Провадження № 1-кс/344/6293/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , слідчого ОСОБА_2 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_2 , що погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у межах кримінального провадження № 0000067, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366-2 КК України, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

ВСТАНОВИЛА :

Старший слідчий звернувся з клопотанням, яке погоджено прокурором ОСОБА_7 , в якому просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави у вигляді 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування клопотання зазначено, що наказом Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області від 18.12.2020 № 28-о ОСОБА_5 з 22.12.2020 призначено на посаду начальника управління податкового аудиту Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області та присвоєно 4 (четвертий) ранг державного службовця.

Відповідно до підпункту «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» посадові та службові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику є суб`єктами, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно з ч. ч. 1-3 Положення про Державну податкову службу України (далі ДПС), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 227 від 06.03.2019, ДПС є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. ДПС у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Отже, ОСОБА_5 , будучи державним службовцем, є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) та відповідно Примітці до ст. 45 КК України є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Декларація), за минулий рік.

Рішенням Національного агентства від 10.06.2016 № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» затверджено форму декларації.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про державну службу» посади керівників та заступників керівників структурних підрозділів державних органів незалежно від рівня юрисдикції таких державних органів належать до категорії «Б».

Відповідно до примітки до ст. 51-3 Закону України «Про запобігання корупції» під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, в цій статті розуміються в тому числі особи, посади яких належать до посад державної служби категорії «А» або «Б».

Таким чином ОСОБА_5 , в розумінні Закону України «Про запобігання корупції» є особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище.

Так, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на внесення завідомо недостовірних відомостей до щорічної Декларації за 2023 рік, будучи суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», вчинила кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, за наступних обставин.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції» (в редакції Закону № 1700-VII від 26.10.2022) у декларації зазначаються відомості про об`єкти нерухомості, що належать суб`єкту декларування та членам його сім`ї на праві приватної власності, включаючи спільну власність, або знаходяться у них в оренді чи на іншому праві користування, незалежно від форми укладення правочину, внаслідок якого набуте таке право.

Абзацом 2 п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону визначено, що такі відомості включають дані щодо виду, характеристики майна, місцезнаходження, дату набуття майна у власність, оренду або інше право користування, вартість майна на дату набуття його у власність, володіння або користування.

ОСОБА_5 , 19.03.2023 о 16 год 21 хв, перебуваючи у м. Івано-Франківську, більш точну адресу досудовим слідством не встановлено, здійснила вихід у мережу Інтернет та на офіційному вебсайті ІНФОРМАЦІЯ_2 адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 використовуючи особистий кваліфікований електронний підпис, шляхом заповнення форми, визначеної Національним агентством, подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі щорічна декларація) за 2023 рік (унікальний ідентифікатор документа 2bfebe80-5c47-4263-a4e5-d7f0d4287c04), до якої умисно внесла завідомо недостовірні відомості.

Під час заповнення декларації ОСОБА_5 , як суб`єкт декларування, ознайомилась із методичними настановами щодо заповнення декларації. Таким чином, остання була обізнана із правилами заповнення декларації перед початком внесення інформації до розділів щорічної декларації за 2023 рік.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 у розділі 2.1 «Інформація про суб?єкта декларування» щорічної декларації, як місце свого проживання зазначила адресу, яка збігається із місцем її реєстрації, тобто Івано- АДРЕСА_1 .

У розділі 2.2 «Інформація про членів сім`ї суб`єкта декларування» щорічної декларації за 2023 рік ОСОБА_5 , як членів своєї сім`ї зазначила чоловіка ОСОБА_8 , вказавши місце його реєстрації, а також доньку ОСОБА_9 , поставивши відмітку про те, що місце проживання останньої не зареєстроване.

У розділі 3 «Об`єкти нерухомості» щорічної декларації за 2023 рік ОСОБА_5 вказала житловий будинок площею 62,9 квадратних метри, розташований у АДРЕСА_1 , зазначивши інше право користування ним, а саме «проживання та реєстрація». Крім цього, у вказаному розділі ОСОБА_5 вказала відомості про житловий будинок площею 37 квадратних метрів, розташований у АДРЕСА_1 , зазначивши інше право користування, а саме «реєстрація» чоловіка ОСОБА_8 .

При цьому, будь-яких об`єктів нерухомості, які перебувають у власності чи користуванні, пов`язаному із проживанням свого чоловіка ОСОБА_8 та доньки ОСОБА_10 у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» щорічної декларації за 2023 рік ОСОБА_5 не вказала.

