Номер провадження: 11-сс/813/1142/24
Справа № 521/9507/24 1-кс/521/1777/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

власника майна ОСОБА_7 та її представника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 в інтересах власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Малиновського райсуду м. Одеси від 17.06.2024 про накладення арешту на майно в межах к/п №0001042 від 08.10.2021 за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 362 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскарженою ухвалою слідчого судді в межах к/п №0001042 від 08.10.2021 за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 362 КК України було задоволено клопотання ст. слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 та накладено арешт із забороною користування, розпорядження та відчуження на майно, вилучене 11.06.2024 в ході проведення обшуку за місцем роботи сімейного лікаря ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , розташованого в приміщенні КУ «Міська поліклініка №1», а саме на:

- мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S10», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , із сім картою « НОМЕР_3 »;

- мобільний телефон марки «Neffos ТР804А», IMEI1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 , із сім картою « НОМЕР_6 »;

- ноутбук марки «Vinga Iron SI40» SN: НОМЕР_7 та зарядний пристрій до нього;

- системний блок марки «GAMEMAX», інвентарний номер № НОМЕР_8 .

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на те, що вилучене майно має доказове значення у кримінальному провадженні, необхідне для повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування, а також є безпосередньо предметом та доказом вчинення кримінального правопорушення.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_8 в інтересах власника майна ОСОБА_7 не погодився із оскаржуваною ухвалою, посилаючись на її незаконність з огляду на наступні обставини:

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що жодними належними доказами не підтверджена причетність сімейного лікаря ОСОБА_7 до виготовлення підроблених свідоцтв про вакцинацію від COVID-19, внесення до відповідних баз даних неправдивих відомостей стосовно отримання бустерної дози вакцини; у кримінальному провадженні відсутні фактичні збитки;

- слідчим суддею не було врахованого того, що під час проведення обшуку за місцем роботи ОСОБА_7 були присутні сторонні особи з числа співробітників поліції, яким ухвалою слідчого судді Малиновського райсуду м. Одеси від 17.05.2024 не було надано дозволу на проведення обшуку, обшук проводився без участі адвоката.

Посилаючись на викладені обставини, представник власника майна ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Заслухавши доповідь судді, пояснення власника майна ОСОБА_7 та її представника ОСОБА_8 , які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На переконання апеляційного суду, слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про арешт майна, зазначених вимог закону не дотримався з огляду на наступне.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Положення зазначеної вище норми основного закону узгоджуються зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Стаття 172 КПК України встановлює порядок розгляду клопотання про арешт майна, зокрема, ч. 1 зазначеної статті передбачає, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

При цьому, розгляд такого клопотання без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України, можливе лише щодо майна, яке не було тимчасово вилученим та якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Тимчасовим вилученням майна, відповідно до вимог ч. 1 ст. 167 КПК України, є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно із ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

На підставі аналізу змісту клопотання вбачається, що слідчий просив накласти арешт на зазначене у ньому майно, а саме мобільні телефони, ноутбук із зарядним пристроєм та системний блок, вилучене під час проведення 11.06.2024 обшуку за місцем роботи сімейного лікаря ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , розташований в приміщенні КУ «Міська поліклініка №1» (а.с. 1-4).

Водночас, відповідно до клопотання слідчого, витягу з ЄРДР у к/п №0001042 та інших матеріалів провадження, СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 362 КК України, зокрема, за повідомленням підприємств, організацій, установ та матеріалами правоохоронних органів стосовно здійснення невстановленими особами виготовлення та збуту підроблених сертифікатів про вакцинацію проти COVID-19; незаконного заволодіння грошовими коштами громадян, здійснюючи виготовлення міжнародних свідоцтв про вакцинацію з внесеннях до них неправдивих відомостей щодо проходження особами процедури вакцинування та подальший їх збут; внесення сімейним лікарем ОСОБА_7 у 2022 році разом із невстановленими особами до електронної системи охорони здоров`я недостовірних відомостей стосовно фактичного щеплення особи без проведення маніпуляції введення в організм людини вакцини від респіраторної хвороби COVID-19.

