ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/500/24 Справа № 705/6905/23 Категорія: ч. 1 ст. 115 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисниці ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

представника потерпілої ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_9 на вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 квітня 2024 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Балта, Одеської області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

Початок строку відбування покарання вирішено рахувати з моменту затримання ОСОБА_8 - 08.07.2023. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено попередній - тримання під вартою.

Цивільний позов ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди вирішено задовольнити. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 500000 грн. моральної шкоди

ВСТАНОВИЛА

Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винний в тому, що він, 02.07.2023 близько 11.30 год. перебуваючи із раніше знайомою йому ОСОБА_11 у лісопосадці поблизу перехрестя з круговим рухом в напрямках с. Кочержинці, с.Громи та м.Умань, на автошляху Т0202 Могилів-Подільський-Ямпіль-Бершадь-Умань, в ході конфлікту з останньою, який виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно та цілеспрямовано, протиправно, керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на позбавлення життя останньої, з використанням предмету, що володіє властивостями плаского колюче-ріжучого предмету і має гостру ріжучу кромку (лезо), наніс ОСОБА_11 не менше двох ударів у передню частину грудної клітки, внаслідок чого, спричинив останній тяжкі тілесні ушкодження, в результаті чого потерпіла померла на місці.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_9 просить скасувати вищевказаний вирок в частині призначеного покарання обвинуваченому, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років.

Вважає вирок суду незаконним, необґрунтованим та таким, який підлягає зміні з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягнуло за собою невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Вказує, що в даному випадку суд, приймаючи лише позицію сторони обвинувачення, не врахував та не вказав у вироку її пояснень і заперечень, як потерпілої сторони щодо призначення обвинуваченому найвищої міри покарання. Водночас, суд суб`єктивно надав оцінку характеризуючим даним обвинуваченого: вік, сімейний стан та попередні характеристики з місця проживання, які не є пом`якшуючими обставинами за вчинення такого кримінального правопорушення. Окрім того, всупереч своїм обґрунтуванням призначення покарання суд вказав про те, що кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, відноситься до тяжкого злочину. Водночас суд, спираючись на ст. 67 КК зазначив, що обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено. Звертає увагу, що обвинувачений не відшкодував матеріальну шкоди, яку визнав у розмірі 500 000 грн. Також суд не врахував, що під час досудового розслідування та в процесі розгляду справи обвинувачений не приносив своїх вибачень, не каявся та не намагався виправитись.

В запереченні на апеляційну скаргу захисниця ОСОБА_7 посилаючись на законність вироку суду першої інстанції просить відхилити апеляційну скаргу, вирок щодо ОСОБА_8 залишити без змін. Покарання призначене обвинуваченому вважає справедливим та достатнім для його виправлення.

Після докладу суддею-доповідачем змісту вироку, доводів апеляційної скарги, були заслухані:

- потерпіла та її представник, які підтримали вимоги апеляційної скарги, пославшись на доводи, що в ній викладені;

- обвинувачений та його захисниця, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, пославшись на законність вироку суду першої інстанції.

- прокурор, яка не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи потерпілої та її представника, обвинуваченого та його захисниці,прокурора, вивчивши матеріали провадження та дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК визначає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст.65 КК, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції не дотримано цих вимог закону.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Крім того, згідно з положеннями ч. 1 ст. 421 КПК обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано, зокрема у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

Переглядаючи вирок в межах апеляційної скарги, колегія суддів враховує, що в апеляційній скарзі не оспорюється законність вироку щодо фактичних обставин кримінального провадження та доведеність вини обвинуваченого.

Апеляційний суд вважає правильними встановлені фактичні обставини судом першої інстанції, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

За таких обставин суд першої інстанції правильно визнав винним ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК.

В той же час, доводи потерпілої щодо м`якості призначеного покарання колегія суддів вважає обґрунтованими.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанцій, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

При призначенні покарання суд повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК щодо загальних положень призначення покарання з метою реалізації принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, і, призначаючи покарання обвинуваченому, насамперед, враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому призначене особі судом покарання має бути необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КК вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині карається позбавленням волі на строк від 7 до 15 років та є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи.

Приймаючи рішення про призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст. 115 КК у виді позбавлення волі на строк 8 років, суд першої інстанції формально вказав, що враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який віднесений до особливо тяжкого злочину, особу винного, який раніше не судимий, його вік, за місцем проживання характеризується задовільно, одружений, на обліку в лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, наявність обставини, що пом`якшує покарання - щире каяття та відсутність обставин, які обтяжують покарання обставин.

Заразом суд першої інстанції в мотивувальній частині вироку, приймаючи рішення про призначення обвинуваченому покарання, що наближено до мінімальної межі за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК належним чином не обґрунтував свого висновку про можливість призначення обвинуваченому такого покарання, адже характер та ступінь тяжкості зазначеного правопорушення, конкретні обставини його вчинення та дані про особу обвинуваченого не давали достатніх підстав для висновку про можливість призначення йому вищевказаного покарання.

Визнаючи обставиною, що пом`якшує покарання - щире каяття, суд першої інстанції не взяв до уваги, що щире каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Разом із тим, у матеріалах провадження відсутні дані на підтвердження вчинення ОСОБА_8 зазначених дій. Цей факт заперечує і потерпіла ОСОБА_9 , як в апеляційній скарзі, так і в суді апеляційної інстанції.

Крім того, щире каяття саме по собі не може бути визнано фактором, що істотно знижує суспільну небезпеку скоєного, або вказує на можливість виправлення цього обвинуваченого з призначенням покарання на рівні наближеного до мінімальної межі, передбаченої санкцією відповідної статті, частини статті закону про кримінальну відповідальність, з огляду на проаналізовані в своїй сукупності матеріали кримінального провадження та дані про його особу.

Також слід врахувати поведінку обвинуваченого після вчиненого кримінального правопорушення, який залишив місце події, сховав знаряддя вбивства, до затримання про події вчиненого злочину правоохоронні органи не повідомляв, матеріальної та моральної шкоди потерпілій не відшкодував.

З викладеного слідує, що, призначене ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 115 КК у виді позбавлення волі на строк 8 років, є явно несправедливим через м`якість, що веде до скасування вироку в цій частині і ухваленні нового вироку апеляційним судомз призначенням покарання за ч. 1 ст. 115 КК в межах цієї санкції, проте більш суворого.

Апеляційний суд, призначаючи ОСОБА_8 покарання, відповідно до ст. 65 КК, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, його поведінку під час вчинення кримінального правопорушення та після його вчинення.

Вирок суду першої інстанції щодо вирішення питань процесуальних витрат, речових доказів та цивільного позову не оскаржується.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 407, ч. 2 ст. 409, 414, 420 КПК, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 квітня 2024 року щодо ОСОБА_8 скасувати в частині призначеного покарання.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання за ч. 1 ст. 115 КК у виді позбавлення волі на строк 10 років.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений шляхом подачі касаційних скарг безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення вироку судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4