У Х В А Л А

іменем України

Єдиний унікальний номер 142/749/24

Номер провадження 1-кп/142/82/24

10 вересня 2024 року смт. Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000060 від 02 березня 2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яворівка Піщанського району Вінницької області, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

09 вересня 2024 року до Піщанського районного суду Вінницької області з Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000060 від 02 березня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 вересня 2024 року вказане кримінальне провадження було передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 09 вересня 2024 року в даному кримінальному провадження було призначено підготовче судове засідання на 10 вересня 2024 року на 15 годину 00 хвилин.

В судовому засіданні 10 вересня 2024 року від прокурора надійшло клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , в якому просить суд продовжити дію застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, терміном на 60 днів, із забороною цілодобово залишати житло, що за адресою АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут психотропних речовин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливу мету, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995 року, у невстановленому в ході розслідування місці незаконно придбавав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, яку надалі зберігав з метою її подальшого збуту. Збут психотропної речовини здійснював із використанням банківських послуг та послуг операторів мобільного стільникового зв`язку, передаючи психотропні речовини особам, що проживають на території Тульчинського району Вінницької області, які попередньо у нього замовляли психотропну речовину та переказували кошти на його банківську картку. У подальшому, в домовленому місці передавав дану речовину покупцям, чим фактично здійснював збут психотропних речовин. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут психотропних речовин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливу мету, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995 року, у невстановленому в ході розслідування місці незаконно придбавав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, яку надалі зберігав з метою її подальшого збуту. Збут психотропної речовини здійснював із використанням банківських послуг та послуг операторів мобільного стільникового зв`язку, передаючи психотропні речовини особам, що проживають на території Тульчинського району Вінницької області, які попередньо у нього замовляли психотропну речовину та переказували кошти на його банківську картку. У подальшому, в домовленому місці передавав дану речовину покупцям, чим фактично здійснював збут психотропних речовин. Так, 10.04.2024 року ОСОБА_4 із свого мобільного телефону НОМЕР_1 зателефонував до ОСОБА_5 , жителя АДРЕСА_2 , який, як йому було відомо, зловживає наркотичними засобами і психотропними речовинами та запропонував придбати у нього психотропну речовину «солі» за 1700 грн. На дану пропозицію ОСОБА_5 , що проводив оперативну закупку психотропних речовин, погодився та після цього ОСОБА_4 надав йому номер свого карткового рахунку АТ «А-Банк» НОМЕР_2 . У подальшому, 10.04.2024 року, об 11 годині 16 хвилин ОСОБА_5 через термінал, розташований за адресою: вул. Центральна, 117, смт Піщанка Тульчинського району Вінницької області перерахував на картковий рахунок ОСОБА_4 кошти в сумі 1700 грн. Отримавши кошти, ОСОБА_4 , у невстановленому в ході досудового розслідування місці та у невідомої особи придбав психотропну порошкоподібну кристалічну речовину. Придбавши психотропну речовину, ОСОБА_4 , зателефонував до ОСОБА_5 та запропонував останньому прибути до селища Крижопіль Тульчинського району Вінницької області для отримання придбаної речовини. Далі, 10.04.2024 року, близько 18 години, ОСОБА_5 , направився до селища Крижопіль Тульчинського району Вінницької області, для зустрічі із ОСОБА_4 . Під час руху, ОСОБА_5 , зателефонував до ОСОБА_4 та вони домовились про місце зустрічі, а саме на території автостоянки залізничного вокзалу станції Крижопіль, розташованої по вул. Чабанюка, селища Крижопіль Тульчинського району Вінницької області . При цьому, ОСОБА_4 , повідомив, що особисто прийти не зможе та пришле свого знайомого. Прибувши до автостоянки залізничного вокзалу станції Крижопіль до ОСОБА_5 підійшов ОСОБА_6 , якому не було відомо про вміст пакунку, та який передав ОСОБА_5 полімерний пакет із вмістом порошкоподібної кристалічної речовини білого кольору, що був загорнутий у фольгу та поміщений у порожню пачку від сигарет. Придбану ОСОБА_5 особливо небезпечну психотропну речовину вилучено працівниками поліції. Згідно висновку судової експертизи матеріалів речовин та виробів, надана на дослідження кристалічна речовина білого кольору, масою 1,6512 г, яку видав ОСОБА_5 , містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP, масою 1,1758 г. Продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, а також їх збут, за аналогічних обставин та дій, які заздалегідь були обдумані та заплановані, діючи повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливу мету, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», 08.06.2024 ОСОБА_4 неподалік від місця свого проживання по АДРЕСА_1 , отримав грошові кошти в сумі 1700 гривень від ОСОБА_5 , який проводив оперативну закупку психотропних речовин. Отримавши кошти, ОСОБА_4 , у невстановленому в ході досудового розслідування місці та у невідомої особи придбав психотропну порошкоподібну кристалічну речовину. Придбавши дану речовину, ОСОБА_4 , зателефонував до ОСОБА_5 та запропонував останньому прибути до його місця проживання, для отримання придбаної речовини. Далі, 10.06.2024 року, о 15 годині 40 хвилин, ОСОБА_5 , направився автомобілем ВАЗ 2101 зеленого кольору до місця проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , для зустрічі із ним. Прибувши, неподалік місця проживання ОСОБА_4 , останній сів до автомобіля ОСОБА_5 та повторно незаконно збув особливо небезпечну психотропну речовину, а саме передав йому прозорий полімерний пакет із вмістом порошкоподібної кристалічної речовини білого кольору. Придбану ОСОБА_5 особливо небезпечну психотропну речовину вилучено працівниками поліції. Згідно висновку судової експертизи матеріалів речовин та виробів, надана на дослідження речовина, яку видав ОСОБА_5 , містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP. В досліджуваній кристалічній речовині, масою 1,5755 г, маса PVP становить 1,3007 г. Прокурор зазначає, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України, повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: допитом свідків, матеріали негласних слідчих (розшукових) дій, речовини доказами та іншими доказами. З огляду на вищенаведене, ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут психотропної речовини, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні психотропні речовини, а також ч.2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут психотропної речовини, вчинений повторно, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні психотропні речовини, та 06.09.2024 року складено обвинувальний акт, який скеровано для розгляду до Піщанського районного суду. Враховуючи наявність ризиків, передбачених п.1,4,5ч.1 ст.177 КПК України, ухвалою слідчого судді Крижопільського районного суду від 07.08.2024 року підозрюваному ОСОБА_4 продовженою дію застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце проживання, строком до 10.09.2024 року включно.Прокурор вказує, що на тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчинені кримінальних правопорушеннях, щодо яких він обвинувачується, так як санкцією інкримінованої статті передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. А тому, з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_4 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки являючись особою молодого віку на роботу не влаштувався для отримання законного доходу, стримуючі фактори щодо переїзду в іншу місцевість для уникнення покарання відсутні, впливати на свідків, з метою уникнення покарання, що обгрунтовуються необхідністю допиту цілого ряду громадян, яким ОСОБА_4 знайомий та незаконно збував їм психотропні речовини, особи яких на даний час встановлюються. Також, незаконно розшукати та впливати на особу, яка здійснювала закупівлю психотропної речовини з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки останній протягом тривалого часу був із вказаною особою добре знайомий, вчинення нових кримінальних правопорушень підозрюваним, оскільки іншого доходу окрім як пов`язаного із незаконним обігом психотропних речовин у ОСОБА_4 не має. За таких обставин, прокурор вважає, що ОСОБА_4 може вчиняти нові кримінальні правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може уникати покарання у виді позбавлення волі від 6 до 10 років, незаконно впливати та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що передбачено ризиками визначеними у ч. 1 ст. 177 КПК України та свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. З огляду на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, на даний час продовжують існувати, прокурор вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту терміном на 60 днів, оскільки запобігти даним ризикам можливо лише шляхом застосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце проживання, а більш м`які запобіжні заходи не будуть дієвими та не можуть бути застосовані. При цьому, особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особиста порука не може бути застосована, оскільки у ОСОБА_4 на даний час відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останнього в суд на першу вимогу.

