Справа № 531/387/24
Провадження № 1-кп/550/44/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року смт.Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0000491 від 25.07.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Карлівка Карлівського району Полтавської області та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, військовозобов`язаного, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не маючого, не депутата, паспорт громадянина України №005685381 від 01.02.2021, орган, що видав 5324, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 155 КК України

встановив:

На розгляді Чутівського районного суду знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 155 КК України стосовно ОСОБА_3 .

Під час судового засідання захисник заявила клопотання про повернення обвинувального акту прокурору на підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України через невідповідність його вимогам п.5 ч.1 ст.3, п.13 ч.1 ст.3, ч.2 ст.214, п.1, п.5 ч..2 ст.291 КПК України.

В обґрунтування своїх доводів захисник зазначила, що обвинувальний акт містить події за 31.05.2023, 04.06.2023 року та 11.07.2023 року, але у витязі з ЄРДР, наданому Офісом Генерального прокурора, згадується лише подія за 11.07.2023 року, що свідчить про проведення досудового розслідування виключно за цією подією без належного внесення до ЄРДР подій за інші дати 31.05.2023 та 04.06.2023 року. Також всупереч п.1, п.5 ч.2 ст.291 КПК України(щодо найменування кримінального провадження, його реєстраційного номеру та правової кваліфікації) в обвинувальному акті не міститься відомостей про об`єднання з іншим кримінальним провадженням по подіям за 31.05.2023 та 04.06.2023 року та відсутня відповідна реєстрація у ЄРДР по подіям за 31.05.2023 та 04.06.2023 року. Окрім викладеного, в обвинувальному акті відсутня окрема правова кваліфікація по епізодам за 31.05.2023 та 04.06.2023 року, оскільки в акті вказується на виникнення у обвинуваченого нового умислу кожного разу після зустрічі з потерпілою.

Перераховані недоліки, на думку захисту, не дають змогу суду призначити обвинувальний акт до судового розгляду, тому його слід повернути прокурору на доопрацювання.

В судовому засіданні захисник та обвинувачений клопотання підтримали з наведених у його змісті підстав.

Прокурор просила у задоволенні клопотання відмовити, з огляду на дотримання вимог ч.2 ст. 291 КПК України, оскільки фактичні обставини та обвинувачення викладені саме таким чином, як прокурор вважав за потрібне. Водночас, чітко вказана кваліфікація за ч.1 ст.155 КК України, встановлено час, місце злочину, що відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Відомості про кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР під час розслідування іншого кримінального провадження. Потерпіла під час досудового розслідування спочатку не вказувала на інші епізоди подій, але цього і не вимагає процесуальний кодекс, тому будь-які порушення на стадії досудового розслідування відсутні. Також законодавство не вимагає окремої кваліфікації епізодів за ч.1 ст.155 КК України.

Представник потерпілої особи та законний представник потерпілої підтримали думку прокурора.

Розглянувши заявлене клопотання захисника, заслухавши думку учасників, суд зазначає наступне.

Приписами ст. 314 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Основне завдання стадії підготовчого судового засідання полягає в тому, щоб процесуально та організаційно забезпечити проведення судового розгляду відповідно до положень кримінального процесуального законодавства.

Однією з обставин, яка перешкоджає призначенню провадження до судового розгляду є невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону.

Відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

В ст.ст.109, 291 КПК України викладено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків. Повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Так, відповідно до вимог п.2 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

Будь-яких інших підстав для повернення обвинувального акту прокурору законом не передбачено.

