Справа № 304/2540/24 Провадження № 1-кс/304/779/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2024 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за № 0000003 від 04 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, про арешт майна,

У С Т А Н О В И В :

прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за № 0000003 від 04 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучені документи, речі (цінності), що вилучені в ході огляду місця події - легкового автомобіля марки «Skoda Superb», р/н НОМЕР_1 , поблизу супермаркету «АТБ» у м. Ужгород, вул. Залізнична, 2, а саме тютюнові вироби марки «Lucky Strike», у кількості 1 000 пачок, та марки «King», у кількості 2 500 пачок без марок акцизного податку, а також тютюнові вироби марки «Camel», у кількості 1 000 пачок, та вказаний автомобіль, свідоцтво про реєстрацію такого і ключі до нього.

Клопотання мотивує тим, що ТУ БЕБ у Закарпатській області здійснюється досудове розслідування даного кримінального провадження, під час якого встановлено, що 03 жовтня 2024 року отримано повідомлення 94 прикордонного загону ДПС України № 05.8/727 про виявлення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України. За вказаним повідомленням, на околиці населеного пункту Ужгород для перевірки зупинено транспортний засіб марки «Шкода», р/н НОМЕР_1 , під керуванням громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та пасажиром ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході огляду якого у багажному відділенні виявлено дев`ять пакунків тютюнових виробів без марок акцизного податку, що перевозились ними в межах Ужгородського району з метою подальшого збуту. Прокурор вказує, що з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, того ж дня за добровільної згоди власника автомобіля ОСОБА_4 та присутності власника вантажу ОСОБА_5 , органом досудового розслідування поблизу супермаркету «АТБ» у м. Ужгород, вул. Залізнична, 2, проведено огляд вказаного транспортного засобу, у салоні та багажнику якого виявлено дев`ять ящиків з цигарками без марок акцизного податку, а саме тютюнові вироби марки «Lucky Strike», у кількості 1 000 пачок, «King», у кількості 2 500 пачок без марок акцизного податку, та марки «Camel», у кількості 1 000 пачок; за результатами огляду місця події було вилучено вказані тютюнові вироби, а також транспортний засіб марки «Шкода», р/н НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію такого та ключі запалювання. Прокурор зазначає, що виявлені у ході обшуку речі є матеріальними об`єктами, що являються предметом і засобами вчинення кримінального правопорушення та, як наслідок, мають значення речових доказів вчиненого злочину, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, необхідні для всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, в тому числі необхідні для проведення судових експертиз. Постановою детектива від 03 жовтня 2024 року вилучене під час огляду місця події майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні. Враховуючи викладене, прокурор, посилаючись на норми кримінального процесуального закону, що визначають питання речових доказів та арешту майна, вказує, що у органу досудового розслідування є підстави та розумні підозри вважати, що вилучені тютюнові вироби є предметами вчинення кримінального правопорушення, а вказаний транспортний засіб, в якому знаходилися тютюнові вироби, є засобом вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказу факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказаний автомобіль, через що просить клопотання задовольнити.

У судове засідання ініціатор клопотання не з`явився, однак подав заяву, в якій клопотання підтримав та просив таке задовольнити у повному обсязі.

У судове засідання власники майна не з`явилися, будучи повідомленими про місце, дату та час розгляду клопотання у встановленому законом порядку. При цьому представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 подав слідчому судді заяву про розгляд справи за відсутності сторін, з врахуванням поданого ним письмового заперечення. Так, у поданому запереченні просить у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на належний ОСОБА_4 транспортний засіб марки «Шкода Суперб», р/н НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію такого і ключі до нього, відмовити. Вважає заявлене клопотання необґрунтованим, оскільки ОСОБА_4 , щодо майна якого ставиться питання про накладення арешту, не має процесуального статусу підозрюваного чи обвинуваченого, не несе цивільну відповідальність за особу, яка є такою у межах кримінального провадження; причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, розслідування якого здійснюється, не доведено, такий на прохання свого знайомого ОСОБА_7 підвіз його до відділення Нової пошти задля отримання посилки невідомого йому вмісту. Враховуючи наведене, вважає позицію органу досудового розслідування щодо необхідності накладення арешту на належний ОСОБА_4 транспортний засіб, такою, що свідчить про формальний характер внесеного клопотання, відсутність підстав та необґрунтованість застосування таких заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводиться.

Вивчивши подане клопотання, надані прокурором матеріали, зваживши доводи викладені у запереченні сторони захисту, слідчий суддя прийшов до такого висновку.

Пунктом 4 частини 2 статті 36 КПК України передбачено, що прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом.

Частина 5 статті 171 КПК України визначає, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

З протоколу огляду видно, що такий здійснювався 03 жовтня 2024 року із 17.16 до 19.18 год; клопотання подане до відділення зв`язку 04 жовтня 2024 року.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 цього Кодексу під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 цього Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як видно з матеріалів клопотання, 03 жовтня 2024 року № 05.8/727 до органу досудового розслідування надійшло повідомлення 94 прикордонного загону ДПС України про виявлення ознак кримінального правопорушення, згідно з яким оперативним складом головного оперативно-розшукового відділу на околиці населеного пункту Ужгород для перевірки зупинено транспортний засіб марки «Шкода», р/н НОМЕР_1 , під керуванням громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та пасажиром ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході огляду якого у багажному відділенні виявлено дев`ять пакунків тютюнових виробів без марок акцизного податку, що перевозились ними в межах Ужгородського району з метою подальшого збуту (а. к. 20, 11).

Того ж дня детективом підрозділу ТУ БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_8 за добровільної згоди власника автомобіля ОСОБА_4 , поблизу супермаркету «АТБ» у м. Ужгород, вул. Залізнична, 2 було проведено огляд місця події - транспортного засобу марки «Шкода», р/н НОМЕР_1 , у салоні та багажнику якого виявлено дев`ять ящиків з цигарками без марок акцизного податку, а саме тютюнові вироби марки «Lucky Strike», у кількості 1 000 пачок, «King», у кількості 2 500 пачок без марок акцизного податку, та марки «Camel», у кількості 1 000 пачок; за результатами огляду місця події було вилучено вказані тютюнові вироби, а також транспортний засіб марки «Шкода», р/н НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію такого та ключі запалювання (а. к. 6-9, 10).

Четвертого жовтня 2024 року за вказаним фактом було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000003 від 04 жовтня 2024 року (а. к. 5).

Як видно з матеріалів клопотання постановою детектива Територіального управління БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_8 про визнання речовими доказами від 04 жовтня 2024 року транспортний засіб марки «Шкода», р/н НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , а також вилучені під час огляду місця події тютюнові вироби визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000003 від 04 жовтня 2024 року (а. к. 24-26).

Задля встановлення невідповідності маркування на вилучених із вказаного автомобіля тютюнових виробів вимогам спеціального Закону та непридатності таких до реалізації на території України, орган досудового розслідування призначив відповідну судову експертизу матеріалів, речовин та виробів, технічну експертизу, про що прокурор долучає до клопотання відповідну постанову детектива від 04 жовтня 2024 року (а. к. 21-23).

Зі змісту ч. 2 ст. 173 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи всі наведені вище обставини, на переконання слідчого судді, наразі наявні підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, оскільки тютюнові вироби та транспортний засіб можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі наведеного слідчий суддя прийшов до висновку, що зазначене майно, відповідно до положень ст. 170 КПК України, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, постановою детектива від 04 жовтня 2024 року визнано речовим доказом, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки можуть бути використані як докази події кримінального правопорушення, доведення вини осіб, які його вчинили, та інших обставин, що підлягають доказуванню під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000003 від 04 жовтня 2024 року.

Аналізом положень ч. 2, 3 ст. 170 КПК України встановлено, що майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на наведене, арешт майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів та являється самостійною правовою підставою для арешту майна, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні та не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, на відміну від інших правових підстав.

На думку слідчого судді, таке втручання органів досудового розслідування у права і свободи особи, є розумним та пропорційним меті кримінального провадження.

Частиною 5 статті 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Нормами частини 4 статті 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

При цьому, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК).

Так, як встановлено слідчим суддею транспортний засіб марки «Skoda» моделі «Superb», р/н НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , 2016 року випуску, білого кольору, на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 (а. к. 16, 17).

За наведених обставин та з врахуванням того, що власність є одним із найголовніших об`єктів кримінально-правової охорони, слідчий суддя вважає обґрунтованим задовольнити клопотання прокурора, при цьому застосувавши щодо транспортного засобу, свідоцтва про реєстрацію такого та ключів заборону розпорядження, зважаючи на встановлені ризики приховування, псування майна, яке є речовим доказом, що у свою чергу не позбавляє власника можливості користуватися таким майном.

Слідчий суддя звертає увагу, що накладення арешту на майно в частині розпорядження таким не є припиненням або позбавленням права власності на нього. Такий захід є лише тимчасовим обмеженням права власності, тобто не забороняє користування, не припиняє права власності на нього.

Керуючись ст. 36, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за № 0000003 від 04 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «Skoda» моделі «Superb», р/н НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , 2016 року випуску, білого кольору, що на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також на Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та ключі від автомобіля, заборонивши розпоряджатися вказаним майном.

Накласти арешт на тютюнові вироби марки «Lucky Strike», у кількості 1 000 (одна тисяча) пачок та марки «King», у кількості 2 500 (дві тисячі п`ятсот) пачок без марок акцизного податку, а також тютюнові вироби марки «Camel», у кількості 1 000 (одна тисяча) пачок, заборонивши користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

Виконання зазначеної ухвали покласти на прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Згідно із ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1