УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання директора ТДВ «Узинський цукровий комбінат» ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09.03.2021 /справа № 761/752/19082/19/ в рамках кримінального провадження №0000354 від 31.05.2019,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання директора ТДВ «Узинський цукровий комбінат» - ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09.03.2021 /справа № 761/752/19082/19/ в рамках кримінального провадження №0000354 від 31.05.2019.

Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09.03.2021 накладено арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами :05:006:0027, :05:006:0022, :04:010:0005, :01:010:0005, :05:005:0014, :05:005:0016, :05:023:0001, :04:024:0009, :05:005:0018, :05:005:0019, :05:006:0025, :05:006:0026. При цьому, відповідно до державного акту на право постійного користування землею №000494 від 14 лютого 1997 року, який видано на підставі рішення виконкому Узинської міської ради народних депутатів від 10 вересня 1996 року № 86 та зареєстровано в Книзі записів державних акті на право постійного користування землею за № 64 Товариство з додатковою відповідальністю «Узинський цукровий комбінат» має право постійного користування вищевказаними земельними ділянками.

Директор ТДВ «Узинський цукровий комбінат» - ОСОБА_3 вважає, що арешт накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09.03.2021 року порушує права товариства та на даний час не відповідає фактичним обставинам справи, а тому відпали підстави у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження.

До початку судового розгляду представник ТДВ «Узинський цукровий комбінат» - адвокат ОСОБА_4 звернувся із заявою про проведення судового засідання у його відсутність. Клопотання підтримує з підстав, наведених у ньому, а також того, що ТДВ «Узинський цукровий комбінат» не має можливості зареєструвати своє право постійного користування та сплачувати земельний податок.

Прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , за клопотанням якого було накладено арешт на майно, також звернувся до суду із заявою про проведення судового засідання у його відсутність. При цьому, заперечував щодо задоволення клопотання про скасування арешту майна, у зв`язку з відсутністю підстав для його задоволення. На підтвердження своєї позиції долучив копії з матеріалів кримінального провадження.

Вивчивши матеріали клопотання про скасування арешту майна, додатково долучені документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ГУ НП у м. Києві за процесуального керівництва прокурорів Київської міської прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000354 від 31.05.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09.03.2021 накладено арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами :05:006:0027, :05:006:0022, :04:010:0005, :01:010:0005, :05:005:0014, :05:005:0016, :05:023:0001, :04:024:0009, :05:005:0018, :05:005:0019, :05:006:0025, :05:006:0026.

Метою накладення арешту була наявність обґрунтованих підстав вважати, що вказане майно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, щодо забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Так, з ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09.03.2021 вбачається, що при вирішенні питання про накладання арешту, слідчий суддя виходив з фактичних обставин кримінального провадження, а також того, що земельні ділянки, мають ознаки речових доказів.

Крім того, з наданих прокурором документів, встановлено, що обставини, якими обґрунтовувався арешт, не перестали існувати.

Крім цього, з урахуванням правової кваліфікації кримінального провадження, за ознаками вчинення якого здійснюється досудове розслідування, слідчим суддею встановлено, що таке обмеження права власності є розумним та співмірним для завдань, обставин кримінального провадження, що вимагає вжиття такого методу державного регулювання як арешт майна.

Також, слідчим суддею враховано, що відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Враховуючи наведене, слідчий суддя, розглянувши клопотання в межах питань, які були винесені на його розгляд, дійшов висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення клопотання директора ТДВ «Узинський цукровий комбінат» ОСОБА_3 про скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст.98, 170, 174, 372, 392 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання директора ТДВ «Узинський цукровий комбінат» ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09.03.2021 /справа № 761/752/19082/19/ в рамках кримінального провадження №0000354 від 31.05.2019.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя