Провадження №: 1-кс/755/2551/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" серпня 2024 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого 2 відділу слідчого управління ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000119 від 19.05.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

в с т а н о в и в:

слідчий 2 відділу слідчого управління ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 за погодженням прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки та процесуального керівництва і публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_4 , звернулася до слідчої судді з клопотанням про накладення арешту на майно, власником якого на праві приватної власності є громадянка України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_1 , а саме: на автомобіль легковий, номер двигуна НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 номер державної реєстрації: НОМЕР_4 , CHERY SQR7110S11T, 2008 року випуску, синій. Крім того, просила, заборонити державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (в тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам), виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, вчиняти реєстраційні дії щодо транспортного засобу - автомобіля легкового, номер двигуна НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 номер державної реєстрації: НОМЕР_4 , CHERY SQR7110S11T, 2008 року випуску, синій.

Мотивуючи клопотання, слідчий посилається на те, що у період лютого-березня 2014 року, Російська Федерація, використовуючи загострення політико-соціальної напруженості в Україні як привід для вторгнення на її суверенну територію, в порушення міжнародно-правових норм, у т.ч. Договору про дружбу, співпрацю та партнерство між Україною та РФ (ратифікований Законом України № 13/98-ВР від 14.01.1998 та Федеральним Законом рф № 42-ФЗ від 02.03.1999), Конституції України, із застосуванням кадрових військових підрозділів своїх збройних сил, а також підконтрольних уряду РФ проросійських політичних та інших організацій та об`єднань, вчинила захоплення адміністративних будівель органів державної влади України в Автономній Республіці Крим та міста Севастополя, блокування українських військових частин, а також організацію і проведення незаконного «референдуму щодо самовизначення Криму» на території Кримського півострову, із заздалегідь відомим та підконтрольним РФ результатом, який в подальшому став формальною підставою для прийняття незаконного рішення про включення до складу РФ території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя на правах суб`єктів федерації.

Таким чином, з 20.02.2014 року РФ як держава-агресор, здійснила окупацію території України Кримського півострова із застосуванням збройних сил, військових підрозділів та парамілітарних утворень.

З метою реалізації політики окупації та остаточного приєднання тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м. Севастополь до складу РФ, а також придушення спротиву проукраїнського населення Криму, вищим керівництвом РФ було прийнято низку «законів та підзаконних нормативних актів», якими незаконно створено так звані судові, правоохоронні органи та органи місцевого самоврядування Республіки Крим.

Так, 24.02.2022 року, у зв`язку з відкритим повномаштабним військовим вторгненням РФ в Україну, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Президент України видав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про введення військового стану в Україні» № 2002-ІХ від 24.02.2022 року та строк дії якого продовжувався відповідними Указами Президента до теперішнього часу.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянка України, ОСОБА_5 маючи умисел на добровільне зайняття посади в незаконних судових органах на тимчасово окупованій території півострова Крим, у невстановлених досудовим розслідуванням час та обставинах, проте не пізніше 07.10.2022 року, діючи з прямим умислом та усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч врегульованим чинним законодавством України суспільним відносинам у сфері національної безпеки України, перебуваючи на тимчасово окупованій території Кримського півострова, а саме - вул. Хромченка 6А, Сімферополь, добровільно зайняла посаду в незаконно створеному окупаційному судовому органі, а саме - посаду т. зв. «судді» у т.зв. «Залізнодорожнього районного суду м. Симферополя».

Так, 07.10.2022 року, на підставі указу президента РФ № 715 «О назначении судей федеральных судов и о представителях Президента Российской Федерации в квалификационных коллегиях судей субъектов Российской Федерации», ОСОБА_5 призначена на посаду т.зв. «судді» т.зв. «Залізнодорожньому районному суді м. Симферополя».

У подальшому, призначена на посаду т.зв. «судді» так званого «Залізнодорожнього районного суду м. Симферополя» ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні зазначеного незаконного судового органу, що розташований за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь, вул. Хромченка, буд. 6А , приступила до виконання своїх безпосередніх обов`язків щодо здійснення т.зв. «правосуддя» від імені держави-агресора та в її інтересах, чим грубо й систематично порушила вимоги українського та міжнародного гуманітарного права, здійснюючи судочинство від імені Російської Федерації.

Таким чином, громадянка України ОСОБА_5 , маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів окупації Кримського півострова з боку РФ та незаконності співпраці з окупаційними органами, з власної ініціативи, добровільно вирішила особисто взяти участь в утворенні та функціонуванні на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя системи незаконних органів окупаційної судової влади, та прийнята на роботу до незаконно створеного окупаційною владою РФ судового органу на посаду т.зв. «судді» т.зв. ««Залізнодорожнього районного суду м. Симферополя», де відправляє «правосуддя» від імені та в інтересах країни-окупанта, зокрема, виносячи т.зв. «рішення» іменем РФ, тобто активно здійснює свою протиправну діяльність на шкоду інтересам України.

08.06.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

На виконання вимог ст. 135 КПК України у зв`язку з тим, що підозрювана ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території АР Крим, повідомлення про підозру та повістки на 13.06.2024 року, 14.06.2024 року, 15.06.2024 року про виклик її до слідчого опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр», випуск № 117 ( 7777 ) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Крім того, повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_5 за допомогою месенджеру Telegram направлено на телефонний номер, яким вона користується.

Однак, на виклики слідчого підозрювана ОСОБА_5 систематично не з`являлася, про поважність причин неявки не повідомляла.

В свою чергу, санкція ч. 7 ст. 111-1 КК України, за якою обґрунтовано підозрюється громадянка України ОСОБА_5 , передбачає можливість конфіскації майна як виду покарання.

Документами, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, є відомості одержані безпосередньо від державних органів (їх реєстрів).

Крім того, відповідно до відомостей, наданих головним сервісним центром МВС, ОСОБА_5 на праві приватної власності належить транспортний засіб - автомобіль легковий, номер двигуна НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 номер державної реєстрації: НОМЕР_4 , CHERY SQR7110S11T, 2008 року випуску, синій.

Застосування зазначених вище обмежень у виді арешту майна надасть змогу зберегти майно, унеможливить його подальше приховання, відчуження, та, в подальшому, забезпечить можливість здійснити конфіскацію майна як виду покарання.

Крім того, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збережені цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочинів.

Таким чином, з метою запобігання можливості відчуження цього майна та недопущення виведення його з-під арешту, необхідно накласти арешт із забороною вчиняти будь-які дії щодо його відчуження.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не було тимчасово вилучене, крім того, слідчим зазначаються ризики того, що з майном можуть вчинятися дії з його подальшого відчуження, тому з метою забезпечення арешту майна, розгляд клопотання в силу ч. 2 ст. 172 КПК України можливо здійснити без повідомлення власника майна.

Суд, вивчивши клопотання, вислухавши думку слідчого, дослідивши матеріали додані до клопотання, дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини.

Як вбачається з долученої до матеріалів клопотання виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, слідче управління ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, відтак, клопотання подано за правилами підсудності.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

08.06.2024 року, складено та погоджено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України. Як вбачається з долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження, слідчим вживались заходи для вручення у спосіб, передбачений КПК України, вказаної вище підозри.

15.06.2024 року ОСОБА_5 оголошено у розшук. Здійснення розшукових заходів доручено співробітникам ІНФОРМАЦІЯ_2.

Разом з тим, органом досудового розслідування у загальнодержавному засобі масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр» розміщено повідомлення про підозру та повістку про виклик ОСОБА_5 на 13.06.2024 року, 14.06.2024 року, 15.06.2024 року до слідчого управління ІНФОРМАЦІЯ_2 у кримінальному провадженні, аналогічно повістки про виклик ОСОБА_5 розміщено на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора про прибуття до слідчого управління ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відтак, ОСОБА_5 набула статусу підозрюваної у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Отже, у разі доведення винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, майно, яке належить на праві приватної власності підозрюваній підлягатиме конфіскації у дохід держави.

Судом не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна, тому підлягає задоволенню шляхом накладення арешту.

Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Документами, які підтверджують право власності на майно, що арештовується, підтверджується відомостями, наданим головним сервісним центром МВС, в тому, що ОСОБА_5 на праві приватної власності належить транспортний засіб - автомобіль легковий, номер двигуна НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 номер державної реєстрації: НОМЕР_4 , CHERY SQR7110S11T, 2008 року випуску, синій.

Взявши до уваги вищевикладене, кваліфікацію кримінального правопорушення за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, враховуючи наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, а також забезпечуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідча суддя приходить до висновку, що вимога слідчого є обґрунтованою.

Отже, враховуючи вищевикладене, клопотання слідчого про накладення арешту підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173, 175, 309, 372, ст. 392, ст. 532 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и в:

клопотання слідчого 2 відділу слідчого управління ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000119 від 19.05.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно власником якого на праві приватної власності є громадянка України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_1 , а саме на транспортний засіб - автомобіль легковий, номер двигуна НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 номер державної реєстрації: НОМЕР_4 , CHERY SQR7110S11T, 2008 року випуску, синій.

Заборонити державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (в тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам), виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, вчиняти реєстраційні дії щодо: транспортного засобу - автомобіля легкового, номер двигуна НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 номер державної реєстрації: НОМЕР_4 , CHERY SQR7110S11T, 2008 року випуску, синій.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчих СУ ІНФОРМАЦІЯ_2, які здійснюють досудове розслідування та прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідча суддя: