Провадження № 1-кп/643/303/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000927 від 01.11.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, який одружений, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України

ВСТАНОВИВ

Обвинувачення, визнане судом доведеним

31.10.2023 приблизно о 21:00 год. ОСОБА_5 (обвинувачений) знаходився за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_2 разом із своєю дружиною ОСОБА_6 (потерпіла), де у них виник конфлікт на побутовому ґрунті. В ході вказаного конфлікту ОСОБА_5 , діючи на ґрунті особистих неприязних стосунків, маючи умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень особі, з якою перебуває у сімейних відносинах та проживає разом у квартирі, тобто своїй дружині, реалізуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення шкоди здоров`ю потерпілої та тілесних ушкоджень, бажаючи їх настання, наблизився до неї, знаходячись обличчям до неї, та наніс їй два удари по лівій щоці внутрішньою стороною долоні своєї правої руки. Після цього обвинувачений взяв двома руками за комірець футболки потерпілої та почав її тріпати, від чого ОСОБА_6 відчула біль від його рук в області грудної клітині. Після цього ОСОБА_4 взяв її двома руками за шию та почав душити, в цей час ОСОБА_6 кричала та кликала по допомогу. Після цього ОСОБА_4 взяв ліву руку ОСОБА_6 та завів її за спину, від чого ОСОБА_6 відчула біль та почала кричати. ОСОБА_4 в цей час закривав їй рота своєю правою рукою, від чого в ОСОБА_6 на верхній губі з`явилась рана та потекла кров . Після цього ОСОБА_4 , тримаючи ліву руку ОСОБА_6 , штовхнув її на диван та наніс удари по голові своєю долонею правої руки, кількість ударів в ході судового розгляду встановити не виявилось можливим.

Внаслідок умисно нанесених ОСОБА_4 ударів потерпілій ОСОБА_6 були спричинені, згідно з висновком судово-медичного експерта, тілесні ушкодження: синці на голові, тулубі, ділянка травматичного набряку м`яких тканин та синець на лівій руці, які виникли від ударної дії тупих твердих предметів; садно на лівій руці, яке виникле від ударної дії тупого твердого предмету за механізмом тертя-ковзання та могли бути спричинені в строк, вказаний в постанові про призначення судово-медичної експертизи, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Стаття Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнаний обвинувачений

Розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Позиція сторони захисту

Обвинувачений вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав. Показав, що інцидент розпочався раніше, а саме за 4 дні до 31.10.2023. Обвинуваченому були необхідні грошові кошти на лікування. Проте вказані грошові кошти, які він відклав на лікування, забрала його дружина. 31.10.2023, прийшовши додому, обвинувачений спитав у дружини, де грошові кошти. Потерпіла нарешті пояснила, що грошові кошти у дочки. Обвинувачений зателефонував дочці, проте та повідомила, що в неї відсутні грошові кошти батьків. В цей момент потерпіла почала кричати дочці, щоб вона викликала поліцію. Після цього приїхала поліція. Він потерпілій тілесні ушкодження не спричиняв, між ними відбувся виключно словесний конфлікт. Під час конфлікту в квартирі вони були вдвох. Також обвинувачений зазначив, що потерпіла негативно відноситься до того, що він допомагає своїй матері, та мстить за це.

Докази, досліджені судом

Крім показань обвинуваченого, судом досліджені такі докази:

- показання потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила, що проживає в трикімнатній квартирі. У неї своя кімната, у обвинуваченого своя. 31.10.2023 приблизно о 20:00 год. - 21:00 год. потерпіла перебувала в квартирі у своїй кімнаті. Обвинувачений зайшов до неї в кімнату та почав вимагати віддати його заробітну плату. Вона не відповідала. Обвинувачений наніс їй 5-10 ударів долонею правої руки по обличчю, внаслідок чого розбив їй губу. Схопив за комір сорочки і почав душити двома руками. Потерпіла стала кричати та звати по допомогу. Обвинувачений забрав її телефон та ключі. Потерпіла в цей час підбігла до вікна, розкрила його та стала звати поліцію. Обвинувачений підскочив до неї ззаду, закрив рот долонею правою руки. Лівою рукою схопив її ліву руку та почав викручувати назад. При цьому обвинувачений повалив її колінами та обличчям на диван, після чого став душити. Потім обвинувачений пішов телефонувати дочці, щоб з`ясувати, чи не давала їй потерпіла грошові кошти. Потерпіла в цей момент вискочила в коридор і стала кричати в трубку, щоб дочка викликала поліцію. Після цього обвинувачений заспокоївся. Поліція приїхала за 4-5 хвил. Обвинувачений не пускав поліцію до будинку. Коли поліція повідомила, що буде викликати МЧС для того, щоб зламати двері, обвинувачений випустив потерпілу, щоб вона відчинила двері. Також потерпіла зазначила, що не примирилась з обвинуваченим. На уточнююче запитання суду потерпіла показала, що не пам`ятає, чи наносив обвинувачений їй удари після того, як повалив на диван.

- показання свідка ОСОБА_7 , яка пояснила, що є подругою потерпілої. 31.10.2023 приблизно о 21:30 год. 22:00 год. вона поверталась від подруги, проходила біля будинку потерпілої та почула крики. Хто саме кричав, вона не знає. Потім свідок зустріла подругу біля магазину «АТБ» та приблизно 40 хвил. розмовляла з нею. Після цього свідок побачила потерпілу. В потерпілої була розбита губа, з якої текла кров. Крім того, у потерпілої був синець на щоці, наскільки вона пам`ятає лівій. Потерпіла при цьому плакала та повідомила, що її побив чоловік. Зазначила, що конфлікт відбувся із-за грошей. Також потерпіла пояснила, що зателефонувала дочці, і та викликала поліцію. Потерпіла повідомила, що обвинувачений наносив їй удари кулаком та душив.

- показання свідка ОСОБА_8 , який зазначив, що обвинувачений та потерпіла є його сусідами по будинку. 31.10.2023 він не спав, так як хворіла його жінка. Після 21:00 год. він почув крики по допомогу жіночий голос кричав «допоможіть». Вказані крики тривали приблизно 10 секунд. На вказані крики свідок не відреагував, так як вирішив, що це сварка в комунальній квартирі зверху. Потерпіла та обвинувачений живуть не у вказаній комунальній квартирі. Він не може по голосу ідентифікувати жінку, яка кричала. Через декілька днів до нього підійшла потерпіла та спитала, чи чув він ці крики та чи може підтвердити вказаний факт. Після 31.10.2023 він будь-яких змін в обличчі потерпілої не побачив.

- показання свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що є працівником поліції та перебував на чергуванні, точну дату не пам`ятає. Вони від дочки отримали виклик про домашнє насильство. Прибувши на місце, вони не змогли потрапити по будинку. Він зателефонував дочці, від якої був виклик, з приводу неможливості потрапити до під`їзду. В цей час з вікна виглянула особа чоловічої статі, який повідомив, що він з тієї квартири, за адресою якої був виклик. Вказана особа повідомив, що він поліцію не викликав та не буде відчиняти двері. Свідок попередив, що в такому випадку буде зламувати двері. Через деякий час під`їзд і квартиру відчинили. У квартирі перебували чоловік та жінка. Жінка повідомила, що не могла викликати поліцію та зателефонувала дочці, щоб та викликали поліцію. Жінка також повідомила, що в неї відбувся конфлікт з чоловіком, в ході якого чоловік кидався в бійку та спричинив їй тілесні ушкодження. Свідок прийняв пояснення у жінки, колега свідка опитав чоловіка. Жінка не захотіла залишатись в квартирі та сказала, що піде до дочки. Вони почекали жінку і разом з нею вийшли з квартири. На обличчі у жінки було почервоніння інших явних тілесних ушкоджень свідок не побачив. Жінка пояснила, що ці почервоніння виникли в результаті конфлікту з чоловіком. Чоловік, коли вони зайшли до квартири, був емоційно збудженим. Чоловіком скоріше за всього був обвинувачений, але на даний час свідок вже точно не пам`ятає.

- показання свідка ОСОБА_10 , який зазначив, що є працівником поліції та 31.10.2023 перебував на чергуванні. Приблизно о 22:00 год. надійшов виклик про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , відбувається домашнє насильство. Коли вони під`їхали до будинку, з 4 поверху жінка кричала «допоможіть». Вони попросили відчинити двері. Виглянув чоловік і сказав, що все добре. Вони повідомили, що якщо двері їм не відчинять, вони будуть викликати МЧС. Після цього вийшла потерпіла і відчинила двері. Коли вони піднімались на 4 поверх, потерпіла повідомила, що відбувся конфлікт з чоловіком, який спричинив їй тілесні ушкодження. Чоловіком був обвинувачений. У квартирі були тільки обвинувачений та потерпіла. Обвинувачений був емоційно збуджений, кричав, що в нього з потерпілою сімейна ситуація, потерпіла щось накоїла. Він опитав обвинуваченого. У потерпілої були почервоніння на шиї, обличчі, точну локалізацію свідок на даний час не пам`ятає. Потерпіла побоювалась залишатись в квартирі з обвинуваченим та захотіла піти з квартири. Вони дочекались, поки потерпіла збере речі, та проводили її до місця проживання дочки. На цей час вже була комендантська година.

- витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000927 від 01.11.2023, згідно з яким відомості про вчинення кримінального правопорушення внесені за заявою ОСОБА_6 про те, що 31.10.2023 за вказаною вище адресою обвинувачений наніс їй тілесні ушкодження.

- рапорт від 31.10.2023, згідно з яким від служби «102» надійшло повідомлення про те, що 31.10.2023 о 21:57 год. за вказаною вище адресою батько чинить фізичне насильство щодо матері (вдарив в обличчя). Заявниця не на місці, по телефону чула, що матір просить викликати поліцію. Заявниця - ОСОБА_11

- протокол проведення слідчого експерименту від 01.11.2023 з фототаблицею, згідно з яким потерпіла показала на статисті, як саме обвинувачений наносив удари по лівій щоці, як обвинувачений взяв її за комірець та тріпав, від чого в неї з`явились синці на грудній клітині з лівого та правого боку. Потерпіла також показала на статисті, як обвинувачений душив її обома руками, заламував ліву руку та притискав рота своєю правою рукою, як наносив удари по голові правою рукою.

- висновок експерта № 09/619-С/2023 від 03.11.2023, згідно з яким у потерпілої мають місце: синці на голові, тулубі, ділянка травматичного набряку м`яких тканин та синець на лівій руці, які виникли від ударної дії тупих твердих предметів; садно на лівій руці, яке виникло від ударної дії тупого твердого предмету за механізмом тертя-ковзання та могли бути спричинені в строк, вказаний в постанові про призначення судово-медичної експертизи. По ступеню тяжкості це легкі тілесні ушкодження (відповідно до п.п. 2.3.2 «б», п. 2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 № 6). Обставини, на які посилається потерпіла в ході проведення слідчого експерименту, взагалі не суперечать об?єктивним судово-медичним даним в частині способу виникнення у неї тілесних ушкоджень. У цьому ж висновку експерта зазначено, що з постанови відомо, що 31.10.2023 до Харківського РУП № 2 ГУНП в Х/о надійшла заява від ОСОБА_6 про те, що 31.10.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , невстановлена особа нанесла заявниці тілесні ушкодження.

Свідок ОСОБА_11 , яка є дочкою обвинуваченого та потерпілої, відмовилась від надання показань на підставі ст. 63 Конституції України.

Мотиви суду

Незважаючи на заперечення обвинуваченим факту спричинення тілесних ушкоджень потерпілій в ході виниклого між ними конфлікту, вказана обставина підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.

Так, вказана обставина підтверджується показаннями потерпілої, наданими в судовому засіданні, та даними протоколу проведення слідчого експерименту за її участю, в якому зафіксовані вчинені обвинуваченим відносно неї насильницькі дії. Дані вказаного протоколу згідно з висновком експерта не суперечать об?єктивним судово-медичним даним в частині способу виникнення у потерпілої тілесних ушкоджень.

Крім того, вказана обставина підтверджується показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які зазначили, що після конфлікту між обвинуваченим та потерпілою спостерігали на обличчі потерпілої візуальні тілесні ушкодження (почервоніння, синці), які згідно з наданими їм потерпілою поясненнями спричинив обвинувачений.

Наявність тілесних ушкоджень у потерпілої підтверджується вказаним вище висновком експерта.

Спричинення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілій також підтверджується даними рапорту, згідно з яким ОСОБА_11 під час виклику працівників поліції повідомила про фізичне насильство з боку обвинуваченого, зазначивши, що він вдарив потерпілу в обличчя.

Суд звертає увагу, що показання потерпілої з приводу того, що вона під час конфлікту з обвинуваченим голосно благала про допомогу, узгоджується з показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , які чули відповідні крики. На переконання суду, крики потерпілої про допомогу не суперечать встановленим судом обставинам спричинення їй тілесних ушкоджень та підтверджують зазначений факт.

За таких обставин, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеним поза розумним сумнівом факт спричинення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілій.

Вирішуючи питання щодо обсягу обвинувачення, яке суд вважає доведеним, суд керується таким.

