Справа № 463/452/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/890/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу керівника ТзОВ «УКРЗЕМРЕССУРС» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 25.01.2023 року про накладення арешту на майно,

з участю представника власника майна ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 25.01.2023 року частково задоволено клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001594 від 11 серпня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.362, ч.1 ч.2 ст.364, ч.2 ст.366, ч.1 ч.2 ст.367 КК України та накладено арешт на земельні ділянки, в тому числі на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:1254, яка перебуває у власності у ТОВ «УКРЗЕМРЕССУРС» ().

Керівник ТзОВ «УКРЗЕМРЕССУРС» ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на земельну ділянку, що належить ТзОВ «УКРЗЕМРЕССУРС» та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна в цій частині.

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою оскільки вважає, що накладення арешту на власність ТзОВ «УКРЗЕМРЕССУРС» відбулося з порушенням вимог кримінального процесуального закону працівниками поліції, зокрема апелянт вважає, що арештована земельна ділянка не відповідає критеріям речового доказу, остання набута в законний спосіб за процедурою приватизації та цивільно-правової угоди, ТзОВ «УКРЗЕМРЕССУРС» немає жодного відношення до розслідуваних кримінальних правопорушень в кримінальному провадженні, та зазначені обставини не були перевірені слідчим суддею. Також апелянт вказує, що ТзОВ «УКРЗЕМРЕССУРС» позбавлено можливості здійснювати свою господарську діяльність.

Заслухавши доповідача та пояснення представника власника майна, дослідивши матеріали клопотання і доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що у даному кримінальному провадженні існує сукупність вищезазначених підстав та розумних підозр вважати, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:000:1254, яка перебуває у власності у ТОВ «УКРЗЕМРЕССУРС» (ЄДРПОУ 40357718) у повній мірі відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у ст.98 цього Кодексу, а саме це є матеріальний об`єкт, що містять або може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Першим відділом Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань перебувають матеріали кримінального провадження № 0001594 від 11.08.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 362, ч. 1 та ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 1 та ч. 2 ст. 367 КК України.

Постановою старшого слідчого Першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань від 10 січня 2023 року земельна ділянка з кадастровим номером :03:000:1254, яка перебуває у власності у ТОВ «УКРЗЕМРЕССУРС» () обґрунтовано визнана речовими доказами, оскільки такі можуть бути використані з метою встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 362, ч. 1 та ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 1 та ч. 2 ст. 367 КК України.

Слідчим суддею за результатами розгляду клопотання прокурора правильно встановлено те, що стороною обвинувачення доведено існування підстав та розумних підозр вважати, що таке майно може бути доказом до його вчинення, тому для того, щоб запобігти можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, передачі вказаного майна, з метою забезпечення збереження речових доказів, в тому числі можливого об`єкту кримінального правопорушення.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання прокурора подане з метою збереження речових доказів та відповідає вимогам закону, а слідчий суддя обґрунтовано його частково задоволив з огляду на подальше встановлення органом досудового розслідування обставин кримінального провадження.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до обґрунтованого переконання про те, що оскаржувану ухвалу слідчого судді слід залишити в законній силі.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули за собою безумовне скасування ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 25.01.2023 року про накладення арешту на майно залишити без змін, а апеляційну скаргу керівника ТзОВ «УКРЗЕМРЕССУРС» ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: