Справа № 504/3369/24
Номер провадження 1-кп/504/665/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2024 рокус-ще Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області:

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ;

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Доброслав обвинувальний акт у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за №0000292 від 24.06.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександрівка Комінтернівського району Одеської області, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою-спеціальною освітою, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, раніше судимий вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 21.08.2024 року за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт, -

ВСТАНОВИВ:

судом встановлено, що 07.02.2024, 03.04.2024, та 11.04.2024, ОСОБА_4 перебуваючи за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_2 на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, вчиняв психологічне насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 .

Постановами Комінтернівського районного суду Одеської області: - від 27.02.2024 року у справі 504/669/24, - від 21.05.2024 року у справі 504/1714/24, - від 02.05.2024 року у справі 505/1937/24 ОСОБА_4 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за дії, що мали місце 07.02.2024, 03.04.2024 та 11.04.2024.

У продовження свого злочинного умислу спрямованого на вчинення домашнього насильства відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 в середині травня 2024 року, точний час судом не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_3 , на виконання свого злочинного умислу, знову вчинив сварку із своєю колишньою дружиною ОСОБА_5 , у ході якої здійснював психологічне насильство, щодо неї, що виразилося в образах останньої, грубою нецензурною лайкою та погрозами, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя ОСОБА_5 .

Систематичні протиправні дії ОСОБА_4 призвели до психологічних страждань його колишньої дружини ОСОБА_5 погіршення якості її життя, що виявилось у втраті повноцінного сну та відпочинку, перебування у пригніченому тривожному стані, емоційній невпевненості, постійному стресі, індивідуально- психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванні її як особистості і виникли внаслідок вчинення відносно неї систематичного домашнього насильства, яке мало місце в період з січня 2024 року по теперішній час.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 126-1 КК України за кваліфікуючими ознаками: домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

В судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, надав показання, які відповідають встановленим стороною обвинувачення та судом обставинам, повідомив, що дійсно він вчиняв психологічне насильство відносно колишньої дружини, що виявлялося у сварках та образах у нецензурній формі, за що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. Вказав, що такі дії він вчиняв через неможливість спілкування зі своїми дітьми.

Потерпіла ОСОБА_5 звернулась до суду із заявою про розгляд провадження без її участі, вказала, що наполягає на застосуванні до обвинуваченого суворого покарання.

Оскільки обвинувачений визнав свою винуватість у скоєнні кримінального проступку, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд, з`ясувавши думку учасників провадження, роз`яснивши сторонам кримінального провадження вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, що будуть досліджуватися, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім письмових доказів, що характеризують обвинуваченого та щодо процесуальних питань. Сторонам було роз`яснено, що в даному випадку вони позбавляються права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи, встановлені доказами, які судом не були досліджені.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

При призначені покарання обвинуваченому суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з вказаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Так, відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ст.126-1 КК України є нетяжким злочином.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, що відносяться до категорії нетяжких, щиро розкаявся у вчиненому, раніше судимий, хоча до моменту направлення обвинувального акту до суду прокурором судимостей не мав, не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Відповідно до доповіді органу пробації ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі окремих осіб - середній.

Суд враховує думку потерпілої, яка вказала, що обвинуваченому слід призначити суворе покарання.

Обставиною, яка передбачена ст. 66 КК України та пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка передбачена ст. 67 КК України та яка обтяжує покарання обвинуваченого судом не встановлено, в обвинувальному акті про такі не вказано.

З огляду на викладене, враховуючи особу обвинуваченого, ставлення обвинуваченого до вчиненого, думку прокурора та потерпілої суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за вчинений ним злочини передбачений ст. 126-1 КК України покарання у виді громадських робіт вище середніх межа санкції ст. 126-1 КК України.

Крім того, до призначеного покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України слід частково приєднати невідбуте покарання за вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 21.08.2024 року та остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді громадських робіт на максимальний строк із застосуванням обмежувальних заходів передбачених ст. 91-1 КК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Питання речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України. Цивільний позов не заявлено.

Враховуючи наведене, на підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання цим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 21.08.2024 року та призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

На підставі ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк один місяць обмежувальні заходи, відповідно до яких покласти такі обов`язки:

1) заборонити засудженому наближатися на 100 м. до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства потерпіла ОСОБА_5 , може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;

2) пройти програму для кривдників «Подолання домашнього насильства».

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляції через Комінтернівський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням особливостей передбачених ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1