Водночас, в ході досудового розслідування встановлено, що протягом 2023 року та станом на 31.12.2023 ОСОБА_5 разом із членами своєї сім`ї (чоловіком та донькою) проживала у квартирі АДРЕСА_2 , інформація про що умисно не відображена ОСОБА_5 у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» щорічної декларації за 2023 рік.

Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира АДРЕСА_2 на праві власності належить матері ОСОБА_5 ОСОБА_11 з 07.04.2016, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Ринкова вартість квартири АДРЕСА_2 станом на 31.12.2023 становить 2 873 000,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 у порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції», умисно вказала недостовірні відомості у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» щорічної декларації за 2023 рік, а саме не зазначила відомостей про квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить їй та членам сім?ї (чоловікові, дочці) на праві користування, вартістю 2 873 000,00 гривень.

Окрім цього, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції» у декларації зазначаються відомості про цінне рухоме майно, вартість якого перевищує 100 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року, що належить суб`єкту декларування або членам його сім`ї на праві приватної власності, у тому числі спільної власності, або перебуває в її володінні або користуванні незалежно від форми правочину, внаслідок якого набуте таке право. Такі відомості включають, серед іншого, дані щодо транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, а також щодо їх марки та моделі, року випуску, ідентифікаційного номера (за наявності). Відомості про транспортні засоби та інші самохідні машини і механізми зазначаються незалежно від їх вартості.

У розділі 6 «Цінне рухоме майно транспортні засоби» щорічної декларації за 2023 рік ОСОБА_5 зазначила відомості про наявний у власності її чоловіка ОСОБА_8 транспортний засіб марки «Opel» моделі «Movano» 2018 року випуску, право на який набуте 11.08.2020.

Водночас, ОСОБА_5 умисно не внесла відомості щодо права користування її чоловіком ОСОБА_8 впродовж 2023 року та станом на 31.12.2023 транспортним засобом марки BMW IX XDRIVE 40, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_12 , який є чоловіком племінниці ОСОБА_5 .

Вартість транспортного засобу марки BMW IX XDRIVE 40 згідно митної декларації №22UA06U8 від 14.11.2022 становить 2 778 281, 63 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 у порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції», умисно вказала недостовірні відомості у розділі 6 «Цінне рухоме майно транспортні засоби» щорічної декларації за 2023 рік, а саме не зазначила відомостей про перебування у користуванні її чоловіка ОСОБА_8 транспортного засобу марки BMW IX XDRIVE 40, реєстраційний номер НОМЕР_1 вартістю 2 778 281, 63 гривень.

Враховуючи вищенаведене, у порушення вимог п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_5 зазначила відомості у щорічній декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, які відрізняються від достовірних на загальну суму 5 651 281, 63 гривень, що у свою чергу перевищує 2000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб станом на 31.12.2023.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в умисному внесені суб`єктом декларування завідомо недостовірних відомостей до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», які відрізняються від достовірних на суму понад 2000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366-2 КК України.

20 серпня 2024 року ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченогоч. 2 ст. 366-2 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: рапортом про виявлення ознак кримінального правопорушення від 05.04.2024 №12-31-1312вн-24, декларацією особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за 2023 рік, заповненою ОСОБА_5 реєстраційною карткою на транспортний засіб BMWIXXDRIVE40, р.н. НОМЕР_1 , протоколом обшуку від 29.05.2024, проведеного за адресою: АДРЕСА_3 та вилученими в ході обшуку речами і документами, протоколом обшуку від 29.05.2024, проведеного в автомобілі марки BMWIXXDRIVE40, р.н. НОМЕР_1 та вилученими в ході обшуку документами, протоколом обшуку від 29.05.2024, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 , висновком судової оціночно-будівельної експертизи від 16.08.2024 №СЕ-19/103-24/9745-ОБ, інформацією, вилученою в ході тимчасового доступу до речей і документів ПрАТ «ВФ Україна» та протоколами її огляду, документами, вилученими в ході тимчасового доступу до речей і документів у ТОВ «Альянс-Преміум», документами, вилученими в ході тимчасового доступу до речей і документів у ТСЦ 2642, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді штрафу, громадських робіт, обмеженням волі на строк до двох років, або позбавленням волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Водночас, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_5 , запобігання продовженню злочинної діяльності та можливого ухилення від досудового слідства виникла необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді застави.

Вбачається, що застосування запобіжних заходів можливо при наявності ризиків. Ризик - це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та судового розгляду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, в ході досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбаченихч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування підозрюваній ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1.Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_5 є нетяжкими, проте передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до двохроків з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваної переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

При цьому, ОСОБА_5 в умовах дії воєнного стану, з урахуванням її статі може безперешкодно покинути територію України, чим остання користувалась в цілях відпочинку.

ОСОБА_5 на даний час обіймає посаду начальника управління податкового аудиту ГУ ДПС в Івано-Франківській області, у зв`язку із чим відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», є особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище. В силу виконання своїх службових обов`язків підозрюванамає широке коло знайомих, у тому числі і серед службових осіб правоохоронних органів та обізнана із особливостями роботи правоохоронної системи і досудового розслідування у кримінальних провадженнях.

Вищевказані обставини, дають підстави вважати, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення злочину, у разі визнання судом її винною, може переховуватися від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України як у пунктах пропуску, так і за їх межами, а також переховуватись на території України.

2.Незаконно впливати на свідків та експертів у кримінальному провадженні.

ОСОБА_5 у силу того, щодосить тривалий період часу обіймає посаду начальника управління податкового аудиту ГУ ДПС в Івано-Франківській області, без обрання їй запобіжного заходу під час досудового розслідування, матиме можливість, використовуючи свій авторитет, зв`язки в правоохоронних органах на території Івано-Франківської області та України загалом, а також здобутий досвід, впливати на свідків у кримінальному провадженні, які можуть бути обізнаними про обставини вчинення досліджуваного злочину, у тому числі на свідків, які мешкають у будинку АДРЕСА_4 та яким можуть бути відомі обставини користування нею та членами її сім`ї квартирою АДРЕСА_5 .

Таким чином, ОСОБА_5 з урахуванням відомих їй обставин вчинення кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження зможе вступати у поза процесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни наданих слідству показань або до дачі вигідних для неї показань у майбутньому.

Окрім цього, у кримінальному провадженні ще не встановлено та не допитано усіх осіб, які можуть бути обізнаними про обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_5 злочину.

Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких.

Поряд з цим, станом на даний час у кримінальному провадженні вже проводяться судові товарознавчі експертизи. У свою чергу, ОСОБА_5 , у випадку незастосування до неї запобіжного заходу, в силу набутих нею зв`язків у правоохоронних органах та інших органах державної влади, може незаконно впливати на судових експертів, які проводять судові експертизи у даному кримінальному провадженні, з метою отримання вигідних для себе, необ`єктивних, результатів проведення вищевказаних судових експертиз.

3.Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Враховуючи, що злочинні дії ОСОБА_5 в значній мірі підтверджуються документальними матеріалами, остання, враховуючи тяжкість покарання, яке їй загрожує, може умисно фальсифікувати відомості, зазначені у тих документах, які слідство ще не здобуло станом на даний час, або створювати нові документи, що міститимуть завідомо неправдиві відомості, вигідні для підтвердження лінії захисту ОСОБА_5 .

Окрім цього, на даний час перевіряється можливе внесення ОСОБА_5 недостовірних відомостей у подані нею щорічні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за 2021 та 2022 роки.

4.Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Без обрання запобіжного заходу у виді застави та покладення на неї відповідних процесуальних обов`язків ОСОБА_5 зможе, користуючись наявною у неї владою та авторитетом, у тому числі знайомствами із особами з числа високопосадовців центральних органів державної влади, координувати свої дії із іншими особами, що мають можливість впливати на викривлення значимих даних для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваною кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідуванню.

Крім того, ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для неї неправдиві показання.

При вирішенні питання про обрання підозрюваній розміру застави слід врахувати те, що остання офіційно працевлаштована, має стабільний дохід, а також згідно декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, ОСОБА_5 задекларовано доходи в загальній сумі 778 326 грн, а також готівкові кошти в національній валюті гривня в сумі 350000 грн, що є її власністю та 430000 грн готівкових коштів, які є власністю її чоловіка.

З огляду на вищевикладене, ОСОБА_5 доцільно буде визначити розмір застави в межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На переконання сторони обвинувачення, у разі визначення судом даного розміру застави, останній буде співмірним з існуючими ризиками, та буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Крім того, беручи до уваги задекларовані ОСОБА_5 доходи за 2023 рік та готівкові кошти, такий розмір застави не буде завідомо непомірним для підозрюваної.

Враховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваної, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам до ОСОБА_5 , сторона обвинувачення вважає, що необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді застави.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання.

Захисник заперечив відносно задоволення клопотання вкзавши, що ризики необхідні для застосування вказаного запобіжного заходу відсутні. Просив врахувати позитивну характеристику ОСОБА_5 за місцем роботи, сталі соціальні зв`язки.

Підозрювана просила відмовити у задоволенні клопотання.

Дослідивши матеріали, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вважаю, що клопотання слід задоволити.

П`ятим слідчим відділом (з дислокацією ум. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000067 від 05.04.2024 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366-2 КК України.

20.08.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 366-2 КК України, а саме в умисному внесені суб`єктом декларування завідомо недостовірних відомостей до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держав або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», які відрізняються від достовірних на суму понад 2000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366-2 КК України.

Можлива причетність ОСОБА_5 до інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується матеріалами, доданими до клопотання, а також доказами, зібраними в кримінальному провадженні, а саме: рапортом про виявлення ознак кримінального правопорушення від 05.04.2024 №12-31-1312вн-24, декларацією особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за 2023 рік, заповненою ОСОБА_5 реєстраційною карткою на транспортний засіб BMWIXXDRIVE40, р.н. НОМЕР_1 , протоколом обшуку від 29.05.2024, проведеного за адресою: АДРЕСА_3 та вилученими в ході обшуку речами і документами, протоколом обшуку від 29.05.2024, проведеного в автомобілі марки BMWIXXDRIVE40, р.н. НОМЕР_1 та вилученими в ході обшуку документами, протоколом обшуку від 29.05.2024, проведеного за адресою: Івано-Франківська область, Надвірнянський район, вул. Ковпака, буд. 6, висновком судової оціночно-будівельної експертизи від 16.08.2024 №СЕ-19/103-24/9745-ОБ, інформацією, вилученою в ході тимчасового доступу до речей і документів ПрАТ «ВФ Україна» та протоколами її огляду, документами, вилученими в ході тимчасового доступу до речей і документів у ТОВ «Альянс-Преміум», документами, вилученими в ході тимчасового доступу до речей і документів у ТСЦ 2642.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності (ч. 2 ст. 182 КПК України).

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про : 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до двох років з позбавленням права обіймати певн посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366-2 КК України.

Прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, усвідомлюючи неминучість покарання, що підозрювана може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та експертів у цьому кримінальному провадженні.

А отже, очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 у сукупності з іншими обставинами.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст.23, ст.224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченомуст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4ст. 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи сторони обвинувачення щодо наявності ризику спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Так, у зв`язку із набуттям статусу підозрюваної та ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання про застосування запобіжного заходу, ОСОБА_5 отримала можливість оцінити обсяг наявних у сторони обвинувачення доказів, роль речей і документів, які можуть бути використані як докази стороною обвинувачення. Враховуючи стадію досудового розслідування, необхідність проведення слідчих дій щодо встановлення та отримання додаткових доказів, достатньо ймовірним для ствердження є те, що останній використовуючи власні зв`язки може вживати заходи щодо зміни чи проховування речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушення, а також можуть мати місце перешкоди у отриманні (вилученні) таких речей і документів стороною обвинувачення.

Доводи сторони захисту про відсутність вищезазначених ризиків не спростовують наведених вище висновків слідчого судді.

При цьому слідчий суддя, бере до уваги, характеризуючі дані особи підозрюваної її вік, освіту, наявність міцних соціальних зв`язків ( перебування в шлюб, наявність дитини), наявність постійного місця проживання, позитивну характеристику за місцем роботи, а також те, що підозрювана раніше не судима.

Разом з цим, зазначені дані про особу підозрюваногї, не зменшують існування вищезазначених ризиків, оскільки вони існували і на час вчинення дій згідно підозри, а тому не утворюють жодних моральних запобіжників, які унеможливлюють при обрані підозрюваною моделі поведінки, а відтак не здатні на даному етапі кримінального провадження перешкоджати вчинити їй дії, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Частиною 5 ст. 182 КПК України визначено, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину визначається у межах до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Під час розгляду даного клопотання, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини та вимоги ч.4 ст.182 КПК України, що розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про її особу та ризиків передбачених ст.177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для неї. Частиною 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

З урахуванням обставин скоєння злочину та враховуючи характеризуючи дані особи підозрюваного, її майнового та сімейного стану ( згідно поданої декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або органів місцевого самоврядування за 2023 рік), наявність постійного місця проживання, відсутність судимостей, клопотання слід задоволити та застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з покладенням на неї додаткових обов`язків, і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження та не буде завідомо непомірним.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 182 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дняобрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193-194, 196, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задоволити.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 ( шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят ) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ України, м. Київ, МФО: 820172, р/р: UA158 201 720 355 259 002 000 002 265).

Зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора, та, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обов`язки на строк до 19 жовня 2024 року включно, в межах строку досудового розслідування;

- не відлучатися за межі Івано-Франківського району Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні, в тому числі із мешканцями будинку АДРЕСА_4 , окрім близьких родичів та членів сім`ї;

- здати на зберігання компетентними органами свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді діє до 19 жовтня 2024 року включно, та підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого в особливо важливих справах П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1