Дата документу 04.07.2024 Справа № 335/4136/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/4136/23 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/801/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кам`янка - Дніпровська, який не працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 - в режимі відеоконференції,

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2024 року, яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 13 (тринадцять) років з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах України та в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, в органах, що надають публічні послуги на строк 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією всього належного на праві власності засудженому майна.

На підставі ст.54 КК України позбавлено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спеціального звання - «капітан поліції».

Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалено обчислювати з моменту затримання.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , права обіймати посади у правоохоронних органах України та в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, в органах, що надають публічні послуги, ухвалено обчислювати з моменту відбуття основного покарання.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить вирок суду скасувати повністю та ухвали новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати невинуватим та виправдати у зв`язку з недоведеністю наявності в діях обвинуваченого складу цього правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вирок суду першої інстанції є необґрунтованим, незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з суттєвим порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що свідчення громадян у судових засіданнях суперечать обставинам, зазначеним в обвинувальному акті. Показання свідків не спростували факту того, що ОСОБА_6 одружений та у нього на вихованні та утриманні перебуває малолітня дитина.

Сам факт військової агресії, знаходження його підзахисного на окупованій території, вкрай тяжка економічна ситуація, малолітня дитина, вже є доказом перебування особи під психологічним тиском, що впливає на її волевиявлення.

Вважає, що суд першої інстанції помилково кваліфікував дії ОСОБА_6 за ч.7 ст.111-1 КК України, що спростовується матеріалами кримінального провадження та порушує принцип презумпції невинуватості та не вирішує об`єктивно спір про право матеріальне на користь його підзахисного.

Під час досудового розслідування захист був позбавлений права приймати участь у допиті свідків, які відповідно до додатку до обвинувального акту є свідками зі сторони публічного обвинувачення.

На думку апелянта, під час судового розгляду не доведена суб`єктивна сторона злочину. В діях обвинуваченого не доведений склад злочину, передбачений ч.7 ст.111-1 КК України.

Вказує, що досліджені судом електронні докази є електронною інформацією без ознаки саме доказу.

Посилається на те, що ідентифікувати належність номерів операторів мобільного зв`язку неможливо, оскільки відсутні належним чином підтверджені персональні дані користувачів електронно-комунікаційних, які зазначені у вироку.

Крім того, свідчення фізичних осіб, також не можуть бути належними доказами, але лише тих, які мають достовірну інформацію щодо предмету дослідження.

Згідно з вироком суду, не пізніше 10 червня 2022 року (точна дата та час не встановлені), громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території м. Кам`янка-Дніпровська Василівського району Запорізької області, яке з 02 березня 2022 року є тимчасово окупованою російською федерацією територією України, будучи звільненим зі служби в поліції 23 травня 2022 року наказом ГУНП в Запорізькій області №796 о/с, з посади старшого інспектора - чергового чергової частини відділення поліції №1 Василівського районного управління поліції ГУ НП України в Запорізькій області у званні «капітан поліції», маючи відповідну освіту, фахові знання, управлінські навички та досвід роботи у правоохоронному органі понад 20-років, діючи умисно, із власних корисливих мотивів та з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями російської федерації, маючи проросійські погляди та критичне ставлення до діючої законної влади в Україні, достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, прийняв пропозицію невстановлених під час досудового розслідування осіб із числа представників збройних формувань та окупаційної адміністрації держави агресора та добровільно зайняв посаду старшого оперуповноваженого відділення карного розшуку незаконно створеного правоохоронного органу, а саме «отдела полиции №2 Управления внутренних дел по г. Васильевка и Васильевскому району Главного управления МВД по Запорожской области».

