Провадження № 1-кп/524/796/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року Автозаводський районний суд м.Кременчука в складі:

Головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчук Полтавської області кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001876, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Козятин, Вінницької області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Автозаводського районного суду м.Кременчука надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України.

В судовому засіданні, встановлено, що 22.08.2024 року приблизно о 15 годині 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, таємно, вважаючи, що його дії будуть непомітні для оточуючих, скориставшись відсутністю власника майна, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та метою, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку сумки з усім її змістом, яка лежала на землі біля лавки поряд з дитячим майданчиком, що належить малолітньому потерпілому ОСОБА_5 , вартістю 247,92 грн., у якій знаходились мобільний телефон Tecno Spark BF 7 color: endless Black 64+4 GB, синього кольору вартістю 2854,33 грн., та гаманець коричневого кольору з написом BOVIS вартістю 49,67 грн.

З місця вчинення кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 зник, викраденим майном розпорядився на власник розсуд, чим спричинив малолітньому потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 3151,92 грн.

Окрім цього, 22.08.2024 року приблизно о 15 годині 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , в умовах воєнного стану, побачив на землі біля лавки поряд з дитячим майданчиком сумку, яка належить малолітньому потерпілому ОСОБА_5 , якою таємно, шляхом вільного доступу заволодів та у якій виявив, поміж іншого, банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 .

У цей час, у обвинуваченого ОСОБА_4 , раптово виник злочинний умисел, направлений на привласнення вище вказаної банківської картки, яка згідно примітки до ст. 358 КК України, ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31, ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні, ч.4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління НБ України від 05.11.2014 № 705, є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, як засобом доступу до банківського рахунку, з метою обернення її на свою користь та подальшого викрадення з неї грошових коштів.

Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, обвинувачений ОСОБА_4 , пересвідчившись, що за ним ніхто не спостерігає, діючи умисно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, з метою подальшого викрадення з розрахункового рахунку грошових коштів, привласнив індивідуальну пластикову платіжну картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка належить малолітньому потерпілому ОСОБА_5 , та згідно положень ст. 1 закону України «Про інформацію», ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні»., п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю та пояснив, що скоїв їх так, з таких причин і мотивів як це вказано в описовій частині вироку.

Малолітній потерплий ОСОБА_5 , його законні представники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, до суду надали письмову заяву в якій просили слухати справу без їх присутності, претензій до обвинуваченого не мають, щодо міри покарання покладались на розсуд суду.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, які вважають за можливе проводити судовий розгляд у відсутність малолітнього потерпілого та його законних представників, суд вважає за можливе провести судовий розгляд без їх участі, оскільки можливо з`ясувати всі обставини під час судового розгляду.

Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутністю заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд на підставі ч.3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом злочину повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.

Суд дійшов до переконання, що вина ОСОБА_4 доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 357 КК України, як умисні дії, що виразились у привласненні офіційного документу з корисливих мотивів.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України, як умисні дії, що виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому в умовах воєнного стану.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.. 12 КК України є кримінальним проступком та тяжким злочином; також положення ст.. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не лише кару, а й виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами, та згідно до положень ст.. 65 КК України відповідно до якої особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України, суд не вбачає.

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле, склад сім`ї, його матеріальний стан тощо.

Обвинувачений ОСОБА_4 відповідно до інформаційної довідки в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, характеризується посередньо, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, вважає себе працездатним.

Беручи до уваги вище викладене, суд приходить до переконання щодо призначення міри покарання у межах санкції статті передбачаючої відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення не пов`язаного з ізоляцією від суспільства з застосуванням ст.. 75 КК України, тобто звільнити від відбування покарання з іспитовим строком, поклавши відповідно до ст.. 76 КК України на нього обов`язки, оскільки саме це покарання, на думку суду, буде достатнім та необхідним для його виправлення.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що обраний відносно ОСОБА_4 залишити попереднім до вступу вироку в законну силу.

По кримінальному провадженні маються процесуальні витрати на проведення експертизи в сумі 4543,68 грн., які відповідно до положень ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_4 в повному обсязі.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів, приєднаних до матеріалів кримінального провадження, необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 за ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:

за ч.1 ст. 357 КК України 1 рік обмеження волі.

за ч.4 ст. 185 КК України 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70,72 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що обраний відносно ОСОБА_4 залишити попереднім до вступу вироку в законну силу.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 4543,68 грн.

Речові докази сумку з написом KSD та music, мобільний телефон Tecno Spark BF 7 color: endless Black 64+4 GB, синього кольору, гаманець коричневого кольору з написом BOVIS, банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , зв`язку ключів, картки з футболістами в кількості 47 штук залишити на зберіганні власника.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Суддя Ліна ОБРЕВКО