Справа № 635/3190/21
Провадження № 1-кп/635/162/2024
В И Р О К

Іменем України

09 серпня 2024 року сел.Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участі:

прокурора - ОСОБА_2 ,

представника потерпілих - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел.Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, працюючого в ТОВ «ОЗСМ «АГРОТЕХ» регіональним менеджером, має на утриманні неповнолітню дитину, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , в силу ст..89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,-

встановив:

ОСОБА_5 19.08.2020 року, приблизно о 03:10 годині, керуючи технічно справним автомобілем марки «KIA» модель «K5», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та без водійського посвідчення, чим порушив вимоги п.п. 2.1.а та 2.9.а Правил дорожнього руху України згідно з яким: п. 2.1.а «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії»; п. 2.9.а «Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин»; рухався по автодорозі «Харків-Вовчанськ» з боку міста Вовчанськ в напрямку міста Харків зі швидкістю приблизно 168 км/год, в районі 19 км + 100 м даної автодороги, на території Харківського району Харківської області не впорався з керуванням, втратив контроль над транспортним засобом, допустив його виїзд за межі правого узбіччя, де сталося перекидання автомобіля з послідуючим наїздом на перешкоду - дерево, чим грубо порушив вимоги 12.1, Правил дорожнього руху України, згідно з яким: «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

Внаслідок дорожньо-транспортної події пасажир даного автомобіля ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили її смерть на місці події. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 10-12/1622-С/20 від 21.10.2020 причиною смерті ОСОБА_8 стала тупа сполучена травма тіла, що супроводжувалася переломами кісток скелета, розривами внутрішніх органів та ускладнилась розвитком гострої крововтрати.

Порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України ОСОБА_5 , які знаходяться у причинному зв`язку з подією та її наслідками, виразилися в тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем марки «KIA» модель «K5», р.н. НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, обмежену видимість у нічний час, не обрав таку швидкість руху і такі прийоми керування, які б дозволяли постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, втратив контроль над керуванням транспортного засобу, допустив його неконтрольований виїзд за межі правого узбіччя, де відбулося перекидання транспортного засобу з послідуючим наїздом на перешкоду - дерево.

Дії водія ОСОБА_5 , згідно з висновком автотехнічної експертизи № СЕ-19/121-21/5456-ІТ від 16.03.2021, знаходяться у прямому причинному зв`язку з подією та її наслідками.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав частково. Під час допиту пояснив, що вони з потерпілою ОСОБА_8 познайомилися у липні, стали мешкати разом, він познайомився з її дітьми, які називали його татом, і потім вони вирішили узаконити відносини. 18 серпня 2020 року він зробив ОСОБА_8 пропозицію і вони відзначали цю подію разом з друзями ОСОБА_9 і ОСОБА_22 в м.Харкові на вул.Набережна в період з 21:00 год до 22:30 год., пили шампанське, він випив пару ковтків, ОСОБА_8 випила на келих більше. Потім близько 23:00 год. вони поїхали додому, за кермом був він, договір оренди на автомобіль марки «KIA» модель «K5», р.н. НОМЕР_1 був укладений з ним, потім ОСОБА_8 запропонувала виїхати за місто в с.Старий Салтів. По дорозі вони заїхали на заправку на 20 км а/д Харків-Вовчанськ, заправили автомобіль, покурили, розвернули автомобіль і поїхали назад. Швидкість автомобіля була близько 100-110 км/год., він був технічно справний, вони не були пристебнуті пасками безпеки. На 19 км дороги Харків-Вовчанськ машину з невідомих причин повело праворуч, вона зачепила узбіччя і почала перевертатися. Пригода трапилася між 24:00 і 03:00 19.08.2020 року. Він прийшов до тями приблизно о 03:00 годині в автомобілі на задньому сидінні, ОСОБА_8 в салоні автомобіля не було, подушки безпеки не спрацювали. Двері автомобіля не відчинялися і він виліз через заднє скло автомобіля та почав зупиняти машини на дорозі для допомоги. Зупинився ВАЗ 2106 і разом з водієм вони знайшли ОСОБА_8 в 10-15 м від місця події між деревами. Потім він викликав швидку допомогу і поліцію і чекав допомогу. Коли приїхала швидка, лікарі констатували смерть ОСОБА_8, він від госпіталізації відмовився. Інша бригада швидкої допомоги забрав його до 4 лікарні м.Харкова, де його оглянули, зробили знімок, аналізи, переломів не було, тільки забої. У лікарню подзвонив чоловік, який попрохав кошти на перевезення ОСОБА_8, тому він поїхав додому. Він приймав участь у похороні, не переховувався від слідства. Зазначив, що він випив всього пару ковтків шампанського, що менше ніж 0,2 проміле, тому факт керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння не доведений, аналізи на визначення стану алкогольного сп`яніння в лікарні у нього не відбиралися. Крім того зазначив, що невірно зазначена швидкість автомобіля, а також вважає докази його вини фальсифікованими, оскільки не було встановлено локалізацію мобільних телефонів його і потерпілої, не були відібрані змиви із салону автомобіля, не була проведена експертиза швидкості автомобіля, отримані потерпілою і ним травми суперечать обставинам справи.

