ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого, судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 травня 2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч.3 ст.190, ч.4 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 травня 2024 року задоволено клопотання прокурора та обрано обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У разі затримання обвинуваченої зобов`язано не пізніше, як через сорок вісім годин з часу доставки обвинуваченої до місця здійснення кримінального провадження доставити останню до суду для участі у розгляді питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Мотивуючи прийняте рішення, суд зазначив, що відносно ОСОБА_7 встановлено наявність ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, а саме можливості переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки остання обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України, одне з яких є особливо тяжким злочином. З огляду на санкції статей обвинувачення, усвідомлюючи тяжкість скоєних злочинів та, у разі доведеності її вини, можливості призначення їй судом суворого покарання, пов?язаного з позбавленням волі на тривалий строк, ОСОБА_7 може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Наявність та особливу вагомість вказаного ризику підтверджує те, що вжитими на даний час заходами не вдалося встановити місцезнаходження обвинуваченої ОСОБА_7 , що свідчить про переховування її від суду.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування своєї скарги посилається на те, що ухвала є необґрунтованою, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Вказує, що суд, маючи реальну можливість забезпечити витребування повної інформації відносно обвинуваченої, проігнорував вимоги вищевказани положень та на підставі неналежних доказів прийняв рішення про оголошення обвинуваченої ОСОБА_7 у міжнародний розшук. Як наслідок, в подальшому було постановлено оскаржувану ухвалу про обрання останній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача; захисника, який апеляційну скаргу підтримав, на її задоволенні наполягав з викладених у ній підстав; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

На думку колегії суддів, суддя при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_7 під вартою цих вимог закону дотримався.

Так, ОСОБА_7 небезпідставно обвинувачується у вчиненні низки кримінальних правопорушень, серед яких наявний зокрема особливо тяжкий злочин. На даний час остання від явки до суду ухиляється, за місцем свого проживання відсутня, розшук її на території України результатів не дав, у зв`язку із чим ухвалою суду від 19 лютого 2024 року ОСОБА_7 було оголошено у міжнародний розшук, виконання якого по ліні Інтерполу можливе лише у разі застосування національним судом запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Наведені обставини свідчать про існування та особливу вагомість ризику переховування обвинуваченої від суду, а також неможливість забезпечення її належної процесуальної поведінки шляхом застосування менш обтяжливого запобіжного заходу.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується із правильністю рішення суду першої інстанції про необхідність обрання щодо ОСОБА_7 саме запобіжного заходу у вигляді тримання її під вартою.

Доводи апеляційної скарги захисника колегія суддів оцінює критично, оскільки вони не спростовують наявності вищенаведених обставин, що стали належною і достатньою підставою для постановлення оскаржуваного рішення, та зводяться до висловлення припущень про можливість додаткового з`ясування судом відомостей про місцезнаходження обвинуваченої.

Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні зазначеної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу суду - залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 травня 2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4