Судом установлено, що обвинувальний акт, в свою чергу, містить всі відомості, які передбачені пунктами 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України, підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив, до нього даний реєстр матеріалів досудового розслідування, розписки обвинуваченого та захисника про отримання копії обвинувального акта та вказаного вище реєстру.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

У відповідності до Узагальнення судової практики з питань кваліфікації повторності та сукупності злочинів (статті 32, 33, 35 Кримінального кодексу України) від 01.12.2008 Верховний суд України зазначив, що « множинність злочинів означає, що особою вчинено два чи більше передбачених КК (2341-14 ) діяння, кожне з яких має ознаки самостійного складу злочину і які разом створюють повторність, сукупність або рецидив злочинів. Множинність складається з одиничних злочинів, які необхідно розрізняти один від одного для забезпечення правильної кваліфікації вчиненого й призначення за нього справедливого покарання. За наявності повторності злочинів суди виходять із загального поняття "повторність", наведеного у ч.1 ст. 32 КК ( 2341-14 ), відповідно до якого повторністю злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини КК. У статтях Особливої частини КК повторність у багатьох випадках визначено як кваліфікуючу ознаку.»

Повторність впливає на кваліфікацію злочинів якщо вона передбачена як кваліфікуюча ознака у відповідній статті особливої частини КК України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.291 КПК України у обвинувальному акті повинні міститися, середі іншого, такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Оскільки фактичні обставини, викладені прокурором у обвинувальному акті є однотипними(час місце спосіб, умисел), а інкримінована ч.1 статті 155 КК України не передбачає такої кваліфікуючої ознаки як повторність, то доводи захисту про необхідність окремої кваліфікації діяння за кожним епізодом є помилковими.

Згідно ч.1 ст.214, ч.3 ст. 217 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування. У разі необхідності матеріали досудового розслідування щодо одного або кількох кримінальних правопорушень можуть бути виділені в окреме провадження, якщо одна особа підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень або дві чи більше особи підозрюються у вчиненні одного чи більше кримінальних правопорушень.

Як вбачається з матеріалів справи(а.с.143-144) дане кримінальне провадження за №0000491 від 25.07.2024 внесено на підставі рапорта слідчого СВ ВП №3 Полтавського РУП в Полтавській області ОСОБА_8 про те, що здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000469 від 17.07.2023 року за ознаками правопорушення , передбачених ч.1 ст.155 КК України, встановлено інший склад злочину, передбачений ч.1 ст.155 КК України, а саме 11.07.2023 року гр. ОСОБА_3 будучи повнолітнім вчинив дії сексуального характеру пов`язані з вагінальним та оральним проникненням у тіло неповнолітньої ОСОБА_9 .

Також реєстр матеріалів досудового розслідування у провадженні №0000491 від 25.07.2024(а.с.11-23) має послідовність процесуальних дій з моменту внесення відомостей до ЄРДР з 25.07.2023 року до їх завершення 15.02.2024 року(ознайомлення неповнолітньої потерпілої та її представника з матеріалами провадження), що свідчить про їх законність у часі відповідно до ч.3 ст.214 КПК України, тобто процесуальні дії вчинялися після внесення відповідних відомостей до ЄРДР

Відповідно до постанови Верховного суду від 09 вересня 2020 року у справі № 761/28347/15-к вища судова інстанція дійшла висновку, що «… реєстр є лише електронною базою даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у пункті 1 Глави 2 Розділу І Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 69 від 17 липня 2012 року, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до реєстру та, згідно з частиною 2 статті 84 КПК України, витяг з ЄРДР не є процесуальним джерелом доказів.»

Самі по собі технічні недоліки ведення реєстру, без їх підтвердження у сукупності іншими матеріалами провадження не є підставою для визнання недопустимими матеріалів самого кримінального провадження.

Отже, посилання захисту на невнесення до ЄРДР відомостей по подіям за 31.05.2023 та 04.06.2023 року відносно обвинуваченого є необґрунтованим.

Вказані захистом недоліки не є підставою повернення обвинувального акту прокурору і не є такими, що унеможливлюють розгляд справи по суті, а відтак суд вважає, що стороною обвинувачення дотримані вимоги ст. 291 КПК України, що має наслідком відмови у задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314-316, 372 КПК України, суд

постановив:

В задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акту відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1