Незважаючи на фактичне невизнання своєї вини ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, встановлені судом обставини повністю підтверджуються зібраними в кримінальному провадженні та дослідженими в ході судового розгляду наступними доказами, які суд вважає належними та допустимими, а саме:

-рапортом ЧЧ Липецького відділення поліції Харківського відділу ГУНП в Харківській області про прийняття 19.08.2020 року о 03:49:50 заяви ОСОБА_5 про ДТП з потерпілими, яка надійшла зі служби 102 ;

-рапортом ЧЧ Липецького відділення поліції Харківського відділу ГУНП в Харківській області про прийняття 19.08.2020 року о 06:12:14 зави лікаря ОСОБА_30 бригади швидкої допомоги №404, яка надійшла зі служби 102 про те, що 19.08.2020 року о 06:09 за адресою: АДРЕСА_3 був виявлений потерпілий ОСОБА_5 , який доставлений до лікарні швидкої медичної допомоги;

-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань номер кримінального провадження №0001026 від 19.08.2020 за попередньою кваліфікацією за ч.2 ст.286 КК України за фактом ДТП, яке відбулося 19.08.2020 року біля 04 год в районі 19 км+100 м. автодороги «Харків-Вовчанськ;

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.08.2020 року на 19 км+100м а/д Харків-Вовчанськ, в ході якого був виявлений труп ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 і автомобіль марки КІА К5 реєстраційний номер НОМЕР_1 , з фото таблицею до нього;

-додатком до протоколу огляду місця події, а саме огляду трупа ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- схемою огляду місця дорожньо-транспортної пригоди яка відбулася 19.08.2020 в Харківському районі Харківської області на автодрозі Харків-Вовчанськ;

-актом огляду транспортного засобу, який знаходиться на тимчасовому відповідальному зберіганні від 19.08.2020, а саме автомобіля марки КІА К5, 2014 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , в якому зазначені пошкодження автомобіля в результаті ДТП;

-протоколом огляду транспортного засобу від 20.08.2020 року та фото до нього автомобіля КІА К5 р.н. НОМЕР_1 2014 року випуску чорного кольору, в ході якого були виявлені плями бурого кольору на стелі над переднім пасажирським сидінням та на боковій ручці тримання пасажира, що над вікном дверцят, та вилучено фрагмент обшивки стелі над місцем переднього пасажира з нашаруванням речовини, змив речовини бурого кольору з ручки тримача пасажира, змив речовини бурого кольору зі стелі салону авто;

-висновком експерта №10-12/1622-С/20 та фото таблицею до нього, судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якого:При судово-медичній експертизі трупа встановлена тупа сполучена травма голови, тулуба і кінцівок, а саме: голови: закрита черепно-мозкова травма у вигляді масивного крововилива у м?які покриви голови у центральному відділі тім?яної ділянки (більше зліва), крововиливу під тверду мозкову оболонку у лівій тім?яній ділянці, вогнищевих крововиливів під м?яку мозкову оболонку півкуль по верхньо-зовнішнім поверхням у лівій тім?яній і частково лобній частках та в правій тім?яній частині, рвано-забита рана в правій лобно-скроневій ділянці, множинні садна і синець на обличчі; тулуба: ділянка переривчастого осаднення на синцевій основі на передній поверхні грудної клітки, у верхньому відділі, синець на рівні 4,5 міжреберій по правій середньо-ключин лінії, множинні садна в проекції крила лівої клубової кістки, локальний перелом груднини на рівні 3 міжребір?я, подвійний локальний перелом правої ключиці в середньому відділі, розгинальні переломи правих ребер - 5,6-го по середньо-ключичній лінії; 7-го по пригруднинній лінії, 1, 2,8-го по лопатковій лінії; 3-7-го, 9-11-го по прихребтовій лінії; лівих ребер - 2, 4, 6-го по середньо-ключичній лінії; 3-го по передньо-пахвовій лінії; 5,6-го по пригруднинній лінії, 1-11-го по при хребтовій лінії, вогнищеві крововиливи у прикореневій ділянці та паренхіму легень, майже повне розтрощення правої частки печінки, множинні розриви та надриви на нижній поверхні лівої частки з крововиливом у черевну порожнину (400г кров?яних згортків та 1000мл рідкої крові), два поперечних розриви воріт правої нирки з крововиливом у навколишню жирову клітковину, крововилив у брижу поперечно-ободової кишки; кінцівок: численні садна і синці на верхніх і нижніх кінцівках, закритий поперечний оскольчатий перелом виростка правої плечової кістки, травматичні вивихи колінних суглобів, розривом капсул суглобів, а також відщепленням кісткових фрагментів на суглобових поверхнях стегнових і лівої великогомілкової кісток і крововиливом у навколишні м?які тканини. Усі тілесні ушкодження утворилися незадовго до настання смерті, у швидкій послідовності одне за іншим, внаслідок ударної та ударно-струсової дії тупих твердих предметів, за механізмом тертя. Смерть ОСОБА_8 настала внаслідок тупої сполученої травми тіла, що супроводжувалась переломами кісток скелета, розривами внутрішніх органів (зокрема майже повним розтрощенням печінки) та ускладнилась розвитком гострої крововтрати. За ступенем тяжкості вказана тупа сполучена травма тіла, що мала місце у ОСОБА_8 , має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння (п.2.1.1.а, 2 1.2, 2.1.3 л,о «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджены»). У крові та сечі трупа виявлений етиловий спирт у кількості: в крові - 2,28%, в сечі - 2,43%. Концентрація етилового спирту в крові трупа відповідає його вмісту у живих осіб при алкогольному сп?янінні середнього ступеня.

