В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" серпня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі судді ОСОБА_1 одноособово, розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до ст.ст. 381, 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001114 від 29.07.2024 року відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоукраїнка, Кіровоградської області, громадянина України, українця, неодруженого, з середньо освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 06.08.2024року Дніпровським районним судом міста Києва за ч.1 ст. 309 КК України, призначене покарання у виді 1 року обмеження волі на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, шляхом вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , 29.07.2024 року приблизно о 15:00, проходив повз житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де на землі в парковій зоні парку «Аврора» знайшов поліетиленовий зіп-пакет в якому знаходилась кристалічна речовиною бежевого кольору. Будучи особою, яка періодично вживає психотропні речовини, він підняв з землі зіп-пакет та помістив його до лівої кишені шортів, в які він був одягнутий, з метою подальшого власного вживання без мети збуту, тим самим вчинивши безоплатне незаконне придбання для подальшого власного вживання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP(1-феніл, 2- піролідин-1-іл-пентан1-он), та пішов у своїх справах.

Того ж дня, тобто 29.07.2024 року приблизно о 15:40, за адресою: АДРЕСА_4 працівниками поліції було зупинено ОСОБА_2 , в присутності двох понятих було проведено огляд місця події, в ході якого ОСОБА_2 , добровільно дістав з кишені шортів та видав працівникам поліції згорток поліетиленовий зіп-пакетом в якому знаходилась кристалічна речовиною бежевого кольору, що містить особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено - PVP(1-феніл, 2- піролідин-1-іл-пентан1-он), масою 0,447 г.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/111-24/43872-НЗПРАП від 05.08.2024: Надана на дослідження кристалічна речовина білого кольору містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP. Загальна маса PVP в речовині становить 0,447г.

PVP, згідно зі Списком №2 «особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено» в Таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини - PVP, у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: 0,15 г.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 , в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_2 , яка була складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_3 слідує, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме в незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечної психотропної речовини, без мети збуту, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акта без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні (а.с. 74-75).

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні ним кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, без мети збуту.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_2 виду та міри покарання, суд виходить з того, що відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Так встановлено, що ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, не одружений, на утриманні осіб не має, не працює, інвалідом не являється, раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_2 , суд вважає щире каяття.

Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 06.08.2024 року, ОСОБА_2 , було засуджено за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст 309 КК України, до 1 року обмеження волі, на підстав ст.. 75 КК України, останнього звільнено від відбування покарання строком на 1 рік.

Відповідно до Постанови ОП ВС від 1 червня 2020 року у справі № 766/39/17 якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК (за сукупністю злочинів).

Суд, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4ст. 70 КК України, має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК України. Такий висновок суду цілком узгоджується з висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у рішенні від 23 вересня 2019 року, провадження № 51-2631км19.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

Так, суд, керуючись вимогами ст. 65 КК України враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного ОСОБА_2 , обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_2 за ч.1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі.

Також суд вважає за необхідне остаточне покарання ОСОБА_2 призначити згідно ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення покарання, призначеного за даним вироком суду, покаранням призначеним вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 06.08.2024 року.

Разом з тим, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_2 можливе без ізоляції його від суспільства.

При цьому суд враховує те, що ОСОБА_2 за місцем проживання характеризується задовільно, вину визнав, щиро кається у скоєному, також те, що вчинене кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 309 КК України відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Тому, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, ОСОБА_2 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком.

В ході досудового розслідування встановлено, що кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не спричинено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

На підставі ч.2 ст.122, ч.2 ст.124 КПК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_2 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта згідно висновку експерта від 05.08.2024 №СЕ-19/111-24/43872-НЗПРАП у розмірі 3029,12 гривень.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 302, 368, 374, 3812-382 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити йому 1 (одного) року 2 місяці обмеження волі .

Згідно ч.4 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_2 остаточне покарання шляхом поглинення покарання, призначеного за даним вироком суду, покаранням призначеним за вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 06.08.2024 року, за яким його засуджено на 1 (одного) року обмеження волі, та призначити ОСОБА_2 остаточне покарання у виді 1 ( одного) року 2 (двох) місяців обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчанн, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, пройти курс лікування від розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин.

Стягнути з ОСОБА_2 , витрати на залучення експерта у розмірі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 копійок на користь держави.

Речові докази:

1)диск DVD-R 4,7 gb. 120 min, з огляду місця події, долучений до протоколу огляду від 29.07.2024 року - залишити в матеріалах справи;

2)поліетиленовий зіп-пакет з кристалічною речовиною бежевого кольору, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP» масою 0,447 г.;, яку відповідно до постанови від 0.08.2024 року визнано речовим доказом та зберігаються у камері схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його отримання.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя