Справа № 133/1722/23
Провадження №1-кп/132/437/24
Вирок

Іменем України

13 листопада 2024 року Калинівський районний суд Вінницької області

в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калинівка кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000097 від 19.05.2023, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Непедівка Козятинського району Вінницької області, українця, громадянина України, не одруженого, освіта середня, тимчасово непрацюючого, студента Вінницького технологічного коледжу, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

Прокурора Козятинського відділу

Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 ,

Обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2016 року, більш точні час і дату вчинення кримінального правопорушення досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_3 , який перебував на АЗС «Маршал», що в с. Хажин Бердичівського району Житомирської області, в ході розмови з невідомим чоловіком, виник протиправний умисел, направлений одержання підробленого офіційного документа - посвідчення тракториста-машиніста, з метою отримання права керування транспортними засобами категорій «А1», «А2», «В1», «D2», «Е2», «F2», «G2» та «Н», уникнувши встановленого законодавством України порядку отримання та використання офіційних документів, встановлених Положенням про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340 (в редакції зі змінами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 946 від 15.11.2019), а саме: уникаючи проходження медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, підготовки відповідно до планів і програм, складення теоретичного, на знання діючих Правил дорожнього руху України і практичного, на перевірку навичок керування транспортним засобом, іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС - державних служб України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на порушення встановленого порядку оформлення документів, які видаються державною установою, з метою незаконного отримання права керувати транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи злочинні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , познайомився з невстановленою особою, яка обіцяла за грошову винагороду у розмірі 4500 гривень, виготовити на замовлення підроблене посвідчення тракториста-машиніста. З метою одержання підробленого посвідчення тракториста-машиніста, ОСОБА_3 передав невстановленій досудовим розслідуванням особі свою фотокартку та свої анкетні дані, які було використано під час виготовлення завідомо підробленого посвідчення тракториста - машиніста, серії НОМЕР_1 від 25.04.2016.

У квітні 2016 року, більш точні час і дату вчинення кримінального правопорушення досудовим розслідуванням не встановлено, невстановлена досудовим розслідуванням особа, передала ОСОБА_3 підроблений офіційний документ, який не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, та який виготовлений не установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою використання його іншою особою, а саме: посвідчення тракториста-машиніста, серії НОМЕР_1 , у якому зазначено, що воно видане 25.04.2016 ДІСГ в Житомирській області і надає право керувати транспортними засобами категорій «А1», «А2», «В1», «D2», «Е2», «F2», «G2» та «Н» на ім`я ОСОБА_3 , за що останній сплатив невстановленій особі грошові кошти в розмірі 4500 гривень.

В подальшому ОСОБА_3 одержавши підроблений офіційний документ посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , видане 25.04.2016 ДІСГ в Житомирській області на його ім`я, усвідомлюючи, що вказаний документ є підробленим, оскільки він не додержав встановленого законодавством України порядку отримання та використання посвідчення водія, з 2016 року почав використовувати його під час керування транспортним засобом.

Однак, 19.05.2023 о 13 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом - мінітрактором марки «DongFeng 240», без державного номерного знаку, рухаючись по вулиці Шкільній в с. Гурівці Хмільницького району Вінницької області, був зупинений поліцейським офіцером громади сектору превенції Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_5 . На вимогу працівника поліції пред`явити документ, який посвідчує право керування транспортним засобом, ОСОБА_3 , з метою введення в оману працівників поліції щодо наявності в нього права керування мінітрактором, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, пред`явив, тим самим використав, підроблене посвідчення тракториста-машиніста, серії НОМЕР_1 , видане 25.04.2016 ДІСГ в Житомирській області на своє ім`я.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-23/9418-ДД від 25.05.2023, посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , видане 25.04.2016 ДІСГ в Житомирській області на ім`я ОСОБА_3 та надає право керувати транспортними засобами категорій категорій «А1», «А2», «В1», «D2», «Е2», «F2», «G2» та «Н», не відповідає встановленим зразкам аналогічних бланків посвідчень тракториста-машиніста, що перебувають в офіційному обігу на території України.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав обставини, викладені в обвинувальному акті даного кримінального провадження, щодо повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Враховуючи думку учасників судового процесу, суд визнав недоцільним досліджувати інші докази по кримінальному провадженню, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин.

З урахуванням думки учасників судового провадження, суд вважає необхідним допитати в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_3 , а також дослідити докази, що характеризують обвинуваченого.

Також обвинуваченому ОСОБА_3 суд роз`яснив, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному визнав повністю за обставин вказаних в обвинувальному акті. Суду показав, що в приблизно в квітні 2016 року, він перебував на АЗС «Маршал», що в с. Хажин Бердичівського району Житомирської області, в ході розмови з невідомим йому чоловіком, останній пообіцяв йому за грошову винагороду у розмірі 4500 гривень, виготовити на замовлення підроблене посвідчення тракториста-машиніста. Він передав даній особі свою фотокартку та свої анкетні дані. Через деякий час дана особа передала йому підроблене посвідчення тракториста-машиніста, на його ім`я, за що він сплатив йому 4500 гривень. В подальшому він почав використовувати його під час керування транспортним засобом. 19.05.2023 о 13 годині 30 хвилин, керуючи транспортним засобом - мінітрактором марки «DongFeng 240», рухаючись по вулиці Шкільній в с. Гурівці Хмільницького району Вінницької області, його зупинив поліцейський офіцер громади та на його вимогу він пред`явив йому підроблене посвідчення тракториста-машиніста. В скоєному щиро розкаюється та просить його суворо не карати.

На досудовому слідстві дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані:

- за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою;

- за ч. 4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, в ході досудового розслідування та під час судового розгляду не встановлено.

По даному кримінальному провадженню цивільний позов не заявлявся.

Документально підтверджені витрати за проведення технічного дослідження документів експертом Вінницького НДЕКЦ МВС України (висновок експерта № СЕ-19/102-23/9418-ДД від 25.05.2023) становлять 1912,00 грн, які суд вважає за необхідне, на підставі ч.2 ст. 124 КПК України, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 на досудовому слідстві не застосовувався.

При обрані виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України, є кримінальними проступками, дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра на обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, обставини, які пом`якшують його покарання, а саме те, що він щиро розкаявся у вчинених кримінальних правопорушеннях та відсутність обставин, які обтяжують його покарання.

В свою чергу, як вбачається з обвинувального акта, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, було вчинене ОСОБА_3 у 2016 році та на момент вчинення, відповідно до ст. 12 КК України, було злочином невеликої тяжкості, а на момент розгляду справи судом є кримінальним проступком.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України, особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Згідно з висновком Верховного Суду щодо застосування норм права, зокрема, ст. 74 КПК України, який викладено у постанові від 18.06.2020 у справі № 756/6876/19 (провадження № 51-5464км19) системний аналіз вжитих у кримінальному законі формулювань «звільнення від покарання (ч.ч. 4, 5 ст. 74, ч. 1 ст. 105 КК України), «звільнення від відбування покарання» ( ст.ст. 75, 79, 104 КК України), «звільнення від призначеного покарання» (ст. 78 КК України) дає підстави зробити висновок, що під звільненням від покарання слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, визначеного в санкції статті чи призначеного судом, а від його призначення, як виду примусових заходів в цілому. Таким чином, суд, приймаючи рішення про звільнення від покарання, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині та звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру.

У відповідності до положень п. 2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Враховуючи те, що на час ухвалення вироку минуло більше трьох років з дня вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, суд, керуючись ч. 5 ст. 74 КК України, дійшов висновку про необхідність звільнення ОСОБА_3 від призначеного покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, на підставах, передбачених ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до відповідальності.

З врахуванням наведених обставин, суд вважає, що з метою попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства з обранням йому покарання в межах санкції ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в дохід держави, що буде необхідним і достатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України. Визначене таким чином покарання обвинуваченому, на переконання суду, буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого ним проступку, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і таке втручання у його права та свободи буде виправданим.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 24.05.2023 року на посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , видане 25.04.2016 ДІСГ в Житомирській області на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України підлягає скасуванню, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Питання про речові докази суд вважає необхідним вирішити в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349 ч.3, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, та на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч.5 ст.74 КК України звільнити від покарання, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності;

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 1912 (одну тисячу дев`ятсот дванадцять) гривень 00 копійок.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 24.05.2023 року, на посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , видане 25.04.2016 ДІСГ в Житомирській області на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - скасувати.

Речовий доказ по справі: посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , видане 25.04.2016 ДІСГ в Житомирській області на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке зберігається при матеріалах кримінального провадження за № 0000097 - залишити при матеріалах кримінального провадження за № 0000097.

Вирок може бути оскарженим до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ ОСОБА_1