-висновком експерта №16-13/2165-С/2020 крові та сечі трупа ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2., відповідно до якого на підставі результатів судово-медичної експертизи крові та сечі трупа ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2. виявлений етиловий спирт в кількості: в крові-2,28%, в сечі-2,43%;

-висновком експерта №14/581-С/20 судово-медичної експертизи зразка крові від трупа ОСОБА_8 , відповідно до якого кров від трупа ОСОБА_8 належить до групи В з ізогематоглютиніном анти-А;

-висновком експерта №13/1229-С/20 судово-медичної експертизи об`єктів (шматочків внутрішніх органів) від трупа ОСОБА_8 , відповідно якого:при судово-медичній експертизі гістологічних препаратів із доставлених шматочків внутрішніх органів від трупа ОСОБА_8 , встановлені такі зміни - переважне недокрів?я судин внутрішніх органів. N?1- порушення цілості твердої мозкової оболонки з субдуральною гематомою, без клітинної реакції. N?2 у правій тім?яній частці - розсіяні навколосудинні крововиливи у м?яких мозкових оболонках, венозне повнокров?я, набряк у речовині мозку. №З у лівій тім?яній частці - вогнищевий крововилив у м?яких мозкових оболонках з заходом у борозну, без клітинної реакції, набряк. венозне повнокров?я у речовині мозку. N?Ne 4.5 - у правій та лівій скроневих частках - повнокров?я, набряк у ММО та речовині мозку. N?N? 6,7 - у правих та лівих підкоркових ядрах - повнокров?я судин, дрібні навколосудинні крововиливи у речовині мозку під спендимою. N? 8 - у області мосту - набряк, венозне повнокров?я, і м?яких мозкових оболонках, речовині мозку. У серці - міокардіодистрофія, фрагментація міокарду. Місцями - дифузний міофіброз. У печінці - вогнища розтрощення печінкової тканини з крововиливами без клітинної реакції, клітини Краєвського, гідропічна дистрофія. Крововиливи у легенях, еритроцити у деяких порушених бронхах. Порушення тканини однієї з нирок з крововиливом без клітинної реакції. Порушення жирової клітковини навколо однієї з надниркових залоз з крововиливом без клітинної реакції. Переважне недокрів`я внутрішніх органів;

-висновком експерта №14593/15922 від 23.09.2020, з фототаблицею до нього, за результатами проведення судової транспортно-трасологічної та авто технічної експертизи, відповідно до якого на момент експертного огляду робоча гальмова система автомобіля КІА К5 р.н. НОМЕР_2 виконувала свої основні функції та знаходилась в працездатному стані. На момент експертного огляду рульове керування автомобіля КІА К5 р.н. НОМЕР_2 виконувало свої основні функції та знаходилося в працездатному стані. На момент експертного огляду ходова частина автомобіля KIA К5 р.н. НОМЕР_1 знаходилась в технічно несправному та непрацездатному стані. Несправний стан ходової частини автомобіля КІА К5 полягав полягає у деформуванні важеля передньої підвіски лівого переднього колеса та від?єднанні правого важеля від маточини заднього правого колеса та розгерметизації переднього і заднього лівих коліс. Дані несправності ходової частини автомобіля КІА К5 р.н. НОМЕР_2 утворились в результаті дорожньо-транспортної пригоди. До дорожньо-транспортної пригоди на автомобілі КІА К5 р.н. НОМЕР_3 не було технічних несправностей, які б могли бути причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди;

-відомостями GPS-трекера щодо пересування і швидкості автомобіля КІА К5 р.н. НОМЕР_1 , починаючи з 00 год. по 03.09 год.19.08.2020, з яких вбачається, що на момент вчинення ДТП автомобіль перебував на а/д Т-21-04, швидкість автомобіля була 168.00 км/год.;

-відомостями з КНП ХОР «ЦЕМД» щодо наданої медичної допомоги ОСОБА_5 з попереднім діагнозом ЗЧМТ, струс головного мозку, садна лівої надочної ділянки, ділянки лівого плечового суглоба, лівої підлопаткової ділянки, який від госпіталізації відмовився. При огляді у нього виявлено запах алкоголю з порожнини рота;

-висновком експерта №14/599-С/20 фрагмента обшивки стелі салону та двох фрагментів марлі зі змивами із салону автомобіля КІА К5 р.н. НОМЕР_1 , відповідно до якого на фрагменті обшивки стелі салону (об`єкт №1) та двох фрагментів марлі зі змивами з салону (об`єкти №2,3) автомобіля КІА К5 р.н. НОМЕР_1 знайдена кров людини групи В з ізогемаглютиніном анті-А, походження якої від потерпілої ОСОБА_8 не виключається;

