Справа № 158/3104/24
Провадження № 1-кп/0158/207/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2024 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої юридичної особи ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці кримінальне провадження №0000962 від 06.09.2024 року про обвинувачення:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Росохуватець, Підволочиського району Тернопільської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого монтером Тернопільської дистанції колії ПЧ 8, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України;

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Страшевичі, Старосамбірського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , жителя АДРЕСА_3 , працюючого монтером обхідником сигналістом Самбірської дистанції колії ПЧ 4, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді машиністів залізнично-будівельної машини філії центру з ремонту та експлуатації колійних машин АТ «Українська залізниця», за попередньою змовою в групі осіб, 05 вересня 2024 року, близько 22:00 години, перебуваючи на залізничній станції «Олика», що у с. Дерно, Луцького району Волинської області, на третій колії, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, в умовах воєнного стану, відповідно до ст. 1 Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2020, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому неодноразово продовженого, востаннє Указом Президента України № 469/2024 від 23.07.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України № 3891-ІХ від 23.07.2024, в Україні продовжено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб, умисно, таємно, злили дизельне паливо з залізнично-будівельної машини ВПР 02 №019 із серійним номером 19530187 до заздалегідь приготованих восьми поліетиленових каністр об`ємом 20 л. кожна, загалом 160 л. дизельного палива, загальною вартістю 8459 грн. 20 коп., яким розпорядились на власний розсуд, спричинивши філії «Центр з ремонту та експлуатації колійних машин» АТ «Українська залізниця» майнову шкоду на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину з приводу пред`явленого йому обвинувачення визнав в повному об`ємі, не заперечив того факту, що 05 вересня 2024 року, близько 22:00 години, перебуваючи на залізничній станції «Олика», що у АДРЕСА_4 , разом із ОСОБА_6 , працюючи на посадах машиністів залізнично-будівельної машини філії центру з ремонту та експлуатації колійних машин АТ «Українська залізниця», злили дизельне паливо з залізнично-будівельної машини ВПР 02 №019 із серійним номером 19530187 на прохання раніше невідомого чоловіка, який просив продати їм дизельне паливо. Вісім поліетиленових каністр об`ємом 20 л. кожна, привіз невідомий їм чоловік та заховав у кущах. Загалом він із ОСОБА_6 злили 160 л. дизельного палива. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину з приводу пред`явленого йому обвинувачення визнав в повному об`ємі та дав суду аналогічні покази. Крім того доповнив, що пломбу з бака залізнично-будівельної машини ВПР 02 №019 із серійним номером 19530187 зірвав він. Дане дизельне пальне мали намір продати. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 349 КПК України обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені. Суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Також враховуючи те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнали свою вину у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення за обставинами, наведеними у обвинувальному акті, беручи до уваги те, що інші учасники судового розгляду не оспорюють вказані обставини, і судом встановлено, що останні правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, суд визнає недоцільним дослідження інших письмових доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинувачених, представника потерпілої юридичної особи та дослідженням характеризуючих даних на осіб обвинувачених.

Представник потерпілої юридичної особи ОСОБА_4 , в судовому засіданні показав суду, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на момент крадіжки, працювали у їхньому структурному підрозділі на посадах машиністів залізнично-будівельної машини філії центру з ремонту та експлуатації колійних машин АТ «Українська залізниця». Про крадіжку дизельного пального, вчинену обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 їм стало відомо від працівників поліції. Вартість викраденого дизельного пального загальним об`ємом 160л. повністю відшкодовано обвинуваченими, а тому претензій матеріального характеру до обвинувачених не має. Щодо призначення міри покарання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 покладається на розсуд суду, однак на суворій мірі покарання не наполягає.

Показання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо фактичних обставин вчинення інкримінованого їм кримінального правопорушення є послідовними та змістовними, відповідають даним, наведеним у обвинувальному акті. На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченим, суд у відповідності до вимог ст. ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, характеризуючі дані на осіб обвинувачених, які до кримінальної відповідальності притягуються вперше, за місцем проживання характеризуються позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебувають.

Обставини, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення вперше, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про осіб обвинувачених, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 та ОСОБА_6 покарання в межах санкції статті закону, за якою вони притягуються до кримінальної відповідальності та приходить до висновку про можливість звільнення обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком, з покладенням на них обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки вважає, що виправлення обвинувачених можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах контролю за їх поведінкою під час іспитового строку.

Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Питання про речові докази та арешт майна суд вирішує відповідно до вимог ст. ст. 100, 174 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не обирався.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 5-ти (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно п. п. 1, 2, ч. 1, ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Визнати винним ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 5-ти (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно п. п. 1, 2, ч. 1, ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази:

- опечатувальна пломба, яка поміщена до спеціального пакета PSP2135485, зливний резиновий шланг, який поміщено до спеціального пакету QYH0015879, 8 (вісім) пластикових каністр об`ємом 20 л. кожна, заповнених рідиною з характерним запахом дизельного пального, які поміщено до 4 поліетиленових пакетів та згідно квитанції ID №399770 від 10.09.2024р. передано в камеру зберігання речових доказів ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області, що за адресою: м. Ківерці, вул. Залізнична буд. 52, Луцького району Волинської області повернути філії «Центр з ремонту та експлуатації колійних машин» АТ «Українська залізниця».

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 12.09.2024р. скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Ківерцівський районний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1