Справа № 577/4051/24
Провадження № 1-кс/577/1299/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" липня 2024 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000823 від 23.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

24.07.2024 р. слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням, яке погоджено з прокурором, про накладення арешту на вилучений 23.07.2024 р. під час особистого обшуку при затриманні у ОСОБА_4 ніж металевий з написом «Willinser», довжиною 20 см, що належить ОСОБА_4 та знаходиться в камері зберігання речових доказів Конотопського РВП, для забезпечення його збереження в якості речового доказу, заборонивши його відчуження та користування.

Клопотання обґрунтовує тим, що 23.07.2023 р. о 06:09 год. від оператора екіпажу у складі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надійшло повідомлення про умисне пошкодження скла у кіоску по АДРЕСА_1 та надано орієнтування щодо зовнішності правопорушника.

Реагуючи на вказане повідомлення, о 06:15 год. екіпаж у складі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 поблизу будинку АДРЕСА_2 виявили чоловіка, зовнішність та одяг якого відповідали орієнтуванню, яким виявився ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

ОСОБА_5 , одягнений у формений одяг зі знаками розрізнення, на службовому авто, при виконанні службових обов`язків з метою перевірки вказаної особи на причетність до умисного пошкодження кіоску, вийшов із автомобіля та попросив чоловіка зупинитися.

В цей час ОСОБА_4 став тікати в напрямку будинку АДРЕСА_2 , а потім різко зупинившись на пішохідній доріжці біля буд. № 12 дістав із сумки ніж, повернувся в бік ОСОБА_5 , який його переслідував та, розмахуючи ножем у повітрі, став погрожувати вбивством, при цьому висловлюючи словесні погрози.

Після чого ОСОБА_4 втік з місця події та був у подальшому затриманий ОСОБА_5 та ОСОБА_6 біля будинку АДРЕСА_3 близько 06:30 год. 23.07.2024 р.

О 15:27 р. 23.07.2024 р. ОСОБА_4 затримано, в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.345 КК України. Під час особистого обшуку при затриманні у ОСОБА_4 в барсетці, що була при ньому, вилучено ніж металевий з написом «Willinser», довжиною 20 см, який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення погрози вбивством працівнику правоохоронного органу ОСОБА_5 .

Враховуючи те, що вилучений під час особистого обшуку при затриманні ОСОБА_4 23.07.2024 ніж металевий з написом «Willinser», довжиною 20 см, являється знаряддям вказаного кримінального правопорушення, з метою збереження його в якості речового доказу виникла необхідність накладення арешту на вищевказане майно.

В судове засідання слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. ОСОБА_3 не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання без її участі, клопотання підтримує та просить задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 надав заяву про розгляд справи без його участі, арешту майна не заперечує.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Ч.3 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Тобто, обов`язок доведення необхідності арешту майна та наявності відповідних ризиків, законодавцем покладено на особу, що звернулася з клопотання про арешт майна.

При вирішенні питання про арешт майна, відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другою статті 170 цього Кодексу).

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

В судовому засіданні встановлено, що 23.07.2024 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000823 внесені відомості щодо скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.345 КК України , а саме, що 23.07.2023 р. близько 06.30 год. перебуваючи на пр. Миру м. Конотоп біля буд.№10 ОСОБА_4 погрожував вбивством молодшому інспектору взводу реагування №3 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області ОСОБА_5 , який виконував службові обов`язки з охорони об`єктів та публічної безпеки, демонструючи при цьому ніж.(а.с. 2).

23.07.2024 р. о 15:27 год. ОСОБА_4 затримано, в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.345 КК України. Під час особистого обшуку при затриманні у ОСОБА_4 в барсетці вилучено ніж металевий з написом «Willinser», довжиною 20 см ( а.с.12-14).

Слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на майно з дотриманням встановлених КПК України строків.

Встановлено, що власниками майна є ОСОБА_4 .

Постановою слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. від 23.07.2024 р. ніж металевий з написом «Willinser», довжиною 20 см, визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні. (а.с15).

Оскільки ніж металевий з написом «Willinser», довжиною 20 см є предметом вчинення кримінального правопорушення, міг зберегти на собі сліди злочину, тому з метою забезпечення збереження речового доказу, слід накласти на нього арешт.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України,-

П О С Т А НО В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучений 23.07.2024 р. під час особистого обшуку при затриманні у ОСОБА_4 ніж металевий з написом «Willinser», довжиною 20 см, та знаходиться в камері зберігання речових доказів Конотопського РВП заборонивши його відчуження та користування для забезпечення збереження в якості речового доказу.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Відповідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

СуддяОСОБА_1