Справа № 309/994/24
Провадження № 1-кп/309/65/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2024 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000015 внесене до ЄРДР від 03.01.2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , працюючого по найму, особи з інвалідністю ІІІ групи, із середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено обставини того, що 03 січня 2024 року о 16.50 год. водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Субару» моделі «Форестер» н.з. НОМЕР_1 , діючи з необережності, проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, легковажно розраховуючи на ненастання суспільно небезпечних наслідків, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись в АДРЕСА_2 , не забезпечив безпеку дорожнього руху та грубо порушив вимоги п.п. 1.5; 12.4; 16.12; 16.5; 16.3; та 1.10 ( в частині тлумачення поняття «дати дорогу» та «перевага») Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Шкода» моделі «Октавія» н.з НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_3 , який рухався по правій смузі руху в АДРЕСА_2 в напрямку с. Липча, Хустського району, в результаті чого ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, які відповідно до висновку експерта №13/х від 25.01.2024 року у вигляді: множинні переломи ребер з залученням чотирьох або більше ребер, перелом 2,3,4,5,6 ребер справа із зміщенням, які слід кваліфікувати як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Відповідно до висновку експерта № 12/01 від 25 січня 2024 року, у заданій дорожній ситуації водій автомобіля марки «Субару» моделі «Форестер» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 у відповідності до вимог п.п. 1.5; 12.4; 16.12; 16.5; 16.3; та 1.10 ( в частині тлумачення поняття «дати дорогу» та «перевага») ПДРУ повинен був, з технічної точки зору, вести свій автомобіль зі швидкістю не більше 50 км/год., бути уважним до дорожньої обстановки, зупинити транспортний засіб перед краєм перехрещуваної проїзної частини, дати дорогу транспортним засобам, які наближаються праворуч, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

З технічної точки зору, при заданих вихідних даних, водій автомобіля марки «Субару» моделі «Форестер» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути зіткнення в даній дорожній ситуації і полягала ця технічна можливість у виконанні вказаним водієм п.п. 1.5; 12.4; 16.12; 16.5; 16.3; та 1.10 (в частині тлумачення поняття «дати дорогу» та «перевага») ПДРУ, тобто для уникнення зіткнення водієві ОСОБА_4 , з технічної точки зору, достатньо було діяти так, як вказано в п. 1 даного дослідження.

З технічної точки зору, при заданих вихідних даних водій автомобіля марки «Шкода» моделі «Октавія» н.з НОМЕР_2 ОСОБА_6 не мав технічної можливості запобігти зіткненню з автомобілем марки «Субару» моделі «Форестер» н.з. НОМЕР_1 , який виїхав на його смугу руху, шляхом своєчасного негайного застосування екстреного гальмування з моменту виникнення йому небезпеки для руху.

При заданому комплексі вихідних даних умовою настання даної ДТП, з технічної точки зору, є факт невідповідності дій водія автомобіля марки «Субару» моделі «Форестер» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 технічним вимогам п.п. 1.5; 12.4; 16.12; 16.5; 16.3;та 1.10 ( в частині тлумачення поняття «дати дорогу» та «перевага») ПДРУ, оскільки він, маючи можливість оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, не надав перевагу автомобілю марки «Шкода» моделі «Октавія» н.з НОМЕР_2 , який наближався праворуч по перехрещуваній дорозі та мав перевагу в русі, чим створив для водія автомобіля марки «Шкода» моделі «Октавія» н.з. НОМЕР_2 небезпеку для руху на такій відстані, що водій автомобіля марки «Шкода» моделі «Октавія» н.з НОМЕР_2 ОСОБА_6 вже не мав технічної можливості запобігти зіткненню, що знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з фактом ДТП.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України визнав повністю, розкаявся у вчиненому, не оспорює встановлені обставини під час досудового розслідування, з потерпілим примирився, відшкодував завдану шкоду в повному обсязі. Суду пояснив, що 03 січня 2024 року о 16.50 год. керував автомобілем марки «Субару» моделі «Форестер» н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння та рухаючись в АДРЕСА_2 всупереч ПДР не надав переваги в русі водію автомобіля марки «Шкода» моделі «Октавія» н.з НОМЕР_2 ОСОБА_6 , внаслідок чого допустив зіткнення. Про те, що скоїв шкодує, просив суворо його не карати.

