УХВАЛА

14 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 447/2455/20

провадження № 51-4497ск21

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 16 травня 2024 року щодо нього,

установив:

Як вбачається з наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень інформації, вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 27 лютого 2023 року ОСОБА_4 засуджено до покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

- за ч. 2 ст. 310 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

У відповідності до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 16 травня 2024 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд вироку Миколаївського районного суду Львівської області від 27 лютого 2023 року щодо ОСОБА_4 у касаційному порядку.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.

Частиною 1 статті 424 КПК України визначено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції.

Тобто, предметом розгляду касаційної скарги може бути судове рішення суду першої інстанції та судове рішення суду апеляційної інстанції за наслідками його перегляду, або лише рішення суду апеляційної інстанції.

Як убачається з наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень інформації, вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 27 лютого 2023 року щодо ОСОБА_4 був предметом перегляду у суді апеляційної інстанції, проте прохання щодо рішення суду апеляційної інстанції у своїй касаційній скарзі засуджений не порушує.

Як визначено ч. 2 ст. 427 КПК України, касаційна скарга, окрім іншого, має містити: обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, вимоги особи, яка подає касаційну скаргу.

Положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України визначено, що підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є: 1) істотне порушення кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції керується статтями 412-414 цього Кодексу.

Однак указаних вимог кримінального процесуального закону касатор не дотримався, оскільки у порушення п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі не зазначає у чому саме, на його думку, полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення відповідно до положень ч. 1 ст. 438 КПК України і доводи на обґрунтування цього.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 436 КПК України, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Отже, ОСОБА_4 необхідно зазначити прохання щодо судового рішення з урахуванням повноважень касаційного суду прийняти одне з рішень, передбачених ст. 436 КПК України, а зазначена ним вимога не узгоджується із вказаними повноваженнями суду касаційної інстанції.

У порушення вимог ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги не додано копію оскаржуваного судового рішення.

Крім того, у касаційній скарзі відсутня дані про те, що скарга подана у передбачений процесуальним законом строк, відповідно до ст. 426 КПК України.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Відповідно до ст. 117 ч. 1 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.

Вказані порушення перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши засудженому строк для усунення недоліків.

Слід зазначити, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги або шляхом подання додаткових документів, якщо скаржник у порушення вимог КПК України, не надав усіх документів, які мають подаватися разом із касаційною скаргою.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції у порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження, шляхом подання виправленої касаційної скарги.

Водночас, враховуючи невідповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, Верховний Суд вважає за необхідне згідно з приписом ст. 20 КПК України роз`яснити, що для складання та подання касаційної скарги засуджений може скористатись правовою допомогою. Для одержання правової допомоги засуджений, який відбуває покарання у виді позбавлення волі, вправі через адміністрацію виправної колонії звернутися до відповідного Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Залишити касаційну скаргузасудженого ОСОБА_4 без руху.

ВстановитиОСОБА_4 п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3