Справа № 161/6911/24 Провадження №11-кп/802/464/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового

засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 ,

представника потерпілої - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

захисника - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000675 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області 17 квітня 2024 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, гр. України, з середньою - спеціальною освітою, розлученого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, непрацюючого, не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначено покарання 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено обвинуваченого ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосовано до ОСОБА_9 обмежувальні заходи та покладено на нього обов`язок пройти програму для кривдників на строк 3 (три) місяці.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, обраний ухвалою суду від 12.03.2024 залишено до вступу вироку в законну силу.

В С Т А Н О В И В

Згідно з вироком суду ОСОБА_9 визнано винуватим та засуджено за те, що він в період з 26.12.2023 по 18.02.2024 за місцем проживання - АДРЕСА_2 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», умисно, систематично вчиняв психологічне і фізичне насильство щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_7 , що призвело до фізичних і психологічних страждань, розладів здоров`я, емоційної залежності, погіршення якості життя, яке виразилось у втраті самооцінки, позитивних емоцій та негативних переживаннях.

Так, обвинувачений ОСОБА_9 26.12.2023 у вечірню пору доби, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем проживання - АДРЕСА_2 , умисно вчинив щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_7 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, яке виразилося у образах нецензурною лайкою та нанесенні удару рукою по її обличчю, чим завдав ОСОБА_7 фізичного болю, спричинивши психологічні страждання та завдав шкоди психологічному здоров`ю.

Він же, 27.12.2023 близько 08.50 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем проживання - АДРЕСА_2 , умисно вчинив щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_7 домашнє насильство психологічного характеру, яке виразилося у висловлювані нецензурною лайкою, спричинивши психологічні страждання та завдав шкоди психологічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_7 . За даним фактом щодо ОСОБА_9 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №843557 від 27.12.2023 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та винесено терміновий заборонний припис серії НОМЕР_1 від 27.12.2023.

Згідно постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.01.2024 на ОСОБА_9 накладено стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 (сто сімдесят) гривень.

Він же, 27.01.2024 близько 20.20 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, находячись за місцем проживання - АДРЕСА_2 , умисно вчинив щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_7 домашнє насильство психологічного характеру, яке виразилося у образах нецензурною лайкою, висловлював погрози фізичною розправою, чим спричинив психологічні страждання та завдав шкоди її психологічному здоров`ю. За даним фактом щодо ОСОБА_9 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 972021 від 27.01.2024 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та винесено терміновий заборонний припис серії НОМЕР_2 від 27.01.2024.

Згідно постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.03.2024 на ОСОБА_9 накладено стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Він же, 28.01.2024 в період з 23.54 год. по 00.02 год., в порушення тимчасового припису серії НОМЕР_2 від 27.01.2024 в частині заборони листування із потерпілою ОСОБА_7 , умисно вчинив щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_7 домашнє насильство психологічного характеру, а саме: надсилав через додаток Viber текстові повідомлення нецензурного змісту, які містили погрози та залякування щодо останньої. За даним фактом щодо ОСОБА_9 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 286220 від 07.02.2023 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.02.2024 на ОСОБА_9 накладено стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Він же, 18.02.2024 близько 00.30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем проживання - АДРЕСА_2 , в присутності малолітнього сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно наніс потерпілій ОСОБА_7 численні удари руками та ногами по її тілу, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді синців навколо лівого ока з переходом на скроневу ділянку, на передній поверхні правої вушної раковини, на зовнішній поверхні правого плеча, на задній поверхні правого передпліччя, на зовнішній поверхні лівого плеча, на задній поверхні лівого передпліччя, на зовнішній поверхні правого стегна та правої гомілки, на тильній поверхні правої стопи; поверхнева ранка біля зовнішнього краю лівої брови, які згідно висновку судово - медичного експерта №118 від 22.02.2024 за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_9 , своїми умисними діями, які виразилися в умисному систематичному вчиненні фізичного та психологічного насильства щодо своєї колишньої дружини, що призвело до фізичних та психологічних страждань, розладів здоров`я, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи (домашнє насильство), вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.

У поданій на вирок апеляційній скарзі захисник, не оспорюючи фактичних обставин вчиненого та правильність кваліфікації дій ОСОБА_9 , оскаржує вирок у зв`язку із тим, що призначене ОСОБА_9 покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Вважає, що наведені ним в апеляційній скарзі обставини вчинення обвинуваченим інкримінованого йому кримінального правопорушення, дають підстави для пом`якшення призначеного ОСОБА_9 покарання.

Просить змінити оскаржений вирок в частині призначеного покарання у виді одного року обмеження волі з іспитовим строком в один рік та призначити ОСОБА_9 покарання у виді громадських робіт.

У поданному до суду запереченні прокурор, вважає апеляційну скаргу захисника необгрунтованою, безпідставною та такою, яка не підлягає задоволенню. Просить залишити вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 квітня 2024 року без змін.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, думку прокурора, потерпілої та її представника, які апеляційну скаргу сторони захисту заперечили та просили вирок залишити без змін, обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд доходить такого висновку.

Судом першої інстанції матеріали кримінального провадження, за згодою учасників судового провадження розглянуто в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому, з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин та добровільність їх позиції, а тому апеляційний суд не переглядає вирок суду в цій частині на предмет його законності та обґрунтованості.

За змістом положень ч. 1 та ч. 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Переглядаючи вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги захисника обвинуваченого, який вказує про необхідність зміни оскарженого вироку та призначення обвинуваченому покарання за ст. 126-1 КК України у виді громадських робіт, апеляційний суд вважає такі доводи необґрунтованими з огляду на таке.

Апелянт не погоджується з вироком суду першої інстанції оскільки, на його думку, призначене ОСОБА_9 покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, що, відповідно до вимог ст. 409 КПК України, є підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції судом апеляційної інстанції.

У той же час, пунктом 4 ч. 1 ст. 408 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції змінює вирок суду у випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Як вбачається з оскарженого вироку, судом першої інстанції ОСОБА_9 за вчинення кримінального правопорушення призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік із звільненням останнього, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки:

Санкцією ст. 126-1 КК України передбачено покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або пробаційний нагляд на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк, або позбавленням волі на строк до двох років.

З аналізу положень ст. 51 КК України вбачається, що покарання у виді громадських робіт, яке захисник просить призначити ОСОБА_9 , є м`якшим видом покарання на відмінну від обмеження волі. Проте, оскільки від відбування покарання у виді обмеження волі ОСОБА_9 було звільнено з випробуванням, а захід примусу у виді громадських робіт підлягає виключно реальному виконанню, тому його застосування призведе до погіршення правового становища засудженого, що недопустимо за результатами розгляду апеляційної скарги сторони захисту.

Принцип заборони «повороту до гіршого» закріплений у ч. 1 ст. 421 КПК України реалізується шляхом обмеження процесуальних повноважень суду апеляційної інстанції, який вправі посилити кримінальну відповідальність у будь-який спосіб виключно за наслідками розгляду поданих з відповідних підстав апеляційних скарг прокурора, потерпілого, його представника.

З огляду на наведене, апеляційна вимога захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 про зміну вироку суду першої інстанції шляхом призначення ОСОБА_9 покарання хоча і не більш суворого, ніж призначене судом першої інстанції, однак яке необхідно відбувати реально, не узгоджується з повноваженнями апеляційного суду щодо зміни вироку суду першої інстанції з визначених законом підстав та не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону.

Таким чином, апеляційна скарга захисника обвинуваченого не підлягає задоволенню, а оскаржений вирок слід залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 квітня 2024 року стосовно ОСОБА_9 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді