Справа № 444/4679/24
Провадження № 1-кп/444/427/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2024 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Жовкві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001028 від 31.10.2024 року, щодо ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Заставна Чернівецької обл., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , неодружений, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працює),

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 201 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 будучи особою, яка тривалий час здійснює незаконний пошук, колекціонування та реалізацію предметів старовини та археології, і достовірно обізнаною про особливий порядок вивезення таких предметів за межі території України, вирішив перемістити через митний кордон України з приховуванням від митного контролю культурні цінності за наступних обставин.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, у січні 2024 року у ОСОБА_4 , для отримання прибутку від збуту культурних цінностей шляхом здійснення їх контрабанди за кордон, виник умисел на переміщення підвіски лунниці (4-7 сторіччя) яка належить до культурних цінностей, що мають історичне, художнє, етнографічне та культурне значення за межі митної території України, до Королівства Іспанії.

Для реалізації злочинного наміру, 24.02.2024 ОСОБА_4 використовуючи особистий номер телефону мобільного зв`язку « НОМЕР_1 » зв`язався, з ОСОБА_6 - особою, яка здійснює автомобільні міжнародні перевезення громадян та товарів на замовлення до країн ЄС, в переважній більшості до Іспанії, і запропонував перевезти до Іспанії пакунок, що містив в середині підвіску-лунницю, та передати її визначеній особі на території Іспанії.

ОСОБА_6 погодився на пропозицію ОСОБА_4 і 24.02.2024 зустрівся з ОСОБА_4 на в`їзді до м. Заставна Чернівецької обл. Після чого ОСОБА_4 , з метою реалізації свого злочинного наміру, передав ОСОБА_6 картонну коробку в рожевій упаковці від косметики з написом «КІКО МІLANO». Також ОСОБА_4 продемонстрував ОСОБА_6 вміст вказаної коробки у якій знаходились дві підвіски. При цьому про належність підвіски-лунниці до категорії культурних цінностей, що мають історичне, художнє, етнографічне та культурне значення ОСОБА_4 не проінформував ОСОБА_6 .

З метою досягнення злочинного умислу ОСОБА_4 , нібито переймаючись забезпеченням схоронності предметів під час транспортування, запропонував ОСОБА_7 приховати від митного огляду вміст коробки.

27.02.2024 року ОСОБА_6 з м. Чернівці на транспортному засобі Mersedes Benz моделі Sprinter д.н.з. НОМЕР_2 вирушив у рейс до Королівства Іспанії через пункт пропуску «Рава-Руська», маючи з собою вищезазначену коробку, яку йому передав ОСОБА_4 .

Того ж дня, 27.02.2024 під час огляду транспортного засобу Mersedes Benz моделі Sprinter д.н.з. НОМЕР_2 яким керував ОСОБА_6 у пункті пропуску «Рава-Руська» Львівської митниці Держмитслужби, за адресою АДРЕСА_2 , було виявлено та в подальшому вилучено коробку, передану ОСОБА_4 , з підвіскою лунницею яка становить культурну цінність.

ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю культурних цінностей, однак не довів свого наміру до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки 27.02.2024 предмет, що становить культурну цінність - підвіска-лунниця був затриманий на митному посту Рава-Руська Львівської митниці Держмитслужби за адресою АДРЕСА_2 .

Разом з обвинувальним актом суду було подано угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором другого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 .

Виходячи зі змісту даної угоди, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 201 КК України, обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Згідно даної угоди сторони погодилися на призначення покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 201 КК України з врахуванням інтересів суспільства і держави у цілому, практики призначення покарань судами в аналогічній категорії кримінальних проваджень, керуючись ст. 472 КПК України, за наявності декількох пом`якшуючих обставин (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, благодійна фінансова допомога Силам оборони України), що свідчить про істотне зниження ступеню тяжкості скоєного злочину та суспільної небезпеки підозрюваного, його особи, укласти угоду, відповідно до якої призначити покарання ОСОБА_4 за вчинений злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.201 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням.

Обвинувачений розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Також вказаною угодою передбачені наслідки її укладання та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні підтримав угоду про визнання винуватості, просив таку задовольнити.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник в підготовчому судовому засіданні підтримав угоду про визнання винуватості, просив таку задовольнити.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 201 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

При цьому, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені в п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також в судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав свою вину та надав суду згоду на призначення узгодженого покарання.

В судовому засіданні суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, суд прийшов до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Питання про документи та речові докази слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 174, 314, 368, 373, 374, 376, 474-475, 476 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 07.11.2024 року, укладену між прокурором другого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 201 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01.03.2024 року.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-підвіску лунницю (4-7 сторіччя), яка належить до культурних цінностей, що мають історичне, художнє, етнографічне та культурне значення, - конфіскувати у дохід держави;

-підвіску лунницю, яка не належить до культурних цінностей, що мають історичне, художнє, етнографічне та культурне значення, - повернути ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 за проведення мистецтвознавчої експертизи у Інституті судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса 15 145,60 грн. в дохід держави.

Документи залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Роз`яснити право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Роз`яснити обвинуваченому про його обов`язок виконання умов угоди про визнання винуватості та передбачену ст. 389-1 КК України кримінальну відповідальність за невиконання умов угоди про визнання винуватості.

Роз`яснити обвинуваченому те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду з клопотанням про скасування вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 30 діб з часу проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1