Провадження №1-кп/523/1390/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2024 року

Суворовський районний суд м. Одеси в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в присутності обвинувачених, розглянувши обвинувальні акти у об`єднаному кримінальному провадженні №0000433, №0000387 по звинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , у скоєнні кримінального правопорушення за ст.ст. 189 ч. 2, 187 ч. 4 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Суворовського районного суду м.Одеси перебувають обвинувальні акти у об?єднаному кримінальному провадженні №0000433, №0000387 по звинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , у скоєнні кримінального правопорушення за ст.ст. 189 ч. 2, 187 ч. 4 КК України.

Захисником ОСОБА_6 було подано клопотання про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , посилаючись на відсутність підтверджених ризиків та альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави та просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в певний час доби, оскільки ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки: місце проживання, є особою яка працювала до затримання, на його утриманні бабуся похилого віку, має позитивні характеристики з місця мешкання.

Захисником ОСОБА_5 було подано клопотання про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , посилаючись на відсутність підтверджених ризиків та просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в певний час доби, крім того посилався на погіршення стану здоров`я свого підзахисного та ненадання належної медичної допомоги та лікування в умовах ДУ «ОСІ».

Відповідно ж до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Стаття 177 КПК України, встановлює, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

У відповідності до п. 9 Інформаційного Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 р. «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» виключною (єдиною) метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у ч. 1 ст. 177 КПК.

Стаття 177 КПК України, встановлює, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з цим, ст. 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі: незаконно, шляхом підбурювання, вмовлянням, залякуванням впливати на покази свідків, понятих, які були присутні під час проведення огляду місця події, на свідків, які вже допитані по кримінальному провадженню та які можуть бути встановлені в ході судового розслідування та потерпілих.

Разом з цим, ст. 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винними у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинувачених, у тому числі наявність в них родини й утриманців, репутацію обвинувачених, їх майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди.

Як наголошено в ст.ст. 181, 202 КПК України, домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною 1 статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом.

У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.

Приймаючи до уваги викладені обставини та встановлені в судовому засіданні ризики, враховуючи що обвинувачені мають постійні місця проживання, не має наміру перешкоджати судовому слідству, тому приходить до висновку, що відносно обвинуваченого, слід змінити міру запобіжного заходу, у вигляді домашнього арешту, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 194 ч. 5 КПК України.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до ст. 3 Конституцій України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Таким чином, обвинувачені, у випадку необхідності отримання медичної допомоги та прибуття до укриття чи бомбосховища обумовленого сиреною та/або повідомленням «Повітряна тривога» в регіоні проживання обвинуваченого, може залишити житло до того часу, поки не мине небезпека.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 314-316, 331, 369-372, главою 18 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 на домашній арешт, - задовольнити частково.

Змінити у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з застосуванням електронного засобу контролю на 2 місяці, тобто до 08.01.2025 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 такі обов`язки:

1.Цілодобово знаходитись за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності прослідувати до місця укриття чи бомбосховища найближчого до місця проживання під час оголошення сигналу «Повітряна тривога» та подальшого невідкладного повернення до визначеного цією ухвалою місця домашнього арешту після сигналу «Відбій повітряної тривоги».

2.Повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

3.Заборонити ОСОБА_7 будь-яким способом спілкуватись потерпілими та свідками по кримінальному провадженню.

Клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 на домашній арешт, - задовольнити частково.

Змінити у відношенні обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з застосуванням електронного засобу контролю на 2 місяці, тобто до 08.01.2025 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 такі обов`язки:

1.Цілодобово знаходитись за місцем свого проживання: АДРЕСА_2 , за виключенням необхідності прослідувати до місця укриття чи бомбосховища найближчого до місця проживання під час оголошення сигналу «Повітряна тривога» та подальшого невідкладного повернення до визначеного цією ухвалою місця домашнього арешту після сигналу «Відбій повітряної тривоги».

2.Повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

3.Заборонити ОСОБА_8 будь-яким способом спілкуватись потерпілими та свідками по кримінальному провадженню.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань до обвинувачених може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід і на них може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинувачених на стадії судового слідства здійснює прокурор.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1