В подальшому, ОСОБА_6 , перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Кам`янка - Дніпровська та окупованій території Василівського району Запорізької області, діючи умисно та виконуючи функціональні обов`язки в інтересах окупаційної влади на займаній посаді старшого оперуповноваженого відділення карного розшуку (мовою оригіналу - старшего оперуполномоченного отделения уголовного розыска) незаконно створеного «отдела полиции №2 Управления внутренних дел по г. Васильевка и Васильевскому району Главного управления МВД по Запорожской области» разом із представниками збройних формувань рф брав участь у добових чергуваннях, проводив оперативно-розшукову діяльність, здійснював патрулювання міста, а також вчиняв протиправні дії в інтересах окупаційної влади, пов`язані з охороною прав, правопорядку, що здійснюються від імені та за стандартами держави-агресора на тимчасово окупованій території Василівського району Запорізької області, реалізація яких в свою чергу забезпечує становлення та зміцнення окупаційної влади рф шляхом утворення і функціонування незаконно створеного окупаційного правоохоронного органу рф на окупованій території України.

Заслухавши доповідь судді; захисника обвинуваченого на підтримання апеляційної скарги; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 розглядалось у суді першої інстанції у порядку, передбаченому главою 24-1 Особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень КПК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.323 КПК України, судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

За наявності таких обставин за клопотанням прокурора, до якого додаються матеріали про те, що обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, суд постановляє ухвалу про здійснення спеціального судового провадження стосовно такого обвинуваченого.

Процедури "in absentia" припускають деякий відступ від загальних правил кримінального процесу. Особливе значення при цьому надається питанню про забезпечення прав відсутнього в залі судового засідання підсудного. У прецедентній практиці Європейського Суду з прав людини були вироблені критерії, яким має відповідати таке провадження. При цьому Суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував на необхідності забезпечення процесуальних прав і гарантій осіб, що беруть участь у кримінальному процесі. До таких прав, що підлягають безумовному дотриманню, насамперед, відносяться: право бути присутнім під час розгляду справи, право на захисника, право бути вислуханим, право оскаржити заочний вирок.

Так, у рішенні "Медєніца проти Швейцарії" Європейський Суд з прав людини зазначив, що існування процедури заочного кримінального провадження не викликає заперечень лише за умови, що при цьому дотримуються гарантії, що забезпечують права людини, закріплені Конвенцією.

Ключове значення в цьому випадку відіграє повідомлення особи про порушене проти неї кримінальне провадження, яке мало бути здійснено відповідно до процесуальних і матеріальних вимог, що гарантують ефективне здійснення її прав, при тому, що неясна і неофіційна інформація є недостатньою (справа "Сейдовіч проти Італії"). Повідомлення має бути зроблене офіційно, а твердження про наявність повідомлення з листів родичів або від співробітників засобів масової інформації (справа "Шомоді проти Італії"), є необґрунтованими.

Відповідно до вимог статті 297-5 КПК України, повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

У цьому провадженні вказаних вимог було дотримано як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду, а також апеляційного провадження, що стороною захисту не заперечується на не спростовано.

Зокрема, повістка про виклик обвинуваченого ОСОБА_6 в судове засідання суду апеляційної інстанції була опублікована у ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження - «Урядовий кур`єр» випуск №131 від 28 червня 2024 року; повідомлення про дату, час та місце розгляду провадження також розміщено на офіційному веб-сайті Судової влади.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів, оскаржуваний вирок суду цим вимогам закону відповідає. Суд першої інстанції під час розгляду даного кримінального провадження ретельно дослідив зібрані по справі докази в їх сукупності, надав цим доказам належну юридичну оцінку, правильно встановив фактичні обставини справи та обґрунтовано визнав ОСОБА_6 винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

Як зазначено вище, судовий розгляд зазначеного провадження здійснювався за відсутністю обвинуваченого ОСОБА_6 у спеціальному судовому провадженні, рішення про проведення якого було прийняте з урахуванням тих обставин, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, знає про розпочате щодо нього кримінальне провадження та переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України (м. Кам`янка-Дніпровська), з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження).

У зв`язку з цим, обвинувачений ОСОБА_6 не був допитаний судом в якості обвинуваченого по суті висунутого йому обвинувачення.

Разом з тим, судом при проведенні спеціального судового провадження були виконані вимоги, передбачені статтею 297-5 КПК України.

Захист обвинуваченого за призначенням здійснював фахівець в галузі права - адвокат ОСОБА_8 .

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_9 , який обіймає посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку ВП №1 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області, який суду пояснив, що з обвинуваченим він познайомився під час виконання своїх службових обов`язків ще до окупації м.Кам`янка-Дніпровська збройними силами РФ. До повномасштабного вторгнення військ РФ на територію України обвинувачений не приховував проросійських поглядів та негативного ставлення до України, незважаючи на те, що працював в Національній поліції. Після вторгнення військ РФ на територію України обвинувачений повідомив свідкові, що не залишить тимчасово окуповану територію та має намір вступити на службу до російської поліції якщо йому запропонують роботу там. Після виїзду 18 березня 2022 року на підконтрольну Україні територію свідок в телефонній розмові пропонував ОСОБА_6 також виїхати до м.Запоріжжя, проте обвинувачений повторно повідомив свідкові, що має намір вступити на службу до «народної міліції», куди його запросив призначений окупаційною владою керівник вищезазначеного незаконного правоохоронного органу ОСОБА_10 .

Від батьків, які залишилися проживати на території тимчасово окупованого Василівського району Запорізької області, свідкові стало відомо, що в серпні 2022 року ОСОБА_6 разом з начальником так званого «Каменско-Днепровского отдела полиции» ОСОБА_11 проводили обшук будинку батьків свідка.

Свідок продовжує спілкуватися зі знайомими, які залишилися проживати на тимчасово окупованій території Василівського району Запорізької області. Зазначені особи повідомили свідкові, що ОСОБА_6 вступив на службу до так званого «Каменско-Днепровского отдела полиции» на початку червня 2022 року.

На переконання свідка, ОСОБА_6 мав можливість виїхати з тимчасово окупованої території на підконтрольну Україні територію як вчинили інші працівники ВП №1 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області, які залишилися вірними присязі на вірність Українському народові.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що обіймає посаду начальника сектору превенції ВП №1 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області. З обвинуваченим свідок працював в одному відділені поліції з 2021 року. Після окупації району збройними силами РФ всі поліцейські, які відмовилися від співпраці з окупантами, виїхали на підконтрольну Україні територію за наказом начальника ГУНП в Запорізькій області, який був доведений до відома працівників поліції у месенджері «Telegram». В групі, створеній невдовзі після окупації території Василівського району Запорізької області військами РФ у месенджері для координації дій працівників ВП №1 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області, доведення до них наказів керівництва, обвинувачений написав, що не має наміру залишати окуповану територію. Від знайомих, які залишилися проживати на тимчасово окупованій території, свідкові відомо, що ОСОБА_6 до червня 2022 року на громадських засадах здійснював охорону громадського порядку на території району, а після створення так званої «народної міліції» на початку червня 2022 року він вступив на службу до неї.

Свідок ОСОБА_13 суду повідомив, що з 2020 року він проходить службу у ВП №1 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції. З обвинуваченим познайомився під час служби в поліції, де останній працював старшим інспектором чергової частини до моменту окупації району військами РФ, має звання капітан поліції.

На початку березня 2022 року всім працівникам відділення в месенджери «Telegram» та «WhatsApp» надійшов наказ начальника ГУНП в Запорізькій області виїхати з тимчасово окупованої території до м. Запоріжжя. Свідок виїхав до м. Запоріжжя 04 квітня 2022 року. За наказом керівництва поліцейські відділення з травня 2022 року збирали оперативну інформацію щодо обстановки на території м. Кам`янка-Дніпровська із застосуванням зв`язків з мешканцями району, які в силу різних обставин не залишили тимчасово окуповану територію та залишилися там проживати. Від знайомих, які залишилися в м. Кам`янка-Дніпровська після його окупації військами РФ, свідок дізнався, що ОСОБА_6 наприкінці травня - на початку червня 2022 року вступив на службу до створеного окупаційною владою правоохоронного органу «народна міліція», де працює в черговій частині. На переконання свідка, обвинувачений мав можливість виїхати з тимчасово окупованої території на підконтрольну Україні територію як це зробили поліцейські, які залишилися вірними присязі.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що він проходить службу у ВП АДРЕСА_2 на посаді старшого дільничного офіцера поліції. З обвинуваченим познайомився під час проходження служби у ВП №1 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області, де останній працював на посаді інспектора чергової частини. Після окупації території району військами РФ всім поліцейським відділення у месенджерах надійшов наказ начальника ГУНП в Запорізькій області виїхати на підконтрольну Україні територію, який свідок виконав 04 квітня 2022 року.

