Провадження № 1-кп/202/1761/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Індустріального районного суду міста Дніпропетровська кримінальне провадження, внесене 10.08.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000153, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, із середньою освітою, який не одружений, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, стрільцю-помічнику гранатометнику 1-го стрілецького відділення 2-го стрілецького взводу 2-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , молодшому сержанту, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Молодший сержант ОСОБА_5 , обґрунтовано обвинувачується у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, та проходячи її на посаді стрільця-помічника гранатометника 1-го стрілецького відділення 2-го стрілецького взводу 2-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , 08 серпня 2024 року, у денну пору доби (точний час під час проведення досудового розслідування встановити не виявилося можливим), перебуваючи в м. Ізюм Харківської області (точну адресу під час проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим), помітив на землі зіп-пакет з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Достовірно знаючи, що в зазначеному зіп-пакеті знаходиться психотропна речовина, молодший сержант ОСОБА_5 , підняв з землі вищезазначений зіп-пакет та поклав до кишені одягнутих на ньому штанів, тим самим незаконно придбав та почав зберігати психотропну речовину, для особистого вживання без мети збуту.

Після чого, молодший сержант ОСОБА_5 , сховав раніше знайдену ним особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) в буханку хліба, яку в свою чергу помістив в пакет білого кольору, який сховав за адресою: АДРЕСА_2 (точну адресу під час проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим).

10 серпня 2024 року реалізовуючи свій протиправний умисел, молодший сержант ОСОБА_5 достовірно знаючи, що раніше захована ним особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (точну адресу під час проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим), попросив свого знайомого ОСОБА_6 , забрати вищевказаний пакет білого кольору, не повідомивши останньому про його вміст.

Того ж дня, приблизно о 14 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , який не був обізнаний про вміст пакету, забрав вищевказаний пакет білого кольору за адресою: АДРЕСА_2 (точну адресу під час проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим), в середині якого знаходилась придбана ОСОБА_5 , психотропна речовина, обіг якого заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) та направився в АДРЕСА_3 , щоб віддати вказаний пакет білого кольору молодшому сержанту ОСОБА_5 .

10 серпня 2024 року в період часу з 18 години 17 хвилини до 18 години 28 хвилин, в ході проведення у встановленому законом порядку огляду місця події на відкритій ділянці місцевості, біля АЗС «Motto», розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 на вимогу дізнавача СД ВП № 3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області добровільно надав для огляду пакет білого кольору, в якому знаходилась буханка хлібу в середині, якої знаходилась придбана ОСОБА_5 , психотропна речовина, обіг якого заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 7,0638г, яку незаконно придбав молодший сержант ОСОБА_5 для особистого вживання без мети збуту.

Вказаними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України незаконне придбання та зберігання психотропної речовини у великих розмірах, без мети збуту.

23.09.2024 під час досудового розслідування кримінального провадження між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно змісту угоди, яка скріплена підписами сторін, обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення і зобов`язується: беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, щиро каятися, у разі затвердження угоди про визнання винуватості, виконати призначене покарання, не вчиняти інших злочинів, сплатити у повному обсязі витрати на проведення експертиз за даним кримінальним провадженням у розмірі 1893 (одна тисяча вісімсот дев`яносто три) грн. 20 коп., погоджуючись на призначенні покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 грн.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України визнав повністю, вказавши, що час, місце та спосіб скоєння ним кримінального правопорушення, описаного в обвинувальному акті, викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх в повному обсязі підтверджує. У скоєному - щиро розкаявся. Уклавши відповідну угоду про визнання винуватості, він цілком розуміє надані йому законом права, а також роз`яснені йому судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України, - щодо обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 і ст. 424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, а саме, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, права на виклик і на допит у судовому засіданні свідків, права заявлена клопотань, права надання суду своїх доказів, а також, характер пред`явленого обвинувачення, відповідно до якого він визнає себе винним, вид покарання, і інші заходи, які можливо будуть застосовані до нього у разі затвердження зазначеної угоди судом, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України. При цьому зазначив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання та просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Крім того, обвинувачений вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні зазначила, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Захисник ОСОБА_4 також вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди між його підзахисним та прокурором були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та КК України, при цьому підозрюваним вищезазначена угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу та погроз.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , а його дії органом досудового розслідування обґрунтовано кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України незаконне придбання та зберігання психотропної речовини у великих розмірах, без мети збуту.

В силу положення ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, відноситься до категорії нетяжких кримінальних правопорушень.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосоване, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що ініціювання, порядок укладення та зміст угоди про визнання винуватості від 23.09.2024 між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідає вимогам ст. 469, ст. 472 КПК України. Під час досудового розслідування обвинуваченим скарги не подавались.

Умови даної угоди - не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, узгоджена міра покарання, визначена в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. ст. 309 КК України, що відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого з врахуванням обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття, та відсутністю обставин, що його обтяжують відповідно до ст. 67 КК України.

Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань - не вбачається.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ст. 474 ч. 7 КПК України, судом не встановлено.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлений. Долю судових витрат суд вирішує на підставі ст. 124 КПК України. Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474,475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23.09.2024 між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному 10.08.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000153, у відношенні ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 34 000 (тридцяти чотирьох тисяч) гривень 00 копійок.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: сейф-пакет 6053957 в упаковці експерта з речовиною масою 8,7679 г., який передано на зберігання до камери схову речових доказів ВП №3 Краматорського РУП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів СЕ-19/105-24/5589-НЗПРАП, які, згідно довідки, складають 1 893 (одна тисяча вісімсот дев`яносто три) гривні 20 копійки.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1