Дата документу 23.07.2024Справа № 554/7473/24
Провадження № 1-кс/554/7722/2024
У Х В А Л А

23 липня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000418 від 17 липня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

До провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання про накладення арешту на вилучений 19 липня 2024 року в ході огляду предмету мобільний телефон марки «Tecno KG5j» в корпусі синього кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який поміщено до поліетиленового пакету типу «файл», горловина якого опечатано биркою, з позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання, який після проведення судово-товарознавчої експертизи повернути під розписку на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 .

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначив, що в ході досудового розслідування встановлено, що 17 липня 2024 року до ЧЧ віділення поліції № 1 ПРУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення від ОСОБА_5 про те, що перебуваючи в АДРЕСА_1 невідома особа у період воєнного стану, здійснила крадіжку мобільного телефну марки Tehno Spark 8, чим завдала матеріального збитку потерпілому.

За даним фактом СВ відділення поліції № 1 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області 17 липня 2024 року відкрите кримінальне провадження № 0000418 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно протоколу огляду громадянин ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон марки «Tecno KG5j» в корпусі синього кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який він викрав 17 липня 2024 року в м. Полтава по вул. В. Івасюка, 20.

Вищевказаний вилучений мобільний телефон постановою слідчого від 19 липня 2024 було визнано речовим доказом.

Оскільки в даному випадку є всі підстави вважати, що вилучений мобільний телефон є речовим доказом по кримінальному правопорушенню, так як може містити інформацію про вчинення кримінального правопорушення, для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, слідчий просить вжити щодо нього заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту. Не застосування арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна та слідів злочину.

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з?явився, надіслав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій клопотання підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Зважаючи на неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п. п. 1, 2, 5 і 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як слідує із змісту клопотання, метою накладення арешту на майно у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення збереження речових доказів.

Слідчим доведено, що названий мобільний телефон марки «Tecno KG5j» в корпусі синього кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема є предметом, який був об`єктом кримінально протиправних дій, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Вказане майно підлягає арешту, так як не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

На підставі викладеного, зважаючи на принципи розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, шляхом позбавлення права на його відчуження, розпорядження та користування. Після проведення судово-товарознавчої експертизи, названий мобільний телефон слід повернути під розписку на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на вилучений 19 липня 2024 року в ході огляду мобільний телефон марки «Tecno KG5j» в корпусі синього кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , шляхом позбавлення права відчуження, розпоряджання та використання до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку, який після проведення судово-товарознавчої експертизи повернути під розписку на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7