В подальшому свідок від колег дізнався, що обвинувачений залишився на окупованій території та вступив на службу до утвореного окупаційною владою правоохоронного органу «народна міліція». Що спонукало його пристати на пропозицію окупаційної влади та зрадити присязі свідкові невідомо. Свідкові особисто пропонував роботу в зазначеному незаконному правоохоронному органі призначений окупаційною владою начальником «народної міліції» ОСОБА_15 , який обіцяв велику заробітну плату за службу в «міліції».

Свідок ОСОБА_16 повідомила, що з обвинуваченим познайомилася під час проходження служби у ВП №1 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області, де вона до окупації працювала помічником чергового, а ОСОБА_6 - черговим чергової частини відділення.

В травні 2022 року вона за наказом начальника ГУНП в Запорізькій області виїхала на підконтрольну Україні територію, а ОСОБА_6 залишився в м.Кам`янка-Дніпровська. Від колег, які також залишили тимчасово окуповану територію, їй стало відомо, що ОСОБА_6 вступив на службу до утвореного окупаційною владою незаконного правоохоронного органу «народна міліція» на початку червня 2022 року. Що його спонукало пристати на пропозицію окупантів та зрадити присязі поліцейського, їй невідомо.

Свідок ОСОБА_17 пояснила, що вона проходить службу у Василівському РВП ГУНП в Запорізькій області на посаді начальника сектору адмінпрактики. ОСОБА_6 на момент повномасштабного вторгнення військ РФ на територію України працював черговим ВП № 1 Василівському РВП ГУНП в Запорізькій області. Після окупації території району військами РФ всім поліцейським відділення у месенджерах надійшов наказ начальника ГУНП в Запорізькій області виїхати на підконтрольну Україні територію, який свідок виконала 16 березня 2022 року. Від колег їй відомо, що обвинувачений зазначений наказ керівництва не виконав та не виїхав на підконтрольну Україні територію.

14 або 15 березня 2023 року ОСОБА_6 як співробітник карного розшуку незаконного правоохоронного органу проводив обшук за місцем реєстрації свідка, про що останній стало відомо від її матері, яка залишилася проживати на тимчасово окупованій території в будинку свідка. Мати знайома з обвинуваченими та не могла його сплутати з іншою особою, оскільки до початку війни вона протягом тривалого часу працювала прибиральницею ВП №1 Василівському РВП ГУНП в Запорізькій області. Обшук обвинувачений проводив у форменому одязі працівника поліції рф.

Свідок також зазначила, що їй не відомі факти примушування колишніх працівників відділення працівників поліції йти працювати на окупаційну владу. На її переконання, всі працівники мали можливість виїхати на підконтрольну Україні територію і продовжити проходити службу в Національній поліції, а ті, хто залишився в окупації і пішли працювати в «народну міліцію», зробили це свідомо і добровільно.