-висновком експерта №14/600-С/20 судово-медичної експертизи сонцезахисного козирка з салону автомобіля КІА К5 р.н. НОМЕР_1 , відповідно до якого на сонцезахисному козирку місця попереднього пасажира (об`єкт №1) автомобіля КІА К5 д.н. НОМЕР_1 , знайдена кров людини групи В з ізогемглютиніном анти-А, походження якої від потерпілої ОСОБА_8 не виключається. На цьому ж козирку (об`єкт №2) є незначні сліди крові людини, групова належність якої не встановлена;

-висновком експерта №14/636-С/20 судово-медичної експертизи зразка крові ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1., відповідно до якого кров ОСОБА_5 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А. Походження крові людини на фрагменті обшивки стелі салону та двох фрагментів марлі зі змивами із салону автомобіля КІА К5 р.н. НОМЕР_1 , а також на сонцезахисному козирку місця попереднього пасажира автомобіля КІА К5 д.н. НОМЕР_1 , яке не виключалось від ОСОБА_8 , від ОСОБА_5 також не можливо виключити;

-висновком експерта №9/1702СЕ-20 від 22.01.2021 судової молекулярно-генетичної експертизи, відповідно до якої генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка крові потерпілого гр. ОСОБА_5 (об?єкт N? 2), збігаються з генетичними ознаками (ДНК-профілями) сліді крові, виявлених на сонцезахисному козирку (об?єкт N? 3) (об?єкт N? 1 згідно висновку судового експерта Харківського обласного бюро судово-медично експертизи №147690-С/20 від 09.09.2020), фрагменті стелі та двох змивах поверхні;

- висновком комісійної судово-медичної експертизи №08-339/20, відповідно до підсумків якої такі ушкодження, які було встановлено при судово-медичній експертизі трупу ОСОБА_8 сформувалися за механізмом удару-стиснення-тертя від дії тупих предметів, що складають внутрішню компоновку салону автомобіля в умовах дорожньо-транспортної пригоди як результат інерційно-ротаціонного впливу (фронтально-бокове гальмування (зіткнення) та перекидання);

-висновком комісійної судово-медичної експертизи № 08-340/20, відповідно до якої ушкодження, які були визначені у ОСОБА_5 відповідно до копії карти виїзду швидкої медичної допомоги №3014 від 18.08.2020 у виді садна лівої надочної ділянки, садна в ділянці лівого плечового суглобу, садна лівої підлопаткової ділянки сформувались за механізмом тертя від тупих предметів, що складають внутрішню компоновку салону автомобіля в умовах дорожньо-транспортної пригоди як результат інерційно-ротаціонного впливу (фронтально-бокове гальмування (зіткнення) та перекидання);

-висновком комплексної судово-медичної та автотехнічної експертизи №08 341/20/7/1775КПСЕ-20, відповідно до підсумків якої локальні (поверхневі) ушкодження м`яких тканин тулубу ОСОБА_8 по передній та боковим його поверхням відображують специфічний комплекс ушкоджень, який виникає від дії трьох точкового паска безпеки -«позначка ременя безпеки». Чисельні переломи ребер та ушкодження внутрішніх органів ОСОБА_8 за своєю локалізацією і особливостями - це результах прямого й непрямого травмуючих впливів тупих предметів, які є характерними для травмування через дію паска безпеки для фронтальних або фронтально-бокових зіткнень транспортних засобів за великої «початкової» швидкості руху. Відповідно до даних з матеріалів справи та огляду транспортного засобу - пасок безпеки пасажира переднього сидіння та його кріплення не мають пошкоджень. В даному випадку на передній поверхні грудної клітини ОСОБА_8 «позначка ременя безпеки» складається з двох груп (елементів) ушкоджень:- зовнішньої (група саден передньої поверхні грудної клітини та синців (ті, що розташовані зовнішньо й нижче), садно в проекції правої ключиці (правого надпліччя), перелом правої ключиці) - серединної (група саден передньої поверхні грудної клітини, які сформувалися за загальним механізмом тертя-щипка, у напрямку зверху-вниз) Особливості розташування ушкоджень «зовнішнього» елементу т.3. «позначки ременя безпеки» (який є результатом первинної (зупиняючої) дії діагонального елементу ременя безпеки при негативному фронтальному прискоренні (зупинка, зіткнення)), переломів кінцівок та ушкоджень на голові ОСОБА_8 свідчить, що в момент дорожньо-транспортної пригоди вона знаходилася у автомобілі на правому передньому (пасажирському) сидінні і була фіксованою («пристебнутою») ременем безпеки. Формування ушкоджень «серединного» елементу т.з. «позначки ременя безпеки» є результатом вторинної дії діагонального елементу ременя безпеки, що могло виникнути лише в умовах розташування тіла ОСОБА_8 , яке було фіксоване ременем безпеки, в положенні «вниз головою». Тобто, після завершення динаміки обертів автомобіля (перевороту) гр. ОСОБА_8 залишалася в салоні перевернутого транспортного засобу і була фіксована ременем безпеки. Таким чином, зважаючи на викладене, беручи до уваги об`єм травми, який було встановлено при проведенні судово-медичної експертизи - самостійне (інерційне) переміщення (випадіння) ОСОБА_8 з салону транспортного засобу виключається на всіх етапах дорожньо-транспортної пригоди, про яку йдеться. Встановлені на трупі ОСОБА_8 смугасті садна на розгинальній поверхні лівого передпліччя, синець та садно на розгинальній поверхні лівого передпліччя, множинні невеличкі садна на передній поверхні правого та лівого стегон, ділянки переривчатих саден на передне-зовнішній поверхні лівого стегна та по передне-внутрішній поверхні правого стегна із визначеною смугастістю, множинні смугасті садна по задне-зовнішній поверхні правого стегна, лівого стегна та на задній поверхні правої гомілки сформувалися за механізмом тертя. Комплекс «смугастих» й «переривчастих» саден не може бути розцінений як ушкодження, що виникли внаслідок переміщення тіла ОСОБА_8 в салоні автомобіля в ході дорожньо-транспортної пригоди. Розташування протиспрямованих слідів крові на обличчі ОСОБА_8 , які було зафіксовано при огляді її трупу на місці виявлення, є свідченням переміщення її голови після (при) розташування її тіла в горизонтальне положення на спині. Місцерозміщення трупу ОСОБА_8 в умовах перекриття проекції її тіла зверху й боків стовбурами й гілками повалених дерев, за відома аналітичної інформації яку викладено вище, не є таким куди б могло відбутися самостійне (інерційне) переміщення її тіла. Ушкодження ОСОБА_5 зафіксовані у карті виїзду швидкої медичної допомоги «садно лівої надочної ділянки, садно лівого плечового суглобу, садно лівої під (над. )лопаткової ділянки» за своїми характеристиками та локалізацією відповідають та-ким, що найімовірніше виникли у особи, яка під час фронтально-обертального зіткнення була розташована в салоні автомобіля на передньому сидінні ліворуч (місце водія). Окрім того, встановити місцерозташування ОСОБА_5 в салоні автомобіля під час ДТП можна «шляхом виключення», на підставі змісту підсумків, які викладені вище. Відсутність визначення слідів крові, яка б належала ОСОБА_8 (за висновком судово-молекулярно-генетичної експертизи N?9/1702CE-20 від 22.01.21) на обшивці стелі та світлозахистного щитка відповідно до розташування пасажира переднього сидіння є повною невідповідністю механізму травмування ОСОБА_8 Чисельність слідів крові на обшивці стелі та світлозахистному щитку, відповідно до розташування пасажира переднього сидіння, які (за висновком судово-молекулярно-генетичної експертизи N?9/1702CE-20 від 22.01.21) належать ОСОБА_5 , не відповідає запротокольованому факту (карта виїзду швидкої медичної допомоги N?3014 від 18.08.2020) щодо відсутності у ОСОБА_5 ушкоджень, які б можна віднести до таких, які б могли б стати джерелом виразної зовнішньої кровотечі й привести до природнього розповсюдженого слідоутворення крові на вказаних поверхнях, відповідно до механізму травматизації та розміщення учасників події в салоні транспортного засобу. Окрім того покази ОСОБА_5 щодо його переміщення з перевернутого транспортного засобу з пасажирського місця через задні двері не відповідають механізму слідоутворення крові на поверхнях переднього пасажирського місця, які свідчать про те що рух слідоутворюючої поверхні відбувався зовні через відчинені пасажирські двері;

-висновком експерта №СЕ-19/121-21/5456-ІТ судової авто технічної експертизи, відповідно до висновку якого у даній дорожній обстановці водій автомобіля «КІА К5 ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.12.1 і 12.6г) Правил дорожнього руху. У дорожній обстановці водій автомобіля КІА К5 ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти виникненню даної ДТП шляхом виконання вимог п.12.1 Правил дорожнього руху. У діях водія автомобіля КІА К5 ОСОБА_5 убачаються невідповідності вимогам п.12.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП;

-поясненнями потерпілої ОСОБА_15 , яка є матір`ю загиблої ОСОБА_8 , яка зазначила, що їй відомо, що донька зустрічалась із ОСОБА_5 , вона закохалася, довіряла йому, а з його боку було багато брехні. 18.08.2020 близько 21-22 год. вона була на зв`язку із донькою, яка була в піднесеному настрої. А вранці 19 серпня 2020 року о 04 год. обвинувачений подзвонив до її мами ОСОБА_16 , повідомив, що сталося ДТП, її донька загинула, розповів, що донька керувала автомобілем і не впоралася з керуванням, піймала узбіччя. Але донька ніколи б не сіла за кермо у темну пору доби. Нічого не було зрозуміло і вони поїхали шукати місце ДТП, але не знайшли. Потім вони поїхали до моргу і в машині вона побачила труп доньки, у неї була травма правої скроні, тому вона не повірила, що донька була за кермом. Обвинувачений повинен був приїхати в 4 лікарню, але вони його там не знайшли, його телефон був вимкнений. Обвинуваченого вона побачила тільки на наступний день, вони разом їздили оформлювати документи і купували речі на похорон. Так склалася ситуація, що вона жила у обвинуваченого 3-4 дні щоб дізнатися правду про ДТП. Обвинувачений був на похороні, але каяття з його боку вона не побачила, матеріальної допомоги він ні на поховання, ні потім дітям не надавав. Донька проживала разом з нею і дітьми, була фізичною особою-підприємцем, вони були на її утриманні, також кошти на утримання дітей надавав колишній чоловік доньки. Діти проживають на даний час з нею у Польщі, смерть матері стала для них стала стресом, діти є інвалідами, у хлопчика загострилася хвороба і він потребує індивідуального навчання.

-поясненнями потерпілого ОСОБА_17 , який є колишнім чоловіком ОСОБА_8 , який пояснив, що після розлучення в 2019 році, деякий час мешкав з дружиною, надавав кошти на утримання дітей. Приблизно за тиждень до загибелі ОСОБА_8 він дізнався про ОСОБА_5 . 19.08.2020 року подзвонила ОСОБА_15 , повідомила про ДТП і попросила забрати сина. Він хотів з`ясувати обставини дорожньо-транспортної пригоди і подзвонив обвинуваченому, який сказав, що ОСОБА_8 сама винувата у ДТП, не була пристебнута паском безпеки, повідомив, що перебуває у 4 лікарні. Він попросив ОСОБА_5 його дочекатися, але тесть повідомив, що ОСОБА_5 утік. Потім вони з обвинуваченим ще протягом 3-4 днів спілкувалися. Діти перебували на утриманні дружини і його утриманні;

- поясненнями свідка ОСОБА_21 , який пояснив, що наприкінці серпня 2020 року в м.Харків ввечері, близько 19-20 год., в будинку, де проживає його дівчина ОСОБА_22 , зібралися він, ОСОБА_22 , ОСОБА_8 і обвинувачений. ОСОБА_8 і ОСОБА_5 приїхали на автомобілі КІА, який залишили біля будинку. Вони були в гостях декілька годин, ОСОБА_5 зробив ОСОБА_8 пропозицію, вони усі разом випили пляшку шампанського чи вина, ОСОБА_5 також пив разом з усіма. Потім ОСОБА_8 с обвинуваченим поїхали на зазначеному автомобілі додому, на дворі вже була ніч. Хто сідав за кермо він не бачив. Вранці о 07:00 год. він побачив пропущений дзвінок від ОСОБА_5, передзвонив йому, дізнався про ДТП і поїхав забирати його із лікарні невідкладної допомоги. Вони їздили з обвинуваченим на місце ДТП, так як він щось загубив, здається телефон, у нього було декілька телефонів. Що розповідав обвинувачений про обставини ДТП він не пам`ятає.

Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази в сукупності за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінальних правопорушень, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд визнає їх належними та допустимими доказами для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством.

Досліджені в судовому засіданні документи, висновки експертів відповідають вимогам щодо їх отримання, проведення та оформлення, складені уповноваженими процесуальними особами, узгоджуються між собою.

Дослідивши зазначені докази, а також з`ясувавши передбачені ст.91 КПК України обставини, що належать до предмета доказування, суд вважає, що ці докази в їх сукупності та взаємозв`язку доводять факт вчинення обвинуваченим кримінально-караного діяння, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і вони в їх сукупності та взаємозв`язку є достатніми для ухвалення обвинувального вироку стосовно ОСОБА_5

Суд, розглядаючи кримінальне провадження відповідно до вимог ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, вважає вину ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення встановленою та доведеною у повному обсязі.

Часткове визнання обвинуваченим своєї вини, постійна зміну показів суд розцінює, як намагання уникнути кримінальної відповідальності за скоєне.

Покази обвинуваченого і його твердження щодо фальсифікації доказів повністю спростовуються висновками вищевказаних експертиз, якими підтверджується, що на момент вчинення ДТП автомобіль знаходився у справному стані, що за кермом перебував саме ОСОБА_5 , який під час керування транспортним засобом порушив п.12.1 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку із виникненням ДТП. Потерпіла ОСОБА_8 перебувала на пасажирському сидінні, була пристебнута паском безпеки і не могла після ДТП самостійно покинути автомобіль, про що свідчить характер її травм, а характер травм ОСОБА_5 свідчить про його перебування на місці водія.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суд зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікаря-нарколога і лікаря-психіатра не перебуває, працював, раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП та до кримінальної відповідальності 04.09.2020 року за ч.1 ст.185 КК України.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.

Посилання захисника обвинуваченого на те, що ОСОБА_5 визнає свою вину і його щире каяття як пом`якшуючу покарання обставину, суд не приймає до уваги. Так поведінка обвинуваченого під час судового розгляду справи, постійна зміна ним показів, фактичне не визнання цивільних позовів потерпілих, намагання переховуватись від суду після зміни запобіжного заходу на більш м`який, не дозволяє суду дійти висновку про щире каяття обвинуваченого.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Щодо твердження обвинуваченого та його захисника щодо відсутності належних доказів підтвердження перебування обвинуваченого в стані алкогольного сп`яніння, суд зазначає наступне. Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_5 медичній бригаді, яка прибула на місце ДТП, повідомив, що він був пасажиром автомобіля, тому його не перевіряли на стан алкогольного сп`яніння на місці ДТП, він був госпіталізований до лікарні, де від госпіталізації відмовився і відразу покинув лікарню. В той час у інформації КНП ХОР «ЦЕМД» щодо наданої медичної допомоги ОСОБА_5 бригадою швидкої допомоги 032 зазначено, що у нього є запах алкоголю з порожнини рота. Крім того, факт вживання ним алкоголю не заперечив і сам обвинувачений, зазначивши, що вони випили пляшку шампанського на чотирьох, ОСОБА_8 випила на один келих більше. В той час як вбачається із висновків експертиз № 16-13/2165-С/2020 та №10-12/1622-С/20 у крові та сечі трупа потерпілої ОСОБА_8 виявлений етиловий спирт, у концентрації, що відповідає середньому ступеню алкогольного сп`яніння. При цьому свідок Злотник в своїх показах підтвердив, що обвинувачений пив шампанське чи вино нарівні разом із усіма. Отже суд вважає, що вказані докази у їх сукупності підтверджують факт перебування ОСОБА_5 у стані алкогольного сп`яніння на момент вчинення ДТП 19.08.2020 року. Крім того, ОСОБА_24 раніше у 2017-2018 роках притягувався до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, а саме за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, що характеризує його як особу, яка схильна до вчинення такого правопорушення.

У постанові від 06.04.2021 року у справі №364/439/18 Верховний суд зазначив, що чинний КПК не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин чи елементів складу злочину на підставі сукупності непрямих доказів, які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину чи елемент складу злочину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку.

Навпаки, положення ст. 94 КПК визначають, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює не тільки кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, але й сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Аналізуючи саме сукупність всіх непрямих доказів, які вказують на вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом факту перебування обвинуваченого під час вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, а саме: принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

При цьому суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, передбаченим ч. 2 ст. 286 КК України, проти безпеки руху та експлуатації транспортну, що призвело до загибелі людини, конкретні обставини та наслідки, особу винного, обставину, що обтяжує покарання, відсутність обставин, які пом`якшують покарання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді 8 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки, що відповідає санкції ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства.

На думку суду саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що відповідає меті покарання, підстав до застосування положень ст. 69 КК України щодо призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом суд не вбачає.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» №27 суд залишає без змін до набрання цим вироком законної сили.

Речові докази по справі відсутні.

Згідно з положеннями ст.124 КПК України на користь держави з обвинуваченого підлягають стягненню витрати за проведення судових автотехнічних експертиз №14593/15922 від 23.09.2020 в розмірі 11440,80 грн. та № СЕ-19/121-21/5456-ІТ від 16.03.2021 у розмірі 1961,4 грн.

Потерпілою ОСОБА_15 заявлений цивільний позов (остаточна редакція від 05.11.2021) щодо стягнення з ОСОБА_5 на її користь майнової шкоди у розмірі 1492514,00 грн. у зв`язку із втратою годувальника, та 971662,00 грн. моральної шкоди, з ПАТ «СГ ТАС» на її користь майнової шкоди у розмірі 28338,00 грн. та моральної шкоди в розмірі 7486,00 грн.

Потерпілим ОСОБА_17 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_25 та ОСОБА_26 заявлений цивільний позов (остаточна редакція від 05.11.2021) щодо стягнення з ОСОБА_5 на користь дітей загиблої майнової шкоди у зв`язку із втратою годувальника в розмірі 1949060,00 грн. та 971662,00 грн. моральної шкоди, з ПАТ «СГ ТАС» на користь дітей загиблої майнової шкоди у зв`язку із втратою годувальника в розмірі 170028,00 грн. та моральної шкоди в розмірі 28338,00 грн.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів автомобіля КІА К5 д.н.з. НОМЕР_1 застрахована в АТ «СГ «ТАС», поліс № НОМЕР_4 . Сума страхового відшкодування на одного потерпілого становить 260000,00 грн. за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю особи, за шкоду, заподіяну майну 130000,00 грн., франшиза становить 2500,00 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В силу положень статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до положень пункту 3 частини 1 статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно з частиною першою статті 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності; одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті.

Шкода відшкодовується: дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності; одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за; дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті.

Особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував (частина друга статті 1200 ЦК України).

Разом з тим, до відносин, що випливають із обов`язкового страхування поряд із положеннями цього Кодексу застосовуються положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон № 1961-IV).

Так, в силу статті 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону № 1961-IV ).

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є зокрема шкода пов`язана із смертю потерпілого (стаття 23 Закону № 1961-IV) .

В той час доказів того, що потерпіла ОСОБА_15 , яка є матір`ю загиблої, має право на відшкодування шкоди у зв`язку із втратою годувальника у відповідності до ст.1200 ЦК України суду не надано. Матеріали справи не містять жодного доказу про те, що донька позивача до моменту смерті отримувала дохід, за рахунок якого надала позивачу матеріальну допомогу, а позивач залежала від її заробітку, який був основним та постійним джерелом її існування. Встановлення саме цього факту є вирішальним при визнанні особи такою, що перебувала на утриманні або мала право одержання утримання. Одне лише посилання на те, що мати проживала із загиблою за однією адресою, не є доказом її перебування на утриманні в доньки і не може бути підставою для визнання за померлимою статусу годувальника позивача. За таких обставин суд не вбачає підставі для задоволення позовних вимог в цій частині.

