Єдиний унікальний номер 333/6301/24
Провадження №1-кс/333/2076/24
УХВАЛА

Іменем України

18 липня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання домашнього арешту в кримінальному провадженні №0005381 від 16.07.2024, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сочі, Краснодарського краю російської федерації, громадянин України, освіта середня-спеціальна, який проходить військову службу за мобілізацією на посаді помічника гранатометника 3 відділення 3 взводу оперативного призначення 3 роти оперативного призначення (на БТР) 6 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, військове звання «солдат», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

18.07.2024 слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_4 , звернувся до суду із клопотанням, яке погоджене прокурором ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що наказом командира військової частини (по стройовій частині) НОМЕР_1 Національної гвардії України

№ 172 від 09.06.2023 солдата ОСОБА_5 призначено на посаду помічника гранатометника 3 відділення 3 взводу оперативного призначення 3 роти оперативного призначення (на БТР) 6 батальйону оперативного призначення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну гвардію України», Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадської безпеки і порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», правоохоронні органи - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку в Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Таким чином, ОСОБА_5 відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», являється службовою особою - працівником правоохоронного органу.

Відповідно до ст.ст. 19, 68 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Перебуваючи на посаді помічника гранатометника 3 відділення 3 взводу оперативного призначення 3 роти оперативного призначення (на БТР) 6 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 НГУ,

ОСОБА_5 знав та розумів, що відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року, на нього, у тому числі, покладено обов`язки додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до вимог п.п. 2.1. а), 2.9. а), 10.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001:

п. 2.1. Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) «посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії»;

п. 2.9. Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- п. 10.1.: Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів, ОСОБА_5 , всупереч обов`язку їх неухильного дотримання, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, тобто діючи зі злочинною недбалістю, вчинив необережний злочин, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Так, 16.07.2024, приблизно о 17 годині 30 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, керуючи автомобілем «AUDI 100», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював рух по проїзній частині вул. Рубана зі сторони вул. Дорошенка в напрямку вул. Хортицьке шосе в м. Запоріжжі. Під час руху в районі буд. АДРЕСА_2 , водій ОСОБА_5 , здійснюючи маневр повороту на право у дворовий проїзд вказаного будинку, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, у зв`язку зі зниженням уваги і реакції, а так само порушення координації дії, викликаних вживанням алкогольних напоїв, діючи із злочинною недбалістю, виїхав на лівий по ходу свого руху тротуар, де скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які знаходились на тротуарі.

Своїми діями водій ОСОБА_5 порушив вимоги п.п. 2.1. а), 2.9. а), 10.1., чинних на момент ДТП, Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, зі змінами та доповненнями, при цьому порушення ним вимог п.10.1. Правил дорожнього руху, знаходиться у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до довідки КНП «Міська лікарня №9» ЗМР №81 внаслідок даної ДТП ЗМР пішоходу ОСОБА_7 спричинено: закритий внутрішньосуглобовий перелом обох виростків лівої великогомілкової кістки зі зміщенням. Закритий перелом великого горбику лівої плечової кістки із задовільним стоянням.

Згідно з довідкою КНП «Міська лікарня №9» ЗМР №82 внаслідок даної ДТП ЗМР пішоходу ОСОБА_8 спричинено: закритий внутрішньосуглобовий перелом обох виростків лівої великогомілкової кістки зі зміщенням.

Відповідно до Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 р. N 6, тілесні ушкодження у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості за ознаками тривалого розладу здоров`я.

Таким чином, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 НГУ ОСОБА_5 , за викладених вище обставин, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч.1 ст.286-1 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Таким чином, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 НГУ ОСОБА_5 , за викладених вище обставин, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч.1 ст.286-1 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У скоєнні вищевказаних кримінального правопорушення підозрюється:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Сочі, Краснодарського краю російської федерації, громадянин України, освіта середня-спеціальна, який проходить військову службу за мобілізацією на посаді помічника гранатометника 3 відділення 3 взводу оперативного призначення 3 роти оперативного призначення (на БТР) 6 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, військове звання «солдат», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

16 липня 2024 ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України (час фактичного затримання 20 година 30 хвилин).

17 липня 2024 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_10 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди;

- висновком щодо результатів медичного огляду ОСОБА_5 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- довідками КНП «Міська лікарня №9» ЗМР, якими підтверджено наявність у ОСОБА_8 та ОСОБА_7 тілесних ушкоджень;

- показаннями потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ;

- показаннями свідка ОСОБА_12 ;

- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 НГУ (по стройовій частині) від 09.06.2023 №172;

- іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Таким чином, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 :

- може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме санкцією статті Кримінального кодексу України, якою передбачено відповідальність за кримінальне правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років. Усвідомлюючи ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень та невідворотність послідуючого покарання, він може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що є підтвердженням наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні, слідчий в повному обсязі підтримав клопотання та послався на обставини, які у ньому були викладені.

Прокурор в судовому засіданні стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.

Підозрюваний та його захисник не заперечували проти застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого, підозрюваного, захисника, доводи прокурора, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом було встановлено, що 16.07.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286-1 КК України (кримінальне провадження №0005381).

Клопотання слідчого, погодженого із прокурором оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України.

16 липня 2024 ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України (час фактичного затримання 20 година 30 хвилин).

17 липня 2024 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Щодо обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

В цьому кримінальному провадженні йдеться про причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Для визначення причетності ОСОБА_5 до подій кримінального правопорушення, слідчим суддею досліджені такі докази: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди; висновком щодо результатів медичного огляду ОСОБА_5 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; довідками КНП «Міська лікарня №9» ЗМР, якими підтверджено наявність у ОСОБА_8 та ОСОБА_7 тілесних ушкоджень; показаннями потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ; показаннями свідка ОСОБА_12 ; витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 НГУ (по стройовій частині) від 09.06.2023 №172; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Разом з тим, необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

Статтею 176 КПК України передбачено, що одним із запобіжних заходів є домашній арешт.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Вирішуючи питання про доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, шляхом заборони залишати місце служби у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, підозрюваному ОСОБА_5 , суд враховує, що він підозрюється у вчинені нетяжкого злочину, за яке передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі строком до 3 років тому може переховуватися від огрганів досудового розслідування та суду.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Бекчиєв проти Молдови» ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Таким чином, прокурором в судовому засідання доведено наявність ризиків, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вчинив кримінальне правопорушення проти безпеки дорожнього руху в стані алкогольного сп`яніння, суд вважає що існує можливість запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України шляхом застосування домашнього арешту.

Такий висновок суду гуртується на тому, що судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , приймав участь у бойових діях, проходить військову службу військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Підсумовуючи наведене, суд вважає необхідним задовольнити клопотання процесуальному прокурору про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період часу підозрюваному ОСОБА_5 , оскільки вище наведені обставини в даному випадку до мінімуму зменшили наявні ризики.

Домашній арешт відносно ОСОБА_5 необхідно встановити за місцем служби у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 179, 181, 184, 193, 196, 202, 205 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з перебуванням останнього за місцем служби у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України за адресою: АДРЕСА_3 , в період часу з 22:00 годин до 06:00 годин наступного дня, в межах строку досудового розслідування, тобто до 16.09.2024.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

1) не відлучатися за межі м. Запоріжжя, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

3) прибувати на виклик до слідчого, в проваджені якого перебувають матеріали кримінального провадження, прокурора, та суду, залежно від стадії кримінального провадження за першою вимогою;

4) утримуватись від спілкування зі свідками та підозрюваними в даному кримінальному провадженні.

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , положення ч. 5 ст. 181 КПК України, у відповідності до якої працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, у якого перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1