ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 645/2444/24 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №:11-кп/818/2196/24 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст. 309 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника адвоката ОСОБА_8 , за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою прокурора на вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 07 2024 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Харкова, громадянку України, з повною загальною середньою освітою, заміжню, офіційно непрацюючу, що має на утриманні двох дітей: неповнолітню доньку та малолітнього сина, раніше не судиму, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючу за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України з призначенням покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

В силу ч.1 ст. 75 КК України від відбування покарання обвинувачену ОСОБА_7 звільнено з випробуванням строком на 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Долю речових доказів та судових витрат вирішено відповідно до ст. 126 КПК України.

Вказаним вироком встановлено, що відповідно до Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» визначено, що діяння, пов`язані із придбанням, зберіганням, перевезенням, збутом рослин, включених до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770, що здійснюються у порушення порядку, встановленого законодавством про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори, є незаконними.

Згідно з вимогами ст.ст. 25-28 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» придбання, виготовлення, зберігання та перевезення фізичними особами наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених зазначеним Законом, забороняється. Відповідно до списку № 1 таблиці № 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, «метадон» є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Проте, в порушення вищезазначених вимог законодавства, ОСОБА_7 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинила незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, за наступних обставин.

Так, 25 червня 2024 року, ОСОБА_7 , маючи намір на незаконне придбання наркотичного засобу без мети збуту, точний час в ході проведення досудового розслідування не встановлено, через мобільний додаток «Телеграм», замовила наркотичний засіб - «метадон», за який перерахувала грошові кошти в сумі 1000 гривень через платіжну систему «ЕаsуРау».

Після внесення грошових коштів за придбання наркотичного засобу ОСОБА_7 на її сторінку мобільного додатку «Телеграм» прийшло «СМС» повідомлення, в якому була зазначена адреса та місце, де захований придбаний нею наркотичний засіб, а саме: прибудинкова територія біля будинку АДРЕСА_3 .

В той же день 25 червня 2024 року, приблизно о 16 годині, ОСОБА_7 приїхала за адресою, яка була зазначена в «СМС» повідомленні, а саме прибудинкова територія біля будинку АДРЕСА_3 та знайшла згорток ізоленти з наркотичним засобом. Після цього, ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх дії та реалізовуючи свій злочинний намір на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, взяла до рук вищезазначений наркотичний засіб, який знаходився в згортці ізоленти, який містив в собі полімерний пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору.

Протиправні, злочинні дії ОСОБА_7 , пов`язані з незаконним придбанням та зберіганням наркотичного засобу, обіг якого обмежено, без мети збуту 25 06 2024 року були помічені та припинені ДОП СП ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області у відповідності до положень ст. ст. 31, 32, 34, 45, 46 ЗУ «Про Національну поліцію», які викликали на місце події, за адресою: АДРЕСА_4 .

Під час огляду місця події, проведеного 25 червня 2024 року в період часу з 16-32 години до 16-50 години, біля будинку АДРЕСА_3 у ОСОБА_7 працівниками поліції вилучено: полімерний пакет з речовиною білого кольору, яка, згідно висновку судової експертизи дослідження матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 «дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» № СЕ-19/121-24/18837 від 05 07 2024 року, є наркотичним засобом - метадоном. Маса метадону в речовині, склала 0,8379 грам.

Вказаний наркотичний засіб ОСОБА_7 незаконно придбала та зберігала при собі для особистого вживання без мети збуту при вищевказаних обставинах.

Таким чином, всупереч Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів та зловживання ними», Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів" ОСОБА_7 незаконно придбала та зберігала при собі без мети збуту для особистого вживання наркотичний засіб - метадон, який віднесено до наркотичних засобів, згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин, та прекурсорів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 05 2000 р.

Судом першої інстанції дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи висновків суду щодо доведеності вини обвинуваченої та правильності кваліфікації її дій, посилаючись на його незаконність у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, просить про зміну вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 07 2024 року та про призначення ОСОБА_7 покарання у виді 2 років пробаційного нагляду з покладенням обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог, вказує, що при дослідженні особи ОСОБА_7 встановлено, що вона має на утриманні неповнолітню доньку та малолітнього сина.

Тобто, призначаючи обвинуваченій покарання у виді 2 року обмеження волі із застосуванням положень ст. 75 КК України, судом першої інстанції було допущено порушення вимог ч.3 ст. 61 КК України, у зв`язку з чим апелянт переконаний, що оскаржуваний вирок підлягає скасуванню.

Позиції учасників апеляційного провадження.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор підтримав доводи апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні та просив про задоволення апеляційних вимог у повному обсязі.

Обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник адвокат ОСОБА_8 не заперечувала проти задоволення апеляційних вимог прокурора.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, думку обвинуваченої та її захисника, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; диспозитивність; гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами.

Колегія суддів, дослідивши матеріали кримінального провадження, встановила, що суд першої інстанції з достатньою повнотою, в межах визначеного судом обсягу, дослідив обставини вчинення ОСОБА_7 інкримінованого їй кримінального правопорушення, дав належну правову оцінку, правильно кваліфікував її дії та обґрунтовано дійшов висновку про винуватість обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Що стосується апеляційних вимог прокурора, то колегія суддів вважає, що його твердження про недотримання судом першої інстанції при призначенні покарання вимог частини 3 статті 61 КК України ґрунтуються на законі та матеріалах справи, у зв`язку з чим вирок суду першої інстанції підлягає зміні саме в цій частині через невідповідність призначеного покарання.

Відповідно до ст.409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Так, частиною 3 статті 61 КК України передбачено, що обмеження волі не застосовується до жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачена ОСОБА_7 має неповнолітню доньку та малолітнього сина.

З огляду на викладене, твердження прокурора щодо безпідставності призначення судом першої інстанції ОСОБА_7 такого виду покарання як обмеження волі не позбавлене правових підстав та підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_7 , допустив порушення, передбачене п.1 ч.1 ст.413 КПК України тобто не застосував закон передбачений ч.3 ст.61 КК України, який підлягає застосуванню, що відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для зміни вироку.

В той же час, колегія суддів звертає увагу на те, що 28 03 2024 року набрав чинності Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» № 3342-ІХ від 23 08 2023 року, яким запроваджується новий вид покарання за вчинення кримінального правопорушення пробаційний нагляд.

Так, санкція ч.1 ст. 309 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк.

З урахуванням обставин вчинення кримінального проступку, ставлення обвинуваченої до вчинених дій, особи обвинуваченої, колегія суддів дійшла висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 309 КК України у виді 1 року пробаційного нагляду з покладенням відповідних обов`язків.

За таких обставин, вирок суду щодо ОСОБА_7 на підставі п.4 ч.1 ст. 409 КПК України підлягає скасуванню в частині призначеного покарання, а апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 07 2024 року по справі щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої за ч.1 ст.309 КК України, - в частині призначення покарання, - змінити.

Апеляційну скаргу прокурора, - задовольнити частково.

Призначити обвинуваченій ОСОБА_7 , за ч.1 ст. 309 КК України покарання у виді 1 року пробаційного нагляду.

В порядку ч.2 ст. 59-1 КК України покласти на засуджену обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання або роботи;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст. 424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді

___________ _____________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4