Справа № 242/1387/23
Провадження № 1-кп/0203/917/2024
УХВАЛА

іменем України

08 жовтня 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002467 від 13.06.2023 року, стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст. 114-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 за ч.2 ст.114-2 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених п.п.1,2, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Так, ОСОБА_5 розуміючи міру покарання у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжкими, перебуваючи на свободі, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від суду. Крім того, обвинувачений зареєстрований та проживав на території, на якій відбуваються активні бойові дії, яка в повній мірі не контролюється органами державної влади України, що може сприяти ухиленню від кримінальної відповідальності. Враховуючи наявність у обвинуваченого доступу до власного телеграм-каналу, з використанням якого було вчинене інкриміноване правопорушення, існує ризик знищення, сховання або спотворення будь-яких речей чи документів, що стосуються обставин вчинення злочину. Також прокурор вказав, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити правопорушення, в якому обвинувачується, оскільки має лояльне налаштування до т.зв. «днр» та окупаційних військ, проживав в місті, поблизу якого розміщуються підрозділи ЗСУ, може продовжити спілкування з особами, які були призначені ОСОБА_5 адмінами телеграм-каналу, та які на даний час встановлюються органом досудового розслідування.

Захисник, обвинувачений заперечували проти задоволення клопотання прокурора. Захисник послався на те, що у ОСОБА_5 відсутні підстави для переховування від суду, він має родину: мати, доньку, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків. Також адвокат ОСОБА_4 зазначила, що доводи прокурора про знищення братом Комарова речових доказів та лояльне відношення обвинуваченого до окупаційних військ є лише припущенням. У випадку прийняття рішення про продовження запобіжного заходу просила визначити заставу в мінімальному розмірі.

Крім того обвинувачений вказав, що стороною обвинувачення не надано доказів в обґрунтування обвинувачення та в силу презумпції невинуватості не може стверджувати про вчинення правопорушення. Також просив суд взяти до уваги, що перебуваючи в умовах тримання під вартою, він позбавлений можливості перейти в укриття у разі повітряних тривог.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши наявні матеріали, суд прийшов до наступного висновку.

ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні в умовах воєнного стану тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк до 8 років, і з врахуванням тяжкості пред`явленого обвинувачення і суворості покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності його вини, особи обвинуваченого, а також стадії процесу, оскільки ОСОБА_5 може змінити місце фактичного мешкання, перетнути держаний кордон поза пунктами пропуску, виїхати на тимчасово окуповану територію України, реально існує обґрунтований ризик, що він буде переховуватися від суду.

Також, оскільки на теперішній час агресивні дії держави-агресора, Російської Федерації, продовжуються, враховуючи характер кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_5 , вчинене під час воєнного стану в Україні, реально існує ризик, що обвинувачений продовжить кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується та вчинить інші протиправні дії проти основ національної безпеки України.

Разом з цим, суд зазначає, що наявність ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України, є недоведеним, оскільки доводи прокурора про можливість ОСОБА_5 видалити відповідні дані у власному телеграм-каналі спростовуються його же інформацією про те, що братом ОСОБА_5 було здійснено закриття чату в цьому телеграм-каналі , внаслідок чого інформація була видалена.

Суд вважає, що наявні ризики, враховуючи зміст пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення, а також тяжкість кримінального правопорушення, характер та обставини протиправного діяння, в якому він обвинувачується, його особистістьвиправдовують продовження раніше обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд, також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема про те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту та суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Крім того, ризик втечі має оцінюватися у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Вирішуючи питання щодо необхідності продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом також враховуються вік та стан здоров`я обвинваченого, відомості щодо соціальних та сімейних зв`язків.

Об`єктивні дані, які б безперечно свідчили про неможливість перебування ОСОБА_5 в умовах тримання під вартою відсутні.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_5 на те, що він має міцні соціальні зв`язки, а саме матір та дитину на утриманні, суд не може вважати підставою для зміни запобіжного заходу, так як вищезазначені обставини, з урахуванням серйозності обвинувачення, обставин скоєння злочину та суворості покарання, яке може бути призначено обвинуваченому у разі доведеності його вини, не свідчать про наявність у обвинуваченого перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду.

Також суд вважає необхідним проаналізувати твердження обвинуваченого про те, що його перебування у приміщенні ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» неможливе у зв`язку з існуванням реальної загрози їх життю та здоров`ю з огляду на бойові дії та ракетні обстріли міста.

Так, суд погоджується з його доводами про те, що по території міста Дніпра здійснюються ракетні обстріли, що створює небезпеку для мешканців міста.