У статті 1201 ЦК України визначено, що особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Відповідно до положення статті 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

У випадку смерті потерпілого організація або громадянин, відповідальні за заподіяння шкоди, зобов`язані відшкодувати витрати на поховання (в тому числі на ритуальні послуги і обряди) тій особі, яка понесла ці витрати.

Відповідно до пункту 27.4 Закону страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. При цьому, загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Із наданих позивачкою договору-замовлення №79 на організацію та проведення поховання та накладної №79 від 21.08.2020 року вбачається, що на поховання ОСОБА_8 було сплачено 7486,00 грн.

Тобто докази того, що витрати на поховання ОСОБА_8 понесла саме позивачка ОСОБА_15 в матеріалах справи відсутні, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

На отримання страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю ОСОБА_8 внаслідок ДТП мають право особи, визначені у п.27.3 ст.27 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року, якими є її батьки і діти. Загальний розмір такого страхового відшкодування становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку і виплачується рівними частинами.

Відповідно до ст..8 ЗУ «Про державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 року з 01 січня 2020 року встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 4723 грн.00 коп. Отже батько загиблої ОСОБА_27 , її мати ОСОБА_15 та її діти ОСОБА_25 та ОСОБА_25 мають право на отримання страхового відшкодування моральної шкоди у розмірі по від 56676,00 грн., а саме по 14169,00 грн.

Отже ОСОБА_29 та діти загиблої ОСОБА_8 має право на страхове відшкодування від ПрАТ «Страхова Група «ТАС» по 14169,00 грн. кожний.

Вимоги частин 2 та 3 статті 23 ЦК України передбачають, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди з обвинуваченого, суд виходить з того, що моральна шкода позивачці завдана смертю її доньки, що спричинило та буде спричиняти протягом усього життя позивачки їй душевні страждання. Відновити становище, яке існувало до смерті доньки у житті позивачки не можливо. Завдану їй моральну шкоду суд оцінює з урахуванням наведених позивачкою підстав в 500000,00 грн.

Стосовно вимог цивільного позивача ОСОБА_17 , який діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_25 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_26 ІНФОРМАЦІЯ_4 , суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Пунктом 27.2 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду (п.27.5 ст. 27 Закону № 1961-IV).

Зі змісту вказаних норм слідує, що максимальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого окремо не обмежується, а має здійснюватись в межах загальної суми ліміту відповідальності за всіма видами відшкодування.

Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок, зокрема, відповідно до встановленого законом порядку обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди; цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди; обов`язок з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування покладається на страховика.

За таких обставин з ПрАТ «Страхова група «ТАС» на користь неповнолітніх дітей ОСОБА_25 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_26 ІНФОРМАЦІЯ_4 підлягає стягненню матеріальна шкода у зв`язку із втратою годувальника у розмірі 170028 грн. та моральна шкода у розмірі 28338 грн.

Крім того, суд вважає, що з обвинуваченого на користь неповнолітніх дітей підлягає стягненню моральна шкода у зв`язку із втратою матері, яку суд оцінює з урахуванням наведених їх представником підстав в 500000,00 грн.

В задоводенні іншої частини позовних вимог слід відмовити.за недоведеністю.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту проголошення вироку - з 09 серпня 2024 року.

Зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання строк попереднього ув`язнення - з моменту фактичного затримання 18 квітня 2021 року по 08.11.2023 року та з 18.04.2024 року по 08.08.2024 року.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» до набрання цим вироком законної сили залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення витрати за проведення судових автотехнічних експертиз №14593/15922 від 23.09.2020 в розмірі 11440 (одинадцять тисяч чотириста сорок) грн. 80 коп. та № СЕ-19/121-21/5456-ІТ від 16.03.2021 у розмірі 1961 (одна тисяча дев`ятсот шістдесят одна) грн.40 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_15 моральну шкоду у розмірі 500000,00 (п`ятсот тисяч) грн.

Стягнути з ПрАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_15 моральну шкоду у розмірі 14169 (чотирнадцять тисяч сто шістдесят дев`ять) грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь неповнолітніх дітей ОСОБА_25 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_26 ІНФОРМАЦІЯ_4 моральну шкоду у розмірі 500000 (п`ятсот тисяч) грн.

Стягнути з ПрАТ «Страхова група «ТАС» на користь неповнолітніх дітей ОСОБА_25 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_26 ІНФОРМАЦІЯ_4 матеріальну шкоду у зв`язку із втратою годувальника у розмірі 170028 (сто сімдесят тисяч двадцять вісім) грн..

Стягнути з ПрАТ «Страхова група «ТАС» на користь неповнолітніх дітей ОСОБА_25 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_26 ІНФОРМАЦІЯ_4 моральну шкоду у розмірі 28338 (двадцять вісім триста тридцять вісім) грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії цього вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому, захиснику право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Головуючий суддя ОСОБА_1