КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою з доповненнями захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.04.2024 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 127 КК України, запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту стосовно ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 127 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.04.2024 року ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб -до 21 червня 2024 року включно.

Цією ж ухвалою ОСОБА_10 продовжено запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на 60 діб - до 21 червня 2024 року.

Судове рішення мотивоване тим, що прокурором доведено наявність ризиків, зазначених ст.177 КПК України, які не зникли та не зменшилися, а саме: існує необхідність запобігти спробам обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , які обвинувачуються у вчиненні тяжких злочинів, переховуватися від суду з метою уникнення покарання, усвідомлюючи суворість покарання, яке їм загрожує, у разі визнання винуватими в інкримінованих їм злочинах; впливати на свідків (місце проживання та анкетні дані яких їм відомі) та експерта, які не допитані в судовому засіданні з огляду на стадію розгляду. При цьому суд враховував конкретні обставини справи, характер дій, у вчиненні яких обвинувачуються обвинувачені, ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, дані про особу кожного обвинуваченого, зокрема відсутність осіб на утриманні у обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , відсутність у обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 офіційного місця роботи та постійного джерела доходу. Отже, вказані обставини виправдовують обмеження права ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 на даній стадії розгляду справи перебувати на волі, при цьому в матеріалах провадження відсутні та під час судового засідання не здобуто достатніх даних про наявність стримуючих факторів, які свідчили би про протилежне.

Суд уважає, що у даному випадку винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 . При цьому, суд виходить із тих обставин, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачуються особи, мають такий високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права кожного з обвинувачених, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Також, суд вважає доведеним доводи прокурора про наявність підстав для продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_10 , який може переховуватися від суду з метою уникнення покарання, впливати на свідків (місце проживання та анкетні дані, яких їм відомі) та експертів, які ще не допитані в судовому засіданні з огляду на стадію розгляду справи підготовче судове засідання. При цьому, суд, враховуючи в сукупності конкретні обставини цієї справи, характер дій, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_10 , ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу, ніж цілодобовий домашній арешт, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки та запобігти встановленим ризикам у справі.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.04.2024 року, ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 запобіжного заходу.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ухвала суду є необґрунтованою та має формальний характер. Крім того, кожен з обвинувачених має міцні соціальні зв`язки за місцем проживання, до затримання мали місце роботи і постійне джерело доходів. При цьому ОСОБА_10 є пенсіонером та за станом здоров`я не має можливості вільно пересуватися, а обвинувачений ОСОБА_8 має на утриманні малолітню дитину з інвалідністю; також апелянт звертає увагу на те, що всі обвинувачені завжди з`являлися до слідчого за викликом. Щодо ОСОБА_9 зазначив про наявність у нього житла у власності, а також родини, зокрема й батька пенсійного віку ОСОБА_10 , який має незадовільний стан здоров`я. Захисник наполягає про необґрунтованість ризику впливу на свідків та експертів, оскільки протягом тривалого строку жодних фактів на підтвердження вказаного ризику не зафіксовано. Також апелянт посилається на порушення строків досудового розслідування у даному кримінальному провадженні та необґрунтованість пред`явлених підозр та обвинувачення.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.04.2024 року скасувати, постановити нову, якою обрати ОСОБА_11 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ризики передбачені ст. 177 КПК, на які посилається прокурор у клопотанні, є недопустимими та необґрунтованим, а підставою для продовження запобіжного заходу є лише тяжкість покарання. Водночас захисник вказує на те, що обвинувачений ОСОБА_11 має місце проживання, постійне місце роботи на умовах повного робочого дня.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та їх захисника ОСОБА_6 , які просили апеляційну скаргу з доповненнями задовольнити; пояснення обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника ОСОБА_7 , які просили апеляційну скаргу задовольнити; пояснення прокурора ОСОБА_5 , яка просила апеляційні скарги залишити без задоволення; вивчивши надані матеріали кримінального провадження, колегія суддів уважає, що подані апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

За змістом ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" зазначено, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. Відтак, враховуючи обставини вчинення злочинів обвинуваченим, які інкримінуються стороною обвинувачення, суспільний інтерес наразі у даному випадку переважає над правилом поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.12.2023 року ОСОБА_12 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 16 лютого 2024 включно.

На переконання колегії суддів таке рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, судом першої інстанції дотримано вимоги кримінального процесуального закону в ході розгляду вказаного питання.

Так, колегією суддів визнається доведеним ризик переховування обвинувачених від суду. При цьому вказані ризики, на переконання колегії суддів, є значним. Наявність даних ризиків стверджується суворістю покарання, яке загрожує обвинуваченим у випадку доведеності їх вини у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень. При оцінці даних ризиків колегією суддів враховуються конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень, поставлених у вину обвинуваченим. Так, обвинувачені обвинувачуються у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень та можуть переховуватися від суду з метою уникнення покарання, та можуть впливати на свідків (місце проживання та анкетні дані, яких їм відомі) та експертів,які ще не допитані в судовому засіданні в цій справі, з огляду на стадію розгляду справи підготовче судове засідання. При цьому, суд апеляційної інстанції враховуючи в сукупності конкретні обставини справи, характер дій, у вчиненні яких обвинувачується кожний з обвинувачених, ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень та дані про особу обвинувачених. З огляду на вказане суд апеляційної інстанції вважає клопотання прокурора обґрунтованими, тому наявні підстави для продовження обвинуваченим ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту із встановленням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Розумність строку тримання під вартою не піддається абстрактній оцінці. Законність тримання під вартою необхідно оцінювати, виходячи з особливостей конкретної справи. Проте продовження строку тримання під вартою можна виправдати, коли є конкретні ознаки існування реальної суспільної потреби, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають вимогу права, передбаченого ст. 5 Конвенції (рішення у справі "Lavents v. Latvia" п. 70).

Відповідальність за дотримання розумних строків тримання підозрюваного під вартою покладається в першу чергу на національні судові органи (рішення у справі "Геращенко проти України" п. 100).

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 КПК України на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

На переконання колегії суддів, судом першої інстанції дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі докладно наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.

Таке обмеження права обвинуваченим на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_10 є особою пенсійного віку, а обвинувачений ОСОБА_8 має на утриманні малолітню дитину-інваліда, - не свідчать про відсутність або зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, наявність яких встановлені судом на підставі зібраних матеріалів.

Доводи апелянтів про безпідставність обвинувачення є предметом перевірки шляхом дослідження доказів при розгляді справи по суті.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.04.2024 року та зміни обвинуваченим запобіжного заходу, а тому апеляційна скарга з доповненнями захисника ОСОБА_6 та апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 , як необґрунтовані задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 331, 404, 405, 407, 418, 419, 421 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 - залишити без задоволення, а ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.04.2024 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_10 , - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ______________ ________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3