Справа № 214/4050/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції)

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження №0000701 від 23.05.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середньо-технічну освіту, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою АДРЕСА_1 раніше судимого:

13.03.2023 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбуття покарання з випробувальним строком на 1 рік. Вирок набрав законної сили 13.04.2023 року

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15, ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Саксаганського на стадії судового розгляду перебуває кримінальне провадження №0000701 від 23.05.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15, ч. 4 ст. 185 КК України.

14 листопада 2024 прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у зв`язку із набранням чинності Законом, яким скасована відповідальність за діяння, вчинені обвинуваченим на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, яке мотивовано тим, що 09.08.2024 набрав чинності Закон України, яким дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 КУпАП.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав у судовому засіданні клопотання прокурора та просив суд його задовольнити. Йому роз`яснено право на повний судовий розгляд кримінального провадження, однак він не бажає подальшого розгляду справи та розуміє, що закриття кримінального провадження з даних підстав не є реабілітуючими.

Захисник ОСОБА_5 підтримав клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до обвинувального акту, в період дії воєнного стану, ОСОБА_4 , діючи повторно, 23.05.2023 року приблизно о 01:30 годині, знаходячись біля буд. АДРЕСА_2 ), реалізуючи намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, впевнившись у відсутності свідків та очевидців, а також в тому, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, користуючись тим, що металева кришка люка відчинена, заліз у середину люка, де за допомогою заздалегідь заготовлених металевих кусачок жовтого кольору з чорними ручками обрізав кабель ТПП 50х2х0,4 м в кількості 37 метрів, вартість якого складає 1493,91 гривні та кабель ТПП 10х2х0,4 м в кількості 37 метрів, вартість якого складає 341,14 гривень, які належать АТ «Укртелеком», загальною вартістю 1835,05 гривень. Після цього, ОСОБА_4 з місця події намагався з викраденим зникнути, але був помічений охоронцем АТ «Укртелеком», який завадив ОСОБА_4 вчинити усіх дій, які останній вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця. Таким чином, ОСОБА_4 з причин, які не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був викритий у вчиненні злочину.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 АТ «Укртелеком» спричинено матеріальний збиток на загальну суму 1835,05 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, тобто у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у інше приміщення, який не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, не вчинивши усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, вчиненого в умовах воєнного стану.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частина 1 ст. 2 КК України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Частина 6 ст.3 КК України передбачає, що зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі - Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Отже, новим законом збільшено вартість майна, за якою розмежовується адміністративна та кримінальна відповідальність за його таємне викрадення, з 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що визначалися ст. 51 у редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009 року, до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян. Таким чином, після набрання чинності цим законом кримінально караною є крадіжка на суму, що перевищує 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Згідно абзацу четвертого частини сьомої статті 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст.479-2 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Станом на 2023 рік, коли було вчинено інкриміновану ОСОБА_4 замах на крадіжку, прожитковий мінімум для працездатних відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» становить 2684,00 грн.

З огляду на зазначене розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян для цілей кримінально-правової кваліфікації становить 1342,00 грн. Отже, з огляду на положення Закону № 3886-ХІ, який має зворотну дію в часі, кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна, вчинене у 2023 році, настає за умови вартості такого майна понад 2684,00 грн.

Зазначені зміни до КУпАП скасовують кримінальну відповідальність за крадіжки на суми від 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому згідно з ч. 1 ст. 5 КК мають зворотну дію в часі.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Суд вважає, що оскільки Законом №3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Судом встановлено, що обвинувачений, під час судового розгляду, проти закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України не заперечував.

Таким чином, суд робить висновок, що клопотання прокурора про закриття кримінального провадження є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Норми кодексу про адміністративне правопорушення не передбачають відповідальності за незакінчений склад правопорушення, а саме замах на вчинення мілкої крадіжки, тому рішення суду про закриття кримінального провадження є остаточним щодо даного правопорушення.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 про встановлення запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 27.12.2023 року змінено на домашній арешт, строк дії ухвали про зстосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту закінчився 24.02.2024 року. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України, арешти, накладені ухвалою слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.05.2023 року - підлягає скасуванню.

Суд вирішує питання щодо долі речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 124, 126, 129, 284, 369-372, 479-2 КПК України, ст. 58 Конституції України, ст.ст. 4, 5 КК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15, ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із набранням чинності законом, яким скасована відповідальність за діяння, вчинені обвинуваченим - задовольнити.

Кримінальне провадження №0000701 від 23.05.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15, ч. 4 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Скасувати арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: металеві кусачки жовтого кольору з чорними ручками та кабелі чорного кольору в кількості тридцяти штук від 1 м до 3 м, які знаходились поруч із ними, опечатані паперовими бирками, зріз кабелю, зроблений з відрізків кабелю, вилучені в ході огляду місця події та поміщені до спецпакету Національна поліція України PSP1081249, накладений ухвалою слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.05.2023 року.

Речові докази: металеві кусачки жовтого кольору з чорними ручками - знищити (т.2 а.с.32, 33), кабелі чорного кольору в кількості тридцяти штук від 1 м до 3м, опечатані паперовими бирками та зріз кабелю, зроблений з відрізків кабелю, вилучених в ході огляду місця події, поміщений до спецпакету Національна поліція України PSP1081249 -повернути потерпілому (т.2 а.с.32, 33).

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено та проголошено 15 листопада 2024 року о 08.40 годині.

Суддя ОСОБА_1