Справа № 496/7158/24
Провадження № 1-кс/496/2527/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біляївка Одеської області клопотання дізнавача СД ВП №2 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000177 від 28.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач звернувся до суду з вказаним вище клопотанням. При цьому посилається на те, що До чергової частини відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУ НП в Одеській області, 27.10.2024 надійшов рапорт від інспектора УПП в Одеській області ОСОБА_4 , про те, 27.10.2024, приблизно о 10 годині 30 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 з, ОСОБА_5 , пред`явив тимчасове посвідчення військовозобов`язаного, на ім`я останнього, з ознаками підробки. Слідчим СВ відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 з, проведено огляд місця події, в ході якого виявлено та вилучено: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 , з ознаками підробки, а саме: інформація у посвідченні не відповідає інформації з бази "Оберіг". З урахуванням положень ст. 98 КПК України, вищезазначене вилучене майно, власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до постанови дізнавача СД відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , визнано речовими доказами, адже воно зберегло на собі сліди скоєння кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, які необхідно відшукати шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та відповідних судових експертиз.

Дізнавач звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням враховуючи, що є достатні підстави вважати, що вилучені документи та причеп є предметом кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, тобто, відповідають критеріям ст. 98 КПК України, з метою збереження речових доказів виникла необхідність застосування заходу забезпечення кримінального провадження арешту майна.

В судове засідання дізнавач та прокурор не з`явилися, але в прохальній частині клопотання дізнавач просив провести розгляд справи без його участі та без участі прокурора. Їх неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, відповідно до положень ч. 1 ст. 172 КПК України.

Також був повідомлений про виклик до судового засідання ОСОБА_5 , про що свідчить довідка про доставку повідомлення у додаток «Viber», разом з тим до судового засідання не з`явився, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Від представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 надійшло заперечення на клопотання в якому просить відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно. При цьому посилається на те, що співробітник ТЦК та СП на власний розсуд вирішив, що тимчасове посвідчення водія є підробним, оскільки у ньому вказана інформація про те, що ОСОБА_5 є непридатним, а у застосунку «Резерв +» міститься інформація про те, що ОСОБА_5 є обмежено придатним. При цьому тимчасове посвідчення було видано 26.06.2023 року, у ньому визначено підставу, а саме 64 б гр. ІІ Наказу МОУ №402 від 2008 р., відповідно до якого за даним розладом здоров`я визначається статус «Непридатні до військової служби в мирний час, обмежено придатні у воєнний час», проте придатність до військової служби або обмежена придатність визначається індивідуально.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється, згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у цього Кодексу.

Так, ч. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з постанови дізнавача про визнання речовими доказами та долучення до матеріалів кримінального провадження, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000177 від 28.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що воно відповідає вимогам ст. 170 КПК України, знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, тому підлягає задоволенню.

Крім того, враховуючи ту обставину, що вилучене майно має бути досліджено експертом, для запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, передачі, відчуження, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати заборону відчуження, користування та розпорядження.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання дізнавача СД ВП №2 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 , з ознаками підробки, а саме: інформація у посвідчення не відповідає інформації з бази "Оберіг", яке вилучено 27.10.2024, в ході огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_1 з, власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із застосуванням заборони відчуження, користування, розпорядження.

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1