Справа 556/2202/24
Номер провадження 1-кп/556/253/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Рядок статзвіту № 197

25.09.2024

Володимирецький районний суд в складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю державного обвинувача ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в селищі Володимирець в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000181 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сопачів Володимирецького району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого, -

за ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , приблизно у 2020 році (більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи в с. Сопачів Вараського району Рівненської області, діючи умисно, в порушення п. 1 переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» №2471 XII від 17.06.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, придбав у невстановленої особи одноствольну гладкоствольну мисливську рушницю моделі «ІЖ-5» 16-го калібру № НОМЕР_1 .

Після цього, ОСОБА_4 придбану ним одноствольну гладкоствольну мисливську рушницю переніс до місця свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому вранці 13.05.2024 (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) здійснив її незаконну переробку, шляхом вкорочення ствола до залишкової довжини 360 мм на обріз, який є нестандартною вогнепальною зброєю, виготовленої саморобним способом з одноствольної гладкоствольної мисливської рушниці моделі «ІЖ-5» 16-го калібру № НОМЕР_1 нестандартну вогнепальну зброю (обріз).

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в незаконній переробці вогнепальної зброї, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263-1 КК України.

Крім цього, встановлено, що ОСОБА_4 , починаючи зранку 13.05.2024 року (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), діючи умисно, в порушення п. 1 переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» №2471 XII від 17.06.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, без передбаченого законом дозволу, незаконно зберігав при собі та переносив обріз, який є нестандартною вогнепальною зброєю, виготовлений саморобним способом з одноствольної гладкоствольної мисливської рушниці моделі «ІЖ-5» 16-го калібру № НОМЕР_1 , а саме до 13.00 год. 13.05.2024, тобто до моменту виявлення його працівниками природоохоронного відділення Нобельського Національного природнього парку та подальшого вилучення працівниками Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Рівненській області поблизу лісового масиву неподалік с. Мульчиці Вараської ОТГ Вараського району Рівненської області.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в незаконному носінні та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України.

29.05.2024 ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні даних злочинів.

У даному кримінальному провадженні №0000181 між прокурором ОСОБА_6 , що на підставі ст.37 КПК України діє як прокурор у кримінальному провадженні, та обвинуваченим укладено угоду про визнання обвинуваченим винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1 КК України.

Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному в обвинувальному акті діянні, прокурор і обвинувачений узгодили міру покарання за ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1 КК України та долю речових доказів.

Обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що він підтримує укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості, вину визнає в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згоден, угода є добровільною, він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, які йому були роз`яснені прокурором та судом. Викладені в обвинувальному акті та угоді обставини повністю відповідають фактичним обставинам вчинення злочину.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного: відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В даному кримінальному провадженні, вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд приймає до уваги що:

? злочини, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесені до тяжких злочинів;

? внаслідок незаконної переробки вогнепальної зброї, носінні та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, шкоду завдано лише суспільним інтересам та інтересам держави;

? угода укладена сторонами добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді;

? обвинуваченому належним чином роз`яснено його права та обов`язки при укладенні угоди, наслідки укладення угоди в частині обмеження права на апеляційне оскарження вироку, а також наслідки невиконання угоди. При цьому ОСОБА_4 до підписання угоди ознайомився з її умовами, повністю розуміє її зміст, характер обвинувачення, вид та умови відбування покарання; крім того обвинувачений спроможний виконати взяті на себе зобов`язання за угодою;

? обвинувачений ОСОБА_4 до підписання угоди отримав необхідний рівень інформації щодо змісту угоди, порядку її укладення, інших істотних обставин від свого захисника, на час підписання угоди обвинувачений не страждає жодними захворюваннями, повністю усвідомлює зміст та значення умов угоди;

? умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, узгоджена сторонами міра покарання відповідає санкціям ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1 КК України та загальним засадам призначення покарання, визначеним КК України.

? діяння, у вчиненні якого ОСОБА_4 оголошено підозру, та у вчиненні якого він визнав себе винуватим, містить ознаки складу злочину, передбаченого ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1 КК України;

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 ..

У відповідності до ст.124 КПК України з обвинуваченого також підлягають стягненню судові витрати по залученню експертів в кримінальному провадженні.

Питання про речові докази у кримінальному провадженні підлягає вирішенню у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.373, 374, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 22 липня 2024 року у кримінальному провадженні №0000181, укладену між прокурором ОСОБА_6 , який у відповідності до ст.37 КПК України діє як прокурор у кримінальному провадженні з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263-1 КК України, призначивши покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, призначивши покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

У відповідності до ст.70 КК України остаточну міру покарання за сукупністю злочинів обрати шляхом поглинання менш суворої міри покарання більш суворою у вигляді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, із однорічним іспитовим строком.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.1, ч.3 ст.76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 копійок процесуальних витрат на залучення експертів.

Речовий доказ: обріз, виготовлений саморобним способом з одноствольної гладкоствольної мисливської рушниці моделі «ІЖ-5» 16-го калібру № НОМЕР_1 знищити.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений. Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, в т.ч. обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Прокурором вирок може бути оскаржено виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: