та беручи до уваги фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень та розмір винагороди, яку він разом з іншими співучасниками злочинів отримував за організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон, слідчий просить визначити заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків в розмірі 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
01.07.2024 року через канцелярію суду від захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 до суду надійшли письмові заперечення. Захисник вважає, що підозрюваний ОСОБА_4 був незаконно затриманий, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є занадто суворим. Наведені у клопотанні слідчого ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України є недоведеними та необґрунтованими. Підозрюваний не може та не планує вчиняти жодних дій про вказує слідчий у клопотанні. Щодо розміру застави, захисник вважає таку занадто великою та завідомо непомірною для підозрюваного. З урахуванням наведеного, а також посилаючись на норми закону та практику ЄСПЛ, захисник просить: зобов`язати ІТТ №1 ГУНП в Закарпатській області (м. Ужгород, вул. Ракоці, 13) негайно звільнити з-під варти гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити у задоволенні клопотання слідчого та обрати особисте зобов`язання без обмеження права виїзду за кордон, або визначити належну суму застави (без тримання під вартою), яка буде забезпечувати належну процесуальну поведінку підозрюваного.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених у клопотанні. При цьому, зазначив, що ОСОБА_4 органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, які відноситься до категорії тяжких злочинів, а відтак, більш м`який запобіжний захід, як тримання під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним покладених процесуальних обов`язків.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав письмові заперечення.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав заперечення свого захисника.
Заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
29.06.2024 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України вчинена щодо кількох осіб, повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, що у свою чергу спростовує доводи захисника щодо законності затримання ОСОБА_4 .
Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 194 КПК України.
Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім наявності ризиків, зазначених у статті 177, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа, її вік, стан здоров`я, розмір майнової шкоди, майновий стан, наявність родини та утриманців, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.
Вивчивши матеріали поданого клопотання, зокрема дослідивши долучені: копії протоколу допиту свідка ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_13 ; протоколу допиту свідка ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_14 ; протоколу допиту свідка ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_15 ; протоколу допиту свідка ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_16 ; протоколу допиту свідка ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_17 ; протоколу допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколу додаткового допиту свідка ОСОБА_10 від 29.06.2024; протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 12.06.2024; протоколу додаткового допиту свідка ОСОБА_11 від 29.06.2024; протоколу затримання ОСОБА_4 від 29.06.2024 року, протоколів проведення негласних слідчих (розшукових) дій, вважаю обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_4 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Таким чином ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, та яке у відповідності до положень ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.
Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Окрім цього, виходячи з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).
При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
В свою чергу, всі обставини провадження та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 мають з`ясовуватися судом під час судового розгляду у встановленому законом порядку.
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 статті 177 КПК, у кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Так, враховуючи, що ОСОБА_4 підозрівається у вчиненні тяжкого злочину може вдатися до переховування від органів досудового розслідування та суду. Поряд з цим, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину пов`язаного із незаконним переправленням осіб через державний кордон України, будучи обізнаним із деталями можливого незаконного перетину державного кордону, може незаконно його перетнути задля уникнення від кримінальної відповідальності. При цьому, тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності. Крім того, як зазначив і сам захисник підозрюваного у письмових запереченнях від 01.07.2024 року, основне робоче місце ОСОБА_4 знаходиться за кордоном. З цього слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків.
Також слідчий суддя вважає доведеним ризик можливості незаконного впливу підозрюваного на свідків чи інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, з метою зміни їх показів вигідних для нього.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто, допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4ст. 95 КПК України). За наведених вище обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Слідчий суддя зазначає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
Щодо доводів клопотання слідчого про наявність інших ризиків, слідчий суддя вважає такі нічим не доведеними та не обґрунтованими.
Таким чином, стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, що спростовує доводи сторони захисту щодо відсутності ризиків передбачених ст. 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, кримінальне правопорушення вчинено умисно з корисливих мотивів, а також бере до уваги дані про особу підозрюваного, який є молодим за віком, не одружений, має постійне місце проживання, раніше не судимий.
Слідчий суддя приймає вказані докази до уваги, проте вважає, що такі не спростовують висновків до яких дійшов слідчий суддя щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та можливої протиправної поведінки підозрюваного.
Інших даних, котрі б свідчили про те, що підозрюваний не може утримуватися в закладі тимчасового обмеження волі такі не містять.
Враховуючи сукупність наведених обставин, особу підозрюваного, вважаю, що стороною обвинувачення доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а тому приходжу до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Застосовуючи вказаний запобіжний захід, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Частиною 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до п. 2 ч. 5 статті 182 КПК України визначено, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя врахував як характер кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, так і дані про особу підозрюваного, який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, його майновий стан, при цьому, будь-яких даних щодо розміру його доходів слідчому судді не надано.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов до висновку, що застава в розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242240,00 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень (80х3028), в достатній мірі гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
У разі внесення застави, на ОСОБА_4 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучаться із населеного пункту в якому він проживає АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та навчання; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, з середньою освітою, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного затримання з 08 год. 30 хв. 29 червня 2024 року.
Встановити строк дії ухвали до 26 серпня 2024 року включно.
На підставі ч. 3 ст. 183, ч. 5 ст. 182 КПК України, визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу, достатню для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242240,00 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень (80х3028).
Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У разі внесення застави на ОСОБА_4 , у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;
- не відлучаться із населеного пункту в якому він проживає АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та навчання;
- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 26 серпня 2024 року включно.
У разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Територіального управління ДСА України в Закарпатській області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, в якій утримуватиметься підозрюваний.
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного з-під варти, про що повідомити Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, в порядку ч.5 ст.194 КПК України.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.
Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику та прокурору.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Час та дата складання повного тексту ухвали 05.07.2024 року о 16 год. 25 хв.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1