Обвинувачений ОСОБА_4 проти продовження йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не заперечував, вважав за можливе розгляд клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу розглянути у відсутності захисника, якого він самостійно не залучав.

Суд, вивчиши зміст клопотання прокурора, заслухавши думку учасників судового провадження, приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

У відповідності до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, крім іншого, також запобіжні заходи.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 176 КПК України, домашній арешт є одним з видів запобіжних заходів.

Статею 186 КПК України, передбачено, що клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Чинним КПК України передбачено, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК України.

Згідно положень ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Крім іншого, під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу мають бути оцінені в сукупності всі юридично значимі обставини, визначені в ст. 178 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Крижопільського районного суду від 07.08.2024 року підозрюваному ОСОБА_4 продовженою дію застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце проживання, строком до 10.09.2024 включно.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання". (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину, строк покарання за санкцією якого передбачає позбавлення волі строком від шести до десяти років.

При вирішенні клопотання прокурора суд враховує існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, та з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, може вдатися до таких дій.

Суд вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути.

Крім того, продовжує існувати ризик того, що обвинувачений зможе незаконно впливати на свідків, у цьому кримінальному провадженні, оскільки наразі ще не розпочався судовий розгляд, свідки обвинувачення ще не допитані, що не виключає можливості обвинуваченого їх схилити до зміни раніше наданих показів.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_4 не має постійного місця роботи, а також міцних соціальних зв`язків, оскільки зворотнього суду не доведено, суд вважає, що в разі незастосування до нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту продовжує існувати ризик вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень.

Окрім того, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України надійшло на розгляд до Піщанського районного суду Вінницької області 09 вересня 2024 року, в зв`язку з чим в межах строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченого ОСОБА_4 . судовий розгляд з об`єктивних причин неможливо закінчити до спливу терміну запобіжного заходу.

Таким чином, оцінюючи в сукупності обставини, які визначені ст.178 КПК України, судом враховується: що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який є тяжким злочином, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винним у вчиненні кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який офіційно не працює, відповідно не має постійного джерела доходів, відсутність у нього стійких соціальних зв`язків, суд приходить до висновку інший більш м`який запобіжний захід, не зможе забезпечити виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти ризикам вчинення ним нових кримінальних правопорушень, впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні та переховування від суду.

Відтак, з урахуванням особи обвинуваченого, беручи до уваги, що ризики, передбачені п. 1, п. 3, п. 4 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати на даний час, та будь-які дані про їх зменшення чи відсутність відсутні, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора необхідно задовольнити та продовжити дію запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у виді домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, визначених в ч. 5 ст. 194 КПК України цілодобово. Суд вважає, що саме такий запобіжний захід на даний час є найбільш доцільним та ефективним засобом для запобігання встановленим під час судового розгляду ризикам, відповідає особі обвинуваченого та є необхідним заходом забезпечення процесуальної поведінки обвинуваченого.

Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями ст.ст. 177, 178, ст. 181, ч. 3 ст. 315, ч. 2 ст. 369, 370 - 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 , - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Яворівка Піщанського району Вінницької області, громадянину України, проживаючому в АДРЕСА_1 , раніше не судимому, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 08 листопада 2024 року включно.

Покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:

- заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати своє фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово;

- прибувати до суду, який розглядає кримінальне провадження № 142/749/24 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за першою вимогою.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 невідкладно прибути до місця його проживання, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом якого він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що порушення умов домашнього арешту має наслідком застосування грошового стягнення чи застосування більш суворішого запобіжного заходу, зокрема, тримання під вартою.

Ухвалу про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту направити для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого, тобто до відділення поліції № 1 Тульчинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області за адресою: вулиця Полковника Зеленського, 3, смт. Крижопіль Тульчинського району Вінницької області, 24600.

Копію ухвали суду вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Піщанський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в цей же строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Суддя: