Справа № 346/5146/24
Провадження № 1-кс/346/919/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Слідчий суддя ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Коломийського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області, лейтенанта поліції ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Коломийської окружної прокуратури Івано - Франківської області у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.09.2024 року за № 0000666, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, не працює, раніше неодноразово судимого, востаннє 06.08.2024 року Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч. 1 ст. 125 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в :

клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.09.2024 близько 17:40 год. підозрюваний, перебуваючи на території господарства за адресою: АДРЕСА_2 де діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, протиставляючи себе загальновизнаним у суспільстві правилам поведінки та нормам моралі, маючи намір самоутвердитись за рахунок приниження іншої особи, демонструючи зверхність, нахабство, вседозволеність, використовуючи малозначний привід, з хуліганських спонукань, за допомогою заздалегідь заготовленого предмета для нанесення тілесних ушкоджень, а саме дерев`яної палиці, наніс декілька ударів по голові ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_2 , внаслідок чого ОСОБА_8 втратив рівновагу та впав на землю, чим спричинив йому тілесні ушкодження у виді забійної рани голови. Після цього ОСОБА_5 продовжуючи свої злочинні дії, завдав один удар кулаком руки в ділянку голови ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительці АДРЕСА_2 , яка в цей час вийшла на подвір`я. У подальшому ОСОБА_5 рухаючись за ОСОБА_9 зайшов до приміщення літньої кухні, що знаходилась на території господарства за адресою: АДРЕСА_2 , де діючи умисно завдав декілька ударів дерев`яною палицею у ділянки рук ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим спричинив тілесні ушкодження у виді забою лівої китиці та правого передпліччя.

17.09.2024 року підозрюваного ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. 18.09.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Крім тяжкості інкримінованого злочину та покарання, слідчий зазначає наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, усвідомлюючи тяжкість покарання за його вчинення; незаконно впливати свідків в цьому кримінальному провадженні, адже йому відоме їхнє місце проживання; вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не неодружений, має слабкі соціальні зв`язки.

Запобігти настанню вказаних ризиків шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо. Зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді поруки є неможливим, оскільки до органів досудового розслідування не надходили заяви від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються, за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу; у вигляді домашнього арешту - є недоцільним, оскільки останній вчинив тяжкий злочин, та як тільки його буде звільнено з-під варти, одразу ж вчинить спробу втечі, а також враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, що передбачені ст.2 КПК України. Тому слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави.

Тому до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали із зазначених підстав та просять клопотання задовольнити. При цьому вони просять врахувати, що підозрюваний є неодноразово судимий.

Підозрюваний ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України заперечує, просить обрати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту, вказує, що наміру ухилятись від досудового слідства немає, наявність у нього непогашених судимостей заперечує. Зазначає, що готовий йти служити в Збройні Сили України.

Захисник проти обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечив та просить обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту. Зазначає про тяжку хворобу матері свого підзахисного, яка потребує стороннього догляду, при цьому не надає жодних доказів на підтвердження цього.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 5 (п.1 пп. (с)) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Тримання під вартою відповідно до вказаних конвенційних положень має бути пропорційним заходом для досягнення зазначеної мети (Ladent проти Польщі, пункти 55-56).

«Обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин (Ilgar Mammadov проти Азербайджану, п.88; Erdagoz проти Туреччини, п. 51; Fox, Campbell і Hartley проти Сполученого Королівства, п 32).

Згідно з вимогами п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Як встановлено ч. 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Дослідивши обставини вчинення зазначеного кримінального правопорушення, не вирішуючи питання про доведеність вини, виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих та досліджених в судовому засіданні матеріалах, слідчий суддя переконався в тому, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах, вважаються переконливими для слідчого судді в тому, що відповідне кримінальне правопорушення могло бути вчинено, а надані слідчим до клопотання відомості в достатній мірі вказують на ймовірність його вчинення підозрюваним ОСОБА_5 .

В свою чергу, підозрюваним та його захисником не наведено обставин, які б очевидно та беззаперечно вказували на непричетність ОСОБА_5 до злочину, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру, або необґрунтованість повідомленої підозри та на цій стадії досудового розслідування відсутні підстави вважати, що повідомлення про підозру є вочевидь необґрунтованим.

При цьому необхідно відзначити, що на даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження, одним із яких є запобіжний захід, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Враховуючи обґрунтованість підозри, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено також наявність ризиків, про які зазначив слідчий. При цьому слідчий суддя також враховує особу підозрюваного, який неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, має не зняту та не погашену судимість. Крім того, слідчий суддя враховує, що підозрюваний не працевлаштуваний, він є неодруженим та не має дітей, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

Враховуючи вищенаведене слідчий суддя дійшов висновку про достатню обгрунтованість підозри та доводів слідчого, вказаних в клопотанні, про необхідність обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вищевказаним ризикам і забезпечити виконання підозрюваним процесуальних рішень.

За приписами ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину поєднаного із застосуванням насильства, має слабкі соціальні зв`язки, неоноразово судимий за кримінальні правопорушення проти здоров`я особи, на шлях виправлення не став, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення йому альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки застава не здатна запобігти ризикам вчинення підозрюваним вказаних вище дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказані підозрюваним в поясненнях обставини не спростовують заявленого колопотання. Отже, клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до даних протоколу затримання від 17.09.2024 року підозрюваного затримано того дня о 18 год. 40 хв. Тому саме з цього часу слід рахувати 60-денний строк тримання під вартою.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 27, 87, 107, 176-178, 184, 193, 194, 196, 198 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме по 15 листопада 2024 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання підозрюваного ОСОБА_5 , тобто з 18 год. 40 хв. 17 вересня 2024 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню органом досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1