Відповідно до матеріалів провадження, майно, на яке просить накласти арешт слідчий, перелік якого міститься в прохальній частині клопотання, серед якого, зокрема, мобільні телефони, ноутбук із зарядним пристроєм та системний блок, було вилучено під час проведення 11.06.2024 обшуку за місцем роботи сімейного лікаря ОСОБА_7 в межах к/п № НОМЕР_9 , тобто таке майно, на підставі вищевикладених положень ч. 1 ст. 167 та ч. 1 ст. 168 КПК України, за своїм процесуальним статусом було тимчасово вилученим.

Підсумовуючи зазначене, на підставі вищевикладених вимог кримінального процесуального закону, зокрема, приписів ч. 2 ст. 172 КПК України, з огляду на те, що вилучене майно на момент розгляду клопотання слідчого перебувало у правовому статусі тимчасово вилученого майна, розгляд клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене при проведенні обшуку майно не могло відбуватись без повідомлення власників вилученого майна ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також представника КУ «Міська поліклініка №1».

Відповідно до ч. 2 ст. 134 КПК України, суд здійснює судовий виклик учасників кримінального провадження, участь яких у судовому провадженні є обов`язковою.

Проте, всупереч вищевказаним нормам закону, з аналізу матеріалів провадження вбачається, що власники майна ОСОБА_7 та представник КУ «Міська поліклініка №1», майно яких було вилучено під час проведення обшуку за місцем роботи сімейного лікаря ОСОБА_7 в приміщенні КУ «Міська поліклініка №1» (в каб. №6) та в подальшому арештоване, або представники власників майна, не були належним чином сповіщені про дату, час та місце розгляду слідчим суддею клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Окрім того, в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя взагалі не наводить жодних даних щодо належного сповіщення усіх інших учасників провадження, окрім слідчого, про дату, час та місце розгляду клопотання, а також причин їх неприбуття в судове засідання, а також не наводить жодного мотивування прийнятого рішення в частині розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно без участі власників майна (їх представників), зокрема, в чому саме полягає необхідність забезпечення арешту майна за допомогою неповідомлення його власників про такий розгляд.

Не міститься належного обґрунтування необхідності розгляду клопотання без повідомлення його власників також і в клопотанні слідчого.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя при постановленні ухвали допустився істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, розглянувши клопотання слідчого про накладення арешту на майно без належного повідомлення його власників КУ «Міська поліклініка №1» та ОСОБА_7 , а також її представника, про дату, час та місце проведення розгляду всупереч вищевикладеним вимогам ч. 1 ст. 172 КПК України, що призвело до безпідставного обмеження їх права на власність, позбавило їх можливості надати суду свої пояснення з приводу вилучення майна, а також перешкодило суду ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення, що, як наслідок, тягне за собою скасування ухвали слідчого судді та призначення нового розгляду клопотання слідчого іншим слідчим суддею.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

При цьому, ч. 1 ст. 412 КПК України наголошує на тому, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Колегія суддів не вбачає підстав для розгляду та надання оцінки іншим доводам скарги представника ОСОБА_8 , зокрема, щодо допущення слідчим порушень вимог кримінального процесуального закону під час проведення обшуку та відсутності в матеріалах провадження доказів причетності сімейного лікаря ОСОБА_7 до виготовлення підроблених свідоцтв про вакцинацію, оскільки за результатами нового судового розгляду клопотання слідчого про арешт майна, на підставі аналізу всіх обставин та врахування вимог закону, слідчий суддя зобов`язаний, відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, врахувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про існування підстав для часткового задоволення апеляційної скарги представника власника майна, скасування ухвали слідчого судді, як постановленої з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначення нового судового розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно в суді 1-ої інстанції іншим слідчим суддею.

Керуючись ст.ст. 24, 170-173, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 , в інтересах власника майна ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 17.06.2024, якою накладено арешт на майно, відповідно до переліку в резолютивній частині ухвали, в межах к/п №0001042 від 08.10.2021 за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 362 КК України, вилучене під час проведення 11.06.2024 обшуку за місцем роботи сімейного лікаря ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , розташованого в приміщенні КУ «Міська поліклініка №1» скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд клопотання ст. слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 про арешт майна, вилученого 11.06.2024 під час проведення обшуку за місцем роботи сімейного лікаря ОСОБА_7 за адресою: м. Одеса, вул. Болгарська 38, каб. №6 в суді 1-ої інстанції, іншим слідчим суддею.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4