Разом з тим, слід зауважити, що ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» є режимним об`єктом, де здійснюються посилені заходи безпеки до осіб, які тримаються під вартою. Крім того, розглядаючи вказане питання необхідно врахувати конкретні обставини у даний період часу та особливі правові механізми щодо забезпечення евакуації осіб, які утримуються в установах попереднього ув`язнення.

Так, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який надалі був неодноразово продовжений.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану як: здійснювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, обов`язкову евакуацію затриманих осіб, що перебувають в ізоляторах тимчасового тримання; підозрюваних, обвинувачених осіб, щодо яких застосовано запобіжний захід - тримання під вартою, що перебувають в слідчих ізоляторах; етапування засуджених осіб, які відбувають такі покарання, як арешт, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк та довічне ув`язнення, з установ виконання покарань, розташованих у місцевостях, наближених до районів, де ведуться бойові дії, до відповідних установ, які розташовані в безпечній місцевості.

Відповідно до Порядку проведення обов`язкової евакуації окремих категорій населення у разі введення правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2018 р. № 934, рішення про проведення евакуації засуджених та осіб, взятих під варту, з місцевостей, наближених до районів, де ведуться бойові дії, до відповідних установ для попереднього ув`язнення та виконання покарань, які розташовані в безпечній місцевості, приймається відповідним військовим командуванням разом з військовими адміністраціями (у разі їх утворення).

Організація проведення евакуації засуджених та осіб, взятих під варту, покладається на Мін`юст - стосовно підозрюваних, обвинувачених осіб, щодо яких застосовано запобіжний захід - тримання під вартою, що перебувають у слідчих ізоляторах, засуджених осіб, які відбувають такі покарання, як арешт, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк та довічне позбавлення волі.

У разі введення правового режиму воєнного стану у місцевостях, наближених до районів, де ведуться бойові дії, проводиться обов`язкова евакуація засуджених та осіб, взятих під варту.

Таким чином, аналізуючи чинне законодавство можна дійти до висновку, що у разі перебування осіб, які утримуються в слідчих ізоляторах в районах, де відбуваються активні бойові дії тобто в районах, де існує безпосередня небезпека життю та здоров`ю таких осіб такі особи підлягають евакуації в обов`язковому порядку. Разом з тим перелік таких районів визначається Міністерством оборони України, після чого Міністерство юстиції України, Національна поліція, СБУ, Служба правопорядку через їх територіальні (міжрегіональні, регіональні) органи здійснюють оповіщення про початок евакуації засуджених та осіб, взятих під варту.

Разом з тим, ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» або інші органи не повідомляли суд про початок евакуації осіб, взятих під варту з приміщення слідчого ізолятора.

Крім того, в контексті даного питання судом враховується і офіційна інформація від уряду України щодо визначення районів бойових дій на території України. Так зі змісту актуального на день розгляду даного клопотання, офіційного переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309, з урахуванням наступних змін місто Дніпро не вважається територіальною громадою, що розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій або яка перебувають в тимчасовій окупації (блокуванні).

Відповідно до ст. 17 Конституції України оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

Наразі Збройні Сили України гідно захищають територію України, зокрема й місто Дніпро. При цьому від офіційних представників Збройних Сил України заяв про існування реальних ризиків проведення найближчим часом повномасштабних бойових дій у середмісті Дніпра, де розташований Дніпровський СІЗО, що створює безпосередню небезпеку життю та здоров`ю ув`язнених осіб, не було. При цьому суд безумовно наголошує, що об`єктивних підстав критично сприймати позицію військово-політичного керівництва України щодо оперативної ситуації в місті Дніпрі чи підстав піддавати сумнівам компетентність та реальну спроможність Збройних Сил України щодо захисту території України, зокрема і міста Дніпра не існує.

Враховуючи ці обставини суд приходить до висновку, що стороною захисту не наведено доказів, що перебування обвинуваченого у приміщенні ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» неможливе у зв`язку з існуванням реальної загрози їх життю та здоров`ю.

Таким чином, суд прийшов до висновку про необхідність продовжити ОСОБА_5 тримання під вартою строком на 60 днів.

У відповідності до ч.4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого, зокрема, статтею 114-2 КК України.

Суд, враховуючи перелічені вище підстави вважає, що альтернативний запобіжний захід у виді застави не зможе гарантувати належну поведінку обвинуваченого, тому не визначає розмір застави у вказаному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 199, 331, 369-372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 06 грудня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Повний текст ухвали складено та оголошено 11 жовтня 2024 року о 16.00 годині.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення, а обвинуваченим - з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1