печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі: ОСОБА_2 , за участю представника власника майна - адвоката: ОСОБА_3 , слідчого: ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000862 від 07.10.2021, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -

В С Т А Н О В И В :

08.11.2024 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000862 від 07.10.2021, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_3 посилається на те, що 17-18 травня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку здійснення невідкладних слідчих дій, до постановлення ухвали слідчим суддею, у зв?язку з наявністю інформації про необхідність врятування майна, на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000862 від 07.10.2021, порушеного за ознаками кримінальнизх правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 255, ст. 219 КК України відбувся обшук, проведений слідчими правоохоронних органів за участю старшого слідчого в особливо важливих справа Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , про що складено протокол обшуку (в порядку ч. 3 ст. 30 Конституції України, ч. 3 ст. 233 КПК України) від 17-18 травня 2024 року.

В результаті Обшуку у співробітника ТОВ «Міжрегіональна газова компанія» - директора ОСОБА_5 був вилучний особистий телефон марки: «XIAOMI», назва телефону «MI Phone 009» , модель «M2002F4LG», IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , об`ємом 128 GB у силікованому чохлі чорного кольору, що підтверджується протоколом обшуку.

Власник вилученого майна вважає, що в результаті проведеного обшуку старший слідчий в особливо важливих справах Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 перевищив повноваження, надані йому КПК України, та не виконані обов?язкові процесуальні дії, що призвело до порушення процесуальних вимог, передбачених КПК України та обмеження скаржника в реалізації конституційних прав і свобод, а саме:

В порушення ч. 1 ст. 233 КПК слідчим не були надані чіткі пояснення невідкладності в рятуванні майна, не наведений перелік майна, що підлягає рятуванню. Приписи зазначеної норми передбачають, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім невідкладних випадків, пов?язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення.

При проведені обшуку, ОСОБА_5 був розгублений та знаходився під впливом морального тиску правоохоронних органів, які свавільно і безпідставно вчиняли незаконні дії щодо обшуку. В процесі обшуку у ОСОБА_5 вилучили мобільний телефон, і він не мав змоги зателефонувати до адвоката та скористатися правом на захист. Як наслідок, не була надана можливість одержати правову допомогу адвоката, що порушило вимоги ст. 59 Конституції України, ч. 3 ст. 236 КПК України;

Оскільки обшук проводився без ухвали слідчого судді, відповідно допущено порушення ч. 2 ст. 168 КПК України щодо вилучення мобільного телефона. Зазначена норма передбачає тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп?ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв?язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, яке здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп?ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв?язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об?єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов?язаний з подоланням системи логічного захисту. Тому, слідчим порушені вимоги ч. 2 ст. 168 КПК України, і як наслідок це свідчить про противоправні дії слідчого.

В порушення вимог ст. 234, 236 КПК України вилучений особистий мобільний телефон, а саме: «XIAOMI», назва телефону «MI Phone 009» , модель «M2002F4LG», IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , об`ємом 128 GB у силікованому чохлі чорного кольору.

В процесі обшуку, були залучені спеціалісти з технічного супроводження 3 управління інформаційних технологій та програмування ДКП НПУ, і тому з боку ОСОБА_5 безперешкодно надавалися паролі для огляду та копіювання слідчими потрібної інформації. В результаті отримання вільного достушу до мобільного телефону, слідчі мали змогу упевнитися в тому, що наявні в телефоні скановані файли не зберігають на собі сліди злочину та не є знаряллям вчиненого правопорушення, і тому його вилучення мато безпідставний характер. Слідчі та залучені спеціалісти мали безперешкодну можливість копіювання потрібної інформації з телефону, проте не вчинили цього з лінощів, мотивуючі свою бездіяльність тим, що процес копіювання займе близько 6-ти годин часу. При цьому слідчі мали достатньо часу для безперешкодного копіювання інформації з телефону, оскільки обшук відбувався більше 14-ти годин, в період з 10 год. 50 хв. 17.05.2024 до 01 год. 30 хв. 18.05.2024.

В порушення ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводився без мети виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а з метою створення психологічного, морального тиску та штучних підстав на співробітників компанії, чого і домоглися слідчі ДБР, довівши до нервового виснаження ОСОБА_5 .

Вилучене майно при обшуку у ОСОБА_5 вважається тимчасово вилученим. На виконання ст. 170 КПК України, станом на день подання скарги, ОСОБА_5 не повідомлений у встановленому законному порядку про наявність ухвали суду, щодо накладення арешту на вилучене тимчасове майно в процесі слідчих дій.

Заявник вважає, що власник майна повинен бути присутніми під час розгляду питання щодо необхідності накладення арешту на майно, задля уникнення порушення прав власності і мати можливість скористатися своїми процесуальними правами. Слідчий та прокурор у свою чергу зобов?язані довести наявність підстав, передбачених у ч. 2 ст. 170 КПК України. Обмеження права власності особи відбудеться на підставі судового рішення, а не власного розсуду представника сторони обвинувачення.

З метою отримати своє майно, ОСОБА_5 звертався з клопотанням до Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, про повернення тимчасового майна. На своє звернення, була отримана відповідь слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 , що майно не підлягає арешту, на підставі ухвали слідчого судді Печерського суду від 20.05.2024.

Як вбачається з відомостей про кримінальне правопорушення № 0000862 від 07.10.2021 внесених до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 255, ст. 219 КК України, в рамках якого вилучено особисте майно ОСОБА_8 , досудове розслідування триває на дату подання цієї скарги. Водночас відповідно до ОСОБА_5 , який займає посаду заступника директора в ТОВ «ФК «Фінуніверсал», не зазначені відомості в ЄРДР щодо нього, чи товариства де він працює. Зауважуємо, що після спливу розумного строку досудового розслідування не внесено відомостей щодо нього чи посадових осіб ТОВ «ФК «ФІНУНІВЕРСАЛ», підозру у вчиненні злочину не повідомлено, допит не здійснювався.

Досудові органи належним чином не дослідили та не підтвердили допустимість доказу, в розуміння ст. 86 КПК України, тому безпідставність тримання вилученого майна супроводжується тим, що у досудового органу відсутня аргументована версія про те, що майно, є предметом вчинення злочину, або майно пов?язано з обставинами, що розслідуються.

Умисні дії правоохоронних органів не забезпечують швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення № 0000862 від 07.10.2021.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні вимоги скарги підтримала та просила її задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував з приводу заявленої скарги, просив відмовити, зазначивши, що невідкладний обшук було легалізовано та надано дозвіл на вилучення майна, що підтверджується ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/22740/24-к від 20.04.2024.

Вивчивши скаргу та дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення адвоката, власника майна, заперечення слідчого, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000862 від 07.10.2021, у тому числі за підозрами:

1) ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 212, ст. 219 та ч. 3 ст. 209 КК України;

2) ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 212, ст. 219 та ч. 3 ст. 209 КК України;

3) ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 3 ст. 212, ст. 219 та ч. 3 ст. 209 КК України;

4) ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 3 ст. 212, ст. 219 та ч. 3 ст. 209 КК України, за відповідними видами співучасті, передбаченими ст. 27 КК України.

Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні.

17-18 травня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку здійснення невідкладних слідчих дій, до постановлення ухвали слідчим суддею, у зв?язку з наявністю інформації про необхідність врятування майна, на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000862 від 07.10.2021, порушеного за ознаками кримінальнизх правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 255, ст. 219 КК України відбувся обшук, проведений слідчими правоохоронних органів за участю старшого слідчого в особливо важливих справа Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , про що складено протокол обшуку (в порядку ч. 3 ст. 30 Конституції України, ч. 3 