Справа 288/2186/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року. смт.Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в селищі Попільня Житомирської області у режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000118 від 23 вересня 2024 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Вишневе, Татарбунарський район, Одеська область, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, працюючий в СВГ « ОСОБА_5 » на посаді тракториста-машиніста, раніше не судимий,

що обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 358, частиною четвертою статті 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Попільнянського районного суду Житомирської області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000118 від 23 вересня 2024 року відносно ОСОБА_4 , що обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 358, частиною четвертою статті 358 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що в невстановлений день, час та місці у серпні місяці 2016 року, у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел на підроблення посвідчення водія за попередньою змовою групою осіб, з метою подальшого його використання.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на підроблення посвідчення водія, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки та бажаючи їх настання, в достовірно невстановлений час та день серпня місяця 2016 року, ОСОБА_4 через мережу інтернет знайшов контакти невідомої особи, з якою домовився про підроблення посвідчення водія. Користуючись запропонованими послугами невстановленої особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, вступив з останньою у злочинну змову, направлену на підроблення посвідчення тракториста-машиніста. В подальшому, через месенджер «Viber» ОСОБА_4 передав свої особисті дані, необхідні для отримання посвідчення та перерахував грошові кошти на банківську карту невстановленої особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, з метою підроблення посвідчення водія на своє ім`я.

Після цього, невстановлена особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, комбінованим термотрансферним та струменевим способом друку виготовила підроблене посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , яке видане 18 серпня 2016 року Держсільгоспінспекцією в Одеській області на ім`я ОСОБА_4 , яке в невстановлений час та день серпня місяця 2016 року через українську приватну компанію з логістики « ІНФОРМАЦІЯ_2 » надіслала ОСОБА_4 .

В подальшому ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на використання завідомо підробленого документа, з метою безпідставного отримання права керувати транспортними засобами, зберігав та використовував завідомо підроблене посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , яке видане 18 серпня 2016 року Держсільгоспінспекцією в Одеській області.

Своїми умисними діями, що виразилось в підробленні посвідчення з метою його особистого використання, вчинене за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 , скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачене частиною третьою статті 358 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно нього за частиною третьою статті 358 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення вищевказаного клопотання та закриття провадження по справі відносно ОСОБА_4 за частиною третьою статті 358 КК України у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Суд, заслухавши обвинуваченого, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини четвертої статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно пункту 1 частини другої статті 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

За частиною першою статті 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно частини першої статті 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000118 від 23 вересня 2024 року відносно ОСОБА_4 зокрема кваліфіковано за частиною третьою статті 358 КК України, відповідальність за вчинення якого як на момент вчинення кримінального правопорушення серпень 2016 року, так і на момент розгляду справи судом передбачає покарання у виді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Відповідно до статті 12 КК України (в редакції, яка діяла на час вчинення діяння), кримінальне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 358 КК України, відносилось до злочину середньої тяжкості, проте після внесення змін до Кримінального кодексу України на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, який набрав чинності з 01 липня 2020 року, вищевказане кримінальне правопорушення законодавцем віднесено до кримінального проступку.

Частиною другою статті 4 КК України регламентовано, що злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до частини першої статті 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Виходячи з фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 за частиною третьою статті 358 КК України, мало місце в серпня 2016 року (більш точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено), а тому на даний час сплинув строк притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, передбачений пунктом 3 частини першої статті 49 КК України.

За роз`ясненнями, викладеними в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності та вона не ухилялася від слідства або суду і не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Частина третя статті 49 КК України передбачає, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_4 не ухилявся від слідства або суду і не вчинив нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Частиною третьою статті 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Суд, за наявності згоди обвинуваченого ОСОБА_4 на звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, приходить до висновку про необхідність його звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 358 КК України, у зв`язку з закінченням строку давності притягнення його до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження в цій частині.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого про його звільнення від кримінальної відповідальності, на підставі пункту третього частини першої статті 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, підлягає задоволенню, а кримінальне провадження № 0000118 від 23 вересня 2024 року відносно ОСОБА_4 у частині вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 358 КК України закриттю.

Керуючись статтею 49 КК України; статтями 284, 288, 314, 350, 372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною третьою статті 358 КК України, на підставі статті 49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 0000118 від 23 вересня 2024 року відносно ОСОБА_4 за частиною третьою статті 358 КК України закрити.

Продовжити розгляд кримінального провадження № 0000118 від 23 вересня 2024 року відносно ОСОБА_4 за частиною четвертою статті 358 КК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, встановленого КПК України, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана на ухвалу суду до Житомирського апеляційного суду через Попільнянський районний суд Житомирської області протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1