Провадження №1-кп/748/320/24
Єдиний унікальний № 748/4021/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 червня 2024 року за № 0000720, відносно обвинуваченого :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Свинарка Уманського району Черкаської області, громадянина України, військовослужбовця, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 ,-

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до наказу Командувача військ Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 05.08.2024 № 617 ОСОБА_3 обіймає посаду начальника штабу - заступника командира самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 з 13.09.2023.

Так, згідно зч. 1 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

За ч. 4 ст. 15 даного закону особа, яка бажає отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії чи типу, зобов`язана пройти медичний огляд, підготовку або перепідготовку відповідно до типової навчальної програми, успішно скласти теоретичний і практичний іспити. Порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень ч. 8 ст.15 цього ж закону, теоретичний і практичний іспити для отримання права на керування транспортними засобами відповідної категорії складаються в територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

У свою чергу, за ч. 9 ст. 15 зазначеного закону, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України, відповідно до Конвенції про дорожній рух, діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Наведеним положенням кореспондують норми абз. 2 ч. 2 ст. 16 вказаного закону, за якими водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

При цьому, ОСОБА_3 посвідчення водія в передбачений Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 08.05.1993 № 340, спосіб не отримував, 12 лютого 2019 року ОСОБА_3 звертався до ТСЦ № 7142 РСЦ в Черкаській області для складання теоретичного іспиту і отримання посвідчення водія з правом керування транспортними засобами категорій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 після навчання вперше в ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не склав його успішно.

Всупереч даним положенням законодавства, у невстановлений в ході дізнання день січня 2023 року ОСОБА_3 , перебуваючи в м. Дніпро, з метою отримання можливості керування транспортними засобами, маючи умисел на виготовлення підробленого посвідчення водія, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом надання анкетної інформації про свою особу, замовив у невстановленої в ході дізнання особи завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 . При цьому ОСОБА_3 надав вказаній особі фотокартку з власним зображенням, необхідну для виготовлення даного документа, та повідомив свої персональні дані, чим вчинив пособництво у виготовленні підробленого документа.

У невстановлений в ході дізнання день січня 2023 року ОСОБА_3 перебуваючи в м. Дніпро біля сервісного центру отримав особисто від невстановленої в ході досудового розслідування особи виготовлене на його замовлення підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 з дозволом керування транспортними засобами категорії «В» та «С», видане ІНФОРМАЦІЯ_4 на його ім`я 01.02.2023, бланк якого відповідно до висновку експерта № СЕ-19/125-24/8110-ДД від 02.07.2024, не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України, після чого сплатив за виготовлення вказаного посвідчення водія грошові кошти в сумі 10 000 грн.

Окрім того, 26.06.2024 близько 09 год. 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи на місці скоєння ДТП до дорозі на полігон в с. Гончарівське Чернігівського району та області, та під час відпрацювання виклику працівниками поліції відділу реагування патрульної поліції Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, відповідно до п. З ч. 1 ст. 35 та п. 6 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 є завідомо підробленим документом, діючи з прямим умислом використав завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане ІНФОРМАЦІЯ_4 на його ім`я 01.02.2023, шляхом його пред`явлення інспектору відділу реагування патрульної поліції Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області капітану поліції ОСОБА_6 для перевірки на право користування і керування транспортним засобом.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/125-24/8110-ДД від 02.07.2024 бланк посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане ІНФОРМАЦІЯ_4 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки : за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, який полягав у пособництві при підробленні посвідчення, яке видається установою, що має право видавати такий документ, і яке надає права, з метою використання його іншою особою та за ч. 4 ст. 358 КК України, який полягав у використанні завідомо підробленого документу.

Частинами 2,3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором заявлено клопотання, в якому зазначено, що під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, тому прокурор просить суд розглянути кримінальне провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

До обвинувального акту долучено письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_7 , в якій обвинувачений зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків він визнає, згоден із встановленими обставинами, які викладені у обвинувальному акті та згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному порядку, а також йому роз`яснено, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Обвинувачений надав згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні добровільно, що засвідчено його та захисника підписами.

Відповідно до ч. ч.2,3 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

У відповідності до ч.4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не викликають сумніву у їх об`єктивності та не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому проступків, повністю доведена за результатами спрощеного провадження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво при підробленні посвідчення, яке видається установою, що має право видавати такий документ, і яке надає права, з метою використання його іншою особою та за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Згідно ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, є військовослужбовцем, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_6 та ІНФОРМАЦІЯ_7 , за місцем служби характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває.

У відповідності до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

З врахуванням зазначеного, а саме обставин вчиненого, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкцій відповідних статей Кримінального кодексу України - у виді штрафу.

Таке покарання, на думку суду, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Процесуальні витрати за проведення експертизи в розмірі 1893,20 грн слід стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування в даному кримінальному провадженні не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 374, 381-382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання :

- за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

-за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1893,20 грн витрат на проведення експертизи.

Речові докази : посвідчення водія НОМЕР_2 видане 01.02.2023 на ім`я ОСОБА_3 залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його отримання.

На підставі ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження, в порядку передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1