Потерпіла у судовому засіданні показала, що не пам`ятає, чи наносив їй обвинувачений 5 ударів по голові своєю долонею правої руки після того, як, тримаючи її ліву руку, штовхнув на диван. Також у своїх показаннях потерпіла не зазначала, що обвинувачений після того, як взяв двома руками за комірець її футболки, почав її тріпати, від чого потерпіла відчула біль від його рук в області грудної клітині.

Незважаючи на те, що потерпіла у своїх показаннях не зазначала про вказані у попередньому абзаці обставини, суд вважає їх доведеними поза розумним сумнівом, оскільки вказані насильницькі дії обвинуваченого зафіксовані в протоколі проведення слідчого експерименту. Суд враховує, що слідчий експеримент проводився 01.11.2023, тобто наступного дня після події кримінального правопорушення. Ураховуючи наведене, потерпіла в силу об`єктивних причин краще пам`ятала події кримінального правопорушення станом на час проведення слідчого експерименту, ані ж станом на час допиту в суді 21.02.2024, коли з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло майже 4 місяці. Разом з тим, оскільки в протоколі проведення слідчого експерименту не зазначено на конкретній кількості ударів, які наніс обвинувачений по голові потерпілої після того, як, тримаючи її ліву руку, штовхнув її на диван, суд виключає з обвинувачення, яке визнане судом доведеним, посилання на конкретну кількість ударів.

Потерпіла в судовому засіданні показала, що на початку конфлікту обвинувачений наніс їй 5-10 ударів долонею правої руки по обличчю. Згідно з обвинувальним актом обвинуваченому інкриміновано нанесення потерпілій на початку конфлікту 2 ударів. Згідно з ст. 337 КПК України суд розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта; з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження. Оскільки вихід за межі висунутого обвинувачення в частині збільшення кількості ударів, які наніс обвинувачений, не покращує його становище, суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, вважає доведеним нанесення обвинуваченим потерпілій на початку конфлікту саме 2 ударів, як зазначено в обвинувальному акті, а не більшої кількості ударів, про що надала показання потерпіла.

Заяву потерпілої від 31.10.2023, адресовану органу поліції, в якій вона зазначила про спричинення їй тілесних ушкоджень обвинуваченим, суд не приймає до уваги, оскільки згідно з ч. 4 ст. 95 КПК України суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Доводи обвинуваченого щодо його невинуватості суд розцінює як тактику захисту, спрямовану на уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Посилання обвинуваченого на неправдивість показань потерпілої та свідків суд відхиляє, оскільки вказані показання узгоджуються як між собою, та і з дослідженими судом документами. Крім того, суд враховує, що потерпіла та свідки перед наданням показань попереджались про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та були приведені до присяги. Доводи обвинуваченого відносно того, що потерпіла обмовила його з ревнощів, оскільки він багато часу та уваги приділяє своїй матері, суд відхиляє, оскільки його винуватість підтверджується сукупністю досліджених судом доказів. Будь-яких доказів того, що потерпіла обмовила обвинуваченого на ґрунті особистих неприязних відносин, суду не надано.

Ураховуючи наведене, суд відхиляє аргументи обвинуваченого щодо його невинуватості.

Призначення покарання

Дані про особу обвинуваченого

ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має вищу освіту, одружений, працює в ТОВ «Сезам» головним енергетиком.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд у відповідності до вимог п. 6-1 ч. 1 ст. 67 КК України визнає вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

Застосовне законодавство та релевантна судова практика

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Верховним Судом неодноразово зазначалось, що заходи примусу повинні ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства (постанови від 31.01.2023 у справі № 759/6139/22, від 27.10.2022 у справі № 546/526/18, від 30.11.2022 у справі № 379/1657/18).

Мотиви призначення покарання

Ураховуючи, що обвинувачений є раніше не судимою особою та вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд не вбачає підстав для призначення йому максимального покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 125 КК України. Одночасно суд не вбачає підстав для призначення мінімального покарання, оскільки обвинувачений не розкаявся та будь-яких висновків щодо неприпустимості насильства для себе не зробив.

При призначенні обвинуваченому покарання суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, особу винного, який раніше не судимий та до кримінальної відповідальності притягується вперше, наявність обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого, та вважає за необхідне призначити покарання у виді громадських робіт на максимальний строк, передбачений санкцією ч. 1 ст. 125 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом під час ухвалення вироку

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався. Оскільки клопотань про обрання обвинуваченому запобіжного заходу в ходу судового розгляду кримінального провадження не надходило, а також враховуючи добросовісне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу згідно даного вироку суду.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не пред`являвся.

Питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 128-129, 369-371, 373-377 КПК України

УХВАЛИВ

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Документи, приєднані до матеріалів кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1