У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів, скоєних у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Полтавській області підполковника поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лютенька Гадяцького району Полтавської області, українця, громадянина України, не одруженого, дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000715

від 09.11.2024 р.,-

ВСТАНОВИВ :

Слідчий звернувся до суду з вищезазначеним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 яке мотивує наступним.

Відділом розслідування злочинів, скоєних у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000715 від 09.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Установлено, що 09.11.2024, близько 17 год 20 хв, в темний час доби, ОСОБА_5 керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21150» д.н.з. НОМЕР_1 рухався по автодорозі О 1702026 сполученням «Рашівка - Савинці - Великі Сорочинці» від с. Лисівка у напрямку с. Рашівка Лютенської територіальної громади Миргородського району Полтавської області. Проїжджаючи поблизу с. Рашівка Лютенської територіальної громади Миргородського району Полтавської області ОСОБА_5 в порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 при виникненні небезпеки для руху, яку він об`єктивно спроможній виявити, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди та скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які рухалися на зустріч відносно напрямку руху автомобіля.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав тілесні ушкодження, що потягли за собою його смерть, а його брат ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав тілесні ушкодження, з якими був доставлений до КНП «Гадяцька МЦЛ» у тяжкому стані.

Причиною дорожньо-транспортної події та наслідків, що настали є порушення вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху водієм, а саме: у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_5 з технічної точки зору знаходилися у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події.

ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної події, а саме уникнути наїзду на пішоходів, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили йому виконати вимоги вищевказаних норм Правил дорожнього руху.

Окрім того, безпосередньо після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, тобто 09.11.2024, після 17 год 20 хв, перебуваючи поблизу с. Рашівка Лютенської територіальної громади Миргородського району Полтавської області ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що він скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , тим самим поставивши їх в небезпечний для життя стан, маючи можливість для надання допомоги, не виконав свого громадянського обов`язку, що покладав на нього закон і загальновизнані норми моралі: не переконався, чи потребують потерпілі допомоги, не викликав карету швидкої допомоги, не відвіз потерпілих до найближчого лікувального закладу, а умисно залишив їх у небезпеці, зникнувши з місця пригоди, тим самим порушивши вимоги п.п. г, ґ п. 2.10 Правил дорожнього руху.

Таким чином, своїми діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

10.11.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Лютенька Гадяцького району Полтавської області, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Вина ОСОБА_5 , повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця ДТП, протоколом огляду транспортного засобу, протоколом огляду трупа ОСОБА_9 , показами водія ОСОБА_5 , показаннями свідка ОСОБА_10 .

На даний час в органу досудового розслідування виникла потреба в обранні щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою забезпечення виконання останнім процесуальних обов`язків та недопущення ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, які можуть створювати суттєві перешкоди для проведення подальшого досудового розслідування кримінального провадження, а також запобігання спробам:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки злочин у якому підозрюється ОСОБА_5 відноситься до категорії тяжких, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, що з метою уникнення відповідальності, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Також, враховуючи, що ОСОБА_5 після вчиненого ДТП втік з місця пригоди, що дає органу досудового розслідування підстави вважати, що останній може також ховатися від органів досудового розслідування та суду, у тому числі виїхати нелегально за кордон.

Таким чином, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину та того факту, що підозрюваний ОСОБА_5 покинув місце ДПТ після його вчинення, єдиним запобіжним заходом, який може бути застосований до останнього є тримання під вартою без можливості внесення застави.

Більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 з наступних причин:

1. Особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що даний запобіжний захід вимагає наявність особливої довіри до підозрюваного в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків. Враховуючи, що злочин відноситься до тяжких, тому вимагається постійний контроль за поведінкою підозрюваного, що може бути досягнуто лише при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

2. Особиста порука на адресу правоохоронних органів не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за підозрюваного ОСОБА_5 .

3. Домашній арешт не можливо застосувати, оскільки підозрюваний знаючи міру покарання за вчинений ним злочин, а також враховуючи запровадження в Україні воєнного стану та той факт, що територію Полтавської області країна-агрессор російська федерація регулярно обстрілює, що створює перешкоди для органу досудового розслідування для його виклику, єдиним безпечним місцем його перебування є установа виконання покарань.