У відповідності до ст. 349 КПК України за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового процесу не оспорюють обставини справи та судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, тому суд за їх згодою відповідно до частин 3 і 4 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Суд в порядку ст.349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні заявив, що з обвинуваченим примирився, претензій до обвинуваченого ні матеріального, ні морального характеру не має. Міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 просив призначити на розсуд суду.

У ході судового розгляду кримінального провадження досліджено характеризуючі дані ОСОБА_4 : паспортні дані, вимогу СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області з якої вбачається, що ОСОБА_4 не притягувався до кримінальної відповідальності; позитивну характеристику Вучківського старостинського округу Міжгірської селищної ради; довідку про склад сім`ї, згідно якої на утриманні ОСОБА_4 знаходяться: дружина ОСОБА_7 , яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, двоє малолітніх дітей: син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та пасинок ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мати ОСОБА_10 , яка є інвалідом третьої групи; акт обстеження матеріально-побутових умов.

Докази, покладені судом в обґрунтування вироку отримані у відповідності до процесуальних правил, визначених КПК України.

За таких обставин встановлено достатньо підстав обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України про те, 03 січня 2024 року о 16.50 год. водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Субару» моделі «Форестер» н.з. НОМЕР_1 , діючи з необережності, проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, легковажно розраховуючи на ненастання суспільно небезпечних наслідків, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись в АДРЕСА_2 , не забезпечив безпеку дорожнього руху та грубо порушив вимоги п.п. 1.5; 12.4; 16.12; 16.5; 16.3; та 1.10 ( в частині тлумачення поняття «дати дорогу» та «перевага») Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Шкода» моделі «Октавія» н.з НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_3 , який рухався по правій смузі руху в АДРЕСА_2 в напрямку с. Липча, Хустського району, в результаті чого ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, які відповідно до висновку експерта №13/х від 25.01.2024 року у вигляді: множинні переломи ребер з залученням чотирьох або більше ребер, перелом 2,3,4,5,6 ребер справа із зміщенням, які слід кваліфікувати як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Відповідно до висновку експерта № 12/01 від 25 січня 2024 року, у заданій дорожній ситуації водій автомобіля марки «Субару» моделі «Форестер» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 у відповідності до вимог п.п. 1.5; 12.4; 16.12; 16.5; 16.3; та 1.10 ( в частині тлумачення поняття «дати дорогу» та «перевага») ПДРУ повинен був, з технічної точки зору, вести свій автомобіль зі швидкістю не більше 50 км/год., бути уважним до дорожньої обстановки, зупинити транспортний засіб перед краєм перехрещуваної проїзної частини, дати дорогу транспортним засобам, які наближаються праворуч, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

З технічної точки зору, при заданих вихідних даних, водій автомобіля марки «Субару» моделі «Форестер» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути зіткнення в даній дорожній ситуації і полягала ця технічна можливість у виконанні вказаним водієм п.п. 1.5; 12.4; 16.12; 16.5; 16.3; та 1.10 (в частині тлумачення поняття «дати дорогу» та «перевага») ПДРУ, тобто для уникнення зіткнення водієві ОСОБА_4 , з технічної точки зору, достатньо було діяти так, як вказано в п. 1 даного дослідження.

З технічної точки зору, при заданих вихідних даних водій автомобіля марки «Шкода» моделі «Октавія» н.з НОМЕР_2 ОСОБА_6 не мав технічної можливості запобігти зіткненню з автомобілем марки «Субару» моделі «Форестер» н.з. НОМЕР_1 , який виїхав на його смугу руху, шляхом своєчасного негайного застосування екстреного гальмування з моменту виникнення йому небезпеки для руху.

При заданому комплексі вихідних даних умовою настання даної ДТП, з технічної точки зору, є факт невідповідності дій водія автомобіля марки «Субару» моделі «Форестер» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 технічним вимогам п.п. 1.5; 12.4; 16.12; 16.5; 16.3;та 1.10 ( в частині тлумачення поняття «дати дорогу» та «перевага») ПДРУ, оскільки він, маючи можливість оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, не надав перевагу автомобілю марки «Шкода» моделі «Октавія» н.з НОМЕР_2 , який наближався праворуч по перехрещуваній дорозі та мав перевагу в русі, чим створив для водія автомобіля марки «Шкода» моделі «Октавія» н.з. НОМЕР_2 небезпеку для руху на такій відстані, що водій автомобіля марки «Шкода» моделі «Октавія» н.з НОМЕР_2 ОСОБА_6 вже не мав технічної можливості запобігти зіткненню, що знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з фактом ДТП.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286-1 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами в стані сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує вимоги ст. 50 КК України, про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинене кримінальне правопорушення, визначаються статтею 69 цього Кодексу.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України нетяжкий злочин, особу винного: обвинувачений ОСОБА_4 характеризується позитивно, раніше не судимий, його ставлення до наслідків вчиненого правопорушення визнання вини, щире розкаяння, сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Суд вважає, що є підстави для застосування до ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 286-1 КК України, положень статті 69 КК України і призначити йому більш м`який вид основного покарання, не зазначений в санкції статті ч. 1 ст. 286-1 КК України, оскільки наявні декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення:

- обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся, сприяв розкриттю кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України;

- добровільно відшкодував заподіяні збитки, потерпілий ОСОБА_6 не має до ОСОБА_4 претензій матеріального та морального характеру;

- надав допомогу потерпілому на місці ДТП;

та з врахуванням особи винного ОСОБА_4 його позитивної характеристики по місцю проживання, виданої Вучківським старостинським округом Міжгірської селищної ради, має на утриманні: малолітню дитину ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 та пасинка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , матір ОСОБА_10 , інваліда ІІІ групи та дружину ОСОБА_7 , яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку; і суд вважає за можливе призначити йому більш м`який вид основного покарання, не зазначений в санкції статті ч. 1 ст. 286-1 КК України, у вигляді штрафу, із застосуванням додаткового покарання, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Відповідно до досудової доповіді органу пробації ОСОБА_4 висновку органу пробації про середній рівень оцінки ризику ймовірного вчинення повторного правопорушення та середній рівень ризику небезпеки для суспільства, в суспільстві, в тому числі для окремих осіб, виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк є можливим та не становить небезпеки для суспільства та окремих осіб.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання відповідно до положень ст. 69 КК України основного покарання у виді штрафу та обов`язкового додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки на думку суду виправлення засудженого за такого покарання можливе, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Витрати на залучення експертів під час досудового розслідування кримінального провадження для проведення судових експертиз відсутні, оскільки відшкодовані обвинуваченим.

Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання речових доказів вирішити у порядку визначеному ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-374, ч.3 ст.382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 286-1 КК України із застосуванням статті 69 КК України у виді штрафу у розмірі 3000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51 000,00 (п`ятдесят одна тисяча) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_4 не обирається.

Процесуальні витрати на залучення експертів під час досудового розслідування кримінального провадження для проведення судових експертиз відсутні, у зв`язку із відшкодуванням обвинуваченим витрат на їх проведення.

Цивільний позов не заявлявся.

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження: арешту, накладеного на автомобіль марки «Субару» моделі «Форестер» д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль марки «Шкода» моделі «Октавія» д.н.з. НОМЕР_2 , за ухвалою слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 05.01.2024 р.

Речові докази по справі: автомобіль марки «Субару» моделі «Форестер» д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль марки «Шкода» моделі «Октавія» д.н.з. НОМЕР_2 , які знаходяться на арешт майданчику Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області повернути їх власникам.

На вирок може бути подано апеляцію протягом 30 днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області.

Вирок вступає в законну силу після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Закарпатським апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1