Справа № 346/6002/24
Провадження № 1-кп/346/717/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні № 1-кп/346/717/24, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 03.10.2024 року за № 0000271, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рожнів Косівського району Івано-Франківської області, жителя та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, проходить військову службу за призовом під час мобілізації на посаді робітника підсобного відділення розгороджування взводу розгороджування роти розгородження військової частини НОМЕР_1 , на утриманні має 2 неповнолітніх дітей, судимого вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29.04.2024 року за ч.1 ст.164 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 120 годин,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений, будучи засудженим до покарання у виді громадських робіт, ухилився від відбування цього покарання.

Кримінальний проступок вчинено за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.08.2022 року ОСОБА_3 призвано на військову службу за призовом під час мобілізації та направлено для її проходження до військової частини НОМЕР_1 . Наказом командира цієї військової частини № НОМЕР_2 від 18.09.2023 року ОСОБА_3 призначений на посаду робітника підсобного відділення розгороджування взводу розгороджування роти розгородження вказаної військової частини.

Проходячи військову службу, ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.ст. 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Однак, ОСОБА_3 у порушення вимог вказаних за нормативних актів вчинив кримінальне правопорушення.

Так, вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29.04.2024 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначено покарання у виді громадських робот на строк 120 годин.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 КВК України засуджені до покарання у виді громадських робіт зобов`язані: додержуватись встановлених відповідно до закону порядку і умов відбування покарання; сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених для них об`єктах і відпрацювати встановлений судом строк громадських робіт; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації.

14.06.2024 року ОСОБА_3 поставлений на облік в Коломийському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області. 09.08.2024 року він ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт та наслідками ухилення від відбування покарання, відповідно до ч. 2 ст. 389 КК України, про що ним заповнено підписку, а також вручено направлення на громадські роботи до КП «Гвіздецький комбінат комунальних підприємств» Гвіздецької селищної ради Івано-Франківської області, для відбування покарання у виді громадських робіт, починаючи з 12.08.2024 року. В подальшому, наказом КП «Гвіздецький комбінат комунальних підприємств» № 31 від 12.08.2024 року ОСОБА_3 прийнято на громадські роботи та складено графік виходу на роботу у серпні, вересні та жовтні 2024 року.

Проте, ОСОБА_3 не приступив до відбування призначеного покарання з 26.08.2024 року та не з`явився за викликами до органу пробації для встановлення причин та обставин неявки до КП «Гвіздецький комбінат комунальних підприємств» для відбування покарання у виді громадських робіт. Тобто, ОСОБА_3 , будучи належно ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також правовими наслідками в разі ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, допустив порушення порядку і умов відбування даного покарання, а саме не з`являвся на громадські роботи 26, 27, 28, 29, 30 серпня 2024 року, 10, 11, 13, 16, 17, 18 вересня 2024 року, чим довів своє небажання стати на шлях виправлення.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч.2 ст.389 КПК України просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.

Відповідно до частини 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Згідно з ч. 3 ст. 40 КВК України ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є систематичне невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання; невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст. 389 КК України.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 389 КПК України як ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, будучи засудженим до цього покарання.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 389 КК України, є кримінальним проступком.

Суд вважає, що згідно зі ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, вказаних в ст.67 КК України, не встановлено.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує також спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого, а також особу обвинуваченого, який раніше судимий, не перебуває на обліках в наркологічному та кабінеті психіатра, характеризується за місцем проживання задовільно.

Тому суд дійшов до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст. 389 КК України у виді пробаційного нагляду, з покладенням обов`язків, передбачених ч.2 ст. 59-1 КК України, яке буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, оскільки це, на переконання суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень. Остаточне покарання обвинуваченому слід визначити за сукупністю вироків на підставі ч. 1 ст. 71 КК України з урахуванням правил співвідношення громадських робіт та пробаційного нагляду, передбачених п.4, 5 ч. 1 ст.72 КК України, відповідно до яких одному дню пробаційного нагляду відповідають вісім годин громадських робіт, приєднавши частину невідбутого покарання, а саме 44 години громадських робіт (про що вказано в довідці органу пробації від 01.10.2024 року), що відповідає 5 дням пробаційного нагляду.

Необхідності застосування запобіжного заходу до обвинуваченого до набрання цим вироком законної сили немає.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 100, 370, 373, 374, 376, 381, 382, 394 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, і призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 ( один ) рік.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання у виді громадських робіт, призначеного вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29.04.2024 року за ч.1 ст. 164 КК України, та остаточне покарання ОСОБА_3 визначити у виді пробаційного нагляду на строк 1 ( один ) рік 5 ( п`ять ) днів.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 ч.2 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбування ОСОБА_3 визначеного остаточного покарання обчислювати з дня постановки його на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1