Слідчий у своєму клопотанні зазначає, що приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до 8 років, враховуючи наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, для запобігання вищевказаним ризикам, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а також особу підозрюваного ОСОБА_5 , обставини вчинення злочину та матеріали кримінального провадження в цілому, достатнім запобіжний заходом слід вважати тримання під вартою без можливості внесення застави.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, просили обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби, а у випадку обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави. Просив врахувати, що підозрюваний вчинив кримінальне правопорушення вперше, він має стійкі соціальні зв`язки, офіційно працевлаштований, має серйозне захворювання серця, має намір сприяти слідству у встановленні істини у справі та відшкодувати потерпілому спричинену шкоду. Також зауважив, що підозрюваний має виключно позитивні характеристики із місця проживання та навчання.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю підозрюваного. Її син має спокійний, врівноважений характер, до будь-якого виду відповідальності жодного разу не притягувався. З 2013 року було встановлено, що у нього є серйозна невиліковна хвороба серця, яка впливає на якість його життя. Він є люблячим сином та вразливою особистістю. Із оточуючими та сусідами підтримує доброзичливі відносини, відгукується на прохання про допомогу. У школі навчався добре. Зараз має вищу освіту та працює агрономом-хіміком. Робота не нормована, тому не вистачає часу на особисте життя.

Заслухавши пояснення прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника та свідка, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Судом встановлено, що Відділом розслідування злочинів, скоєних у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000715 від 09.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

09.11.2024 року о 04 год. 15 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

10.11.2024 року ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим цим Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

При цьому, згідно ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, слідчий суддя на підставі наданих сторонами матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, що стосуються тяжкості покарання та вагомості доказів вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У матеріалах провадження містяться достатні дані, які переконують суд у тому, що підозрюваний міг вчинити інкриміновані йому злочини, висунута підозра є обґрунтованою.

При цьому, слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не є предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

У обґрунтування клопотання, як на підставу застосування вказаного запобіжного заходу, слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених п.п.1 ч.1 ст.177 КПК України, тобто запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Проаналізувавши доводи прокурора в обґрунтування обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою відносно ОСОБА_5 слідчий суддя вважає, що ризики, визначені п.1 ч.1 ст.177 КПК України, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки злочин у якому підозрюється ОСОБА_5 відноситься до категорії тяжких, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, з метою уникнення відповідальності, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Також, суд враховує , що ОСОБА_5 після вчиненого ДТП втік з місця пригоди, що дає органу досудового розслідування підстави вважати, що останній може також ховатися від органів досудового розслідування та суду.

Беручи до уваги дані про особу підозрюваного, його молодий вік, стан його здоров`я, наявність повідомлення про підозру, інші обставини справи, та з урахуванням тяжкості вчиненого, наявності ризиків, визначених п.1 ч.1 ст.177 КПК України, які є доведеними прокурором, слідчий суддя дійшов до висновку про неможливість застосувати більш м`який запобіжний захід.

Одночасно, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність визначити підозрюваному розмір застави.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У відповідності до п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи особу підозрюваного, який є молодою особою, має позитивну характеристику, стійкі соціальні зв`язки, офіційне місце роботи та проблеми зі здоров`ям, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у вигляді двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України, у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками та потерпілими з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

У зв`язку з вище викладеним слідчий суддя приходить до висновку про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 186, 193-194, 196, 197, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, в межах строку досудового розслідування, помістивши підозрюваного до Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)» .

Строк тримання під вартою обчислювати з 04 год. 15 хв. 09 листопада 2024 року.

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 04 год. 15 хв. 07 січня 2025 року.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_5 , визначених КПК України, обов`язків.

Призначити заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 60560,00 гривень, після внесення якої підозрюваний ОСОБА_5 звільняється з-під варти під заставу.

Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок: UA0015950 , В ДКСУ м. Київ, МФО 820172, Отримувач: ТУ ДСА України в Полтавській області, ЗКПО 26304855 .

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний вище депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань №23».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа в ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити письмово прокурора, що звернувся з клопотанням та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний ОСОБА_5 , зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Уповноважена службова особа в ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23» у разі внесення застави при звільненні ОСОБА_5 , зобов`язана роз`ясняти його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , у разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, суду;

2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора та суду.

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками по кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання ним покладених обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та до нього може бути застосований запобіжній захід у виді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 13 листопада 2024 року .

Слідчий суддя ОСОБА_1