Крім того, в судовому засіданні дослідженні такі документи:

протокол, складений 10 листопада 2022 року за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - знаття інформації з електронних інформаційних систем, додаток до нього у вигляді оптичного диску, протоколу огляду зазначеного диску від 29 квітня 2023 року. Встановлено, що в них містяться електронні файли з електронними таблицями зарплатних відомостей всіх співробітників незаконного правоохоронного органу «Главное управление МВД в Запорожской области» за квітень та травень 2022 року із зазначенням органу чи територіального підрозділу, в яких вони проходять службу, займаної посади, ім`я, розміру грошової винагороди в російських рублях, що підтверджує факт функціонування незаконних правоохоронних органів на тимчасово окупованій військами рф території Запорізької області, зокрема у місті Кам`янка-Дніпровська;

ухвалу слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 06 липня 2022 року (ЄУН 4807/2761/22), якою надано дозвіл на проведення у відношенні ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , негласних слідчих (розшукових) дій, а саме: - аудіо, відеоконтроль ОСОБА_18 ; - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж - з абонентського номера телефону оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 , а також з відомостей з мобільних додатків «Telegram», «WhatsApp», «Viber», які зареєстровані на зазначений абонентський номер телефону оператора мобільного зв`язку, що знаходиться в користуванні у ОСОБА_18 ; - зняття інформації з електронних інформаційних систем - з абонентського номера телефону оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 , а також з відомостей з мобільних додатків «Telegram», «WhatsApp», «Viber», які зареєстровані на зазначений абонентський номер телефону оператора мобільного зв`язку, що знаходиться в користуванні у ОСОБА_18 ; - установлення місцезнаходження радіообладнання (радіоелектронного засобу) - мобільного телефону з абонентським номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 , що знаходиться в користуванні у ОСОБА_18 ; - візуальне спостереження за ОСОБА_18 з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів для спостереження;

- протокол про результати зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 04 вересня 2022 року, згідно з яким, в ході вказаної негласної слідчої (розшукової) дії були зафіксовані телефонні розмови ОСОБА_18 із іншими абонентами протягом липня 2022 року. Під час цих розмов вказані особи обговорюють вирішення кадрових питань, що стосуються роботи незаконно створених органів міліції на території Василівського району Запорізької області, затвердження штатного розкладу, працевлаштування конкретних кандидатів. Додатком до протоколу огляду є диск для лазерних систем зчитування, на якому містяться файли з відповідними аудіозаписами розмов, які були прослухані судом безпосередньо у судовому засіданні;

- протокол негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем, складений 04 вересня 2022 року слідчим в ОВС 2-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області, слідчим встановлено факт прив`язки облікового запису програмного забезпечення «Телеграм» за ідентифікатором - номером абонента НОМЕР_1 , яким особисто користується ОСОБА_18 ;

- протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 04 вересня 2022 року з додатком у вигляді оптичного носія інформації та протоколу огляду вищезазначеного додатку протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 29 квітня 2023 року, з яких убачається, що в ході зняття інформації з електронних інформаційних систем - відомостей з мобільного додатку «Телеграм», який зареєстрований на номер телефону, що використовується ОСОБА_18 виявлено файл під назвою «приказ по личному составу».

Документ має такі реквізити: герб РФ, МВД Росии ГУМВД по Запорожской области. На першій сторінці зазначеного документа міститься інформація про призначення (далі мовою оригіналу) « ОСОБА_6 на должность старшого оперуполномоченого отделения уголовного розыска отдела полиции № 2 Управления внутренних дел по г. Васильевка и Васильевскому району Главного управления МВД по Запорожской области, по контракту, с 10 июня 2022 года, вновь принятую по заявлению, установив должностной оклад по 17-му тарифному разряду в размере 17 960 рублей. Основание: заявление ОСОБА_6 ».

Крім того, виявлено файл з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », в якому міститься інформація, що з 10 червня 2022 року обвинувачений ОСОБА_6 працює у вищезазначеному незаконному правоохоронному органі на посаді старшого оперуповноваженого відділу карного розшуку.

У файлі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 на закрепление за табельным огнестрельным оружием», у переліку зазначених співробітників міститься ім`я обвинуваченого із зазначенням його посади - «старший оперуполномоченный».

З документів з найменуваннями «график дежурств с 25.07.22 по 31.07.22», «график дежурств с 01.08.22 по 07.08.22», «график дежурств с 12.09.22 по 18.09.22», «график дежурств с 05.09.22 по 11.09.22», «график дежурств с 29.08.22 по 04.09.22», убачається, що обвинуваченого систематично призначали черговим.

Отже, сукупністю досліджених доказів поза розумним сумнівом підтверджується те, що ОСОБА_6 , будучи громадянином України, перебуваючи на території м.Кам`янка-Дніпровська Василівського району Запорізької області, яке з 02 березня 2022 року є тимчасово окупованою рф територією України, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, добровільно зайняв посаду старшого оперуповноваженого відділення карного розшуку (мовою оригіналу - «старшего оперуполномоченного отделения уголовного розыска» незаконно створеного правоохоронного органу, а саме «отдела полиции № 2 Управления внутренних дел по г. Васильевка и Васильевскому району Главного управления МВД по Запорожской области».

Вказаний факт підтверджується показаннями свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які узгоджуються з письмовими доказами, зокрема з відомостями із протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до яких свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 впізнали обвинуваченого, який, будучи поліцейським на посаді чергового чергової частини відділення поліції №1 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області, вступив до лав «народної міліції» в тимчасово окупованому м. Кам`янка-Дніпровська.

Також, вказані відомості узгоджуються з інформацією, отриманою за результатами проведення НСРД.

Так, згідно з протоколом, складеним 10 листопада 2022 року за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем у відношенні ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , та додатку до нього у вигляді оптичного диску та протоколу огляду вказаного диску від 29 квітня 2023 року, встановлено, що в них містяться електронні файли з електронними таблицями зарплатних відомостей всіх співробітників незаконного правоохоронного органу «Главное управление МВД в Запорожской области» за квітень та травень 2022 року із зазначенням органу чи територіального підрозділу, в яких вони проходять службу, займаної посади, ім`я, розміру грошової винагороди в російських рублях, що підтверджує факт функціонування незаконних правоохоронних органів на тимчасово окупованій військами рф території Запорізької області, зокрема у місті Кам`янка-Дніпровська.

Крім того, згідно з протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем у відношенні ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , від 04 вересня 2022 року з додатком у вигляді оптичного носія інформації та протоколу огляду вищезазначеного додатку протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 29 квітня 2023 року убачається, що в ході зняття інформації з електронних інформаційних систем - відомостей з мобільного додатку «Телеграм», який зареєстрований на номер телефону, що використовується ОСОБА_18 виявлено файл під назвою «приказ по личному составу». На першій сторінці зазначеного документа міститься інформація про призначення (далі мовою оригіналу) « ОСОБА_6 на должность старшого оперуполномоченого отделения уголовного розыска отдела полиции №2 Управления внутренних дел по г. Васильевка и Васильевскому району Главного управления МВД по Запорожской области, по контракту, с 10 июня 2022 года, вновь принятую по заявлению, установив должностной оклад по 17-му тарифному разряду в размере 17 960 рублей. Основание: заявление ОСОБА_6 ».

Крім того, зі змісту файлу під назвою «Штатное расписание отдела полиции №2 УВД по г. Васильевка и Васильевскому району ГУВД по Запорожской области», убачається наявність інформації, що з 10 червня 2022 року обвинувачений ОСОБА_6 працює у вищезазначеному незаконному правоохоронному органі на посаді старшого оперуповноваженого відділу карного розшуку.

У файлі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 на закрепление за табельным огнестрельным оружием», у переліку зазначених співробітників міститься ім`я обвинуваченого із зазначенням його посади - «старший оперуполномоченный».

З документів з найменуваннями «график дежурств с 25.07.22 по 31.07.22», «график дежурств с 01.08.22 по 07.08.22», «график дежурств с 12.09.22 по 18.09.22», «график дежурств с 05.09.22 по 11.09.22», «график дежурств с 29.08.22 по 04.09.22», убачається, що обвинувачений систематично призначався черговим.

Стосовно версії сторони захисту щодо відсутності доказів добровільності зайняття ОСОБА_6 посади патрульного у незаконному правоохоронному органі, то така версія спростовується сукупністю наданих стороною обвинувачення доказів, які досліджені судом та яким надана належна оцінка, в тому числі і показаннями свідків, які є очевидцями події.

Також, не знайшли свого підтвердження доводи захисника про те, що обвинувачений міг погодитись на співпрацю з окупаційною владою під впливом сімейних обставин або під тиском, у зв`язку із вкрай тяжкою економічною ситуацією, наявністю у обвинуваченого малолітньої дитини, а також через те, що на тимчасово окупованій території постійно знаходяться російські військові.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що такі твердження спростовуються показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .

Перевіряючи доводи захисника про не забезпечення права сторони захисту приймати участь у допиті свідків обвинувачення, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до вимог ч.4 ст.95 КПК України, свідки сторони обвинувачення були допитані під час судового розгляду за участю захисника, який не був позбавлений можливості ставити свідкам запитання.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що стороною обвинувачення у цьому провадженні доведено, що обвинувачений ОСОБА_6 , будучи громадянином України, добровільно зайняв посаду у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території м.Кам`янка-Дніпровська Василівського району Запорізької області та разом із представниками збройних формувань рф брав участь у добових чергуваннях, проводив оперативно-розшукову діяльність, здійснював патрулювання міста, а також вчиняв протиправні дії в інтересах окупаційної влади, пов`язані з охороною прав, правопорядку, що здійснюються від імені та за стандартами держави-агресора на тимчасово окупованій території Василівського району Запорізької області, реалізація яких в свою чергу забезпечує становлення та зміцнення окупаційної влади рф шляхом утворення і функціонування незаконно створеного окупаційного правоохоронного органу рф на тимчасово окупованій території України.

Отже, суд першої інстанції, здійснюючи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

Свої висновки суд належним чином вмотивував в оскаржуваному вироку та з цими висновками повністю погоджується колегія суддів.

Таким чином, доводи захисника щодо недоведеності складу вищевказаного злочину в діях його підзахисного, є безпідставними та спростовуються наявними в справі доказами, які у своїй сукупності вказують на невимушеність поведінки обвинуваченого, відсутності будь-якого примусу щодо нього, а відтак, і цілковитої добровільності його дій, а доводи захисника про протилежне ґрунтуються на припущеннях.

В матеріалах провадження відсутні об`єктивні дані, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_6 , вчиняючи дії, вказані в обвинувальному акті та у вироку суду, діяв не добровільно.

Вважати показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 неналежними та недопустимими доказами, як про це просить захисник, жодних підстав немає.

Показання вказаних осіб повністю узгоджуються з іншими доказами і на їх спростування стороною захисту жодних доказів не надано.

З доводами захисника про те, що досліджені судом електронні докази є електронною інформацією без ознаки саме доказу, колегія суддів також не погоджується і звертає увагу на те, що вказані докази отримані органом досудового розслідування за результатами здійснення негласних слідчих (розшукових) дії - аудіо, відеоконтроль особи, зняття інформації з електронних інформаційних систем, зняття інформації з електронних інформаційних систем; установлення місцезнаходження радіообладнання (радіоелектронного засобу); візуального спостереження за особою, які проведені у відповідності з вимогами закону.

Також, безпідставними є доводи апелянта про неможливість ідентифікувати належність номерів операторів мобільного зв`язку, оскільки такі доводи суперечать матеріалам провадження.

Достовірність отриманих стороною обвинувачення відомостей щодо належності номерів операторів мобільного зв`язку певним особам, у встановленому законом порядку не спростована.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч.1 ст.337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, обґрунтовано вважав зазначені докази належними, допустимими, достовірними та в сукупності - достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено з дотриманням вимог ст.65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості та фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, особи винного тощо.

Свої висновки в частині призначеного покарання суд також належним чином вмотивував у вироку.

Підстав для пом`якшення призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання колегія суддів не убачає.

Колегія суддів вважає, що в апеляційній скарзі захисника не наведено переконливого обґрунтування на спростування висновків суду, викладених у вироку, а тому вказана скарга задоволенню не підлягає.

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть зміну чи скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.404-405, 407, 418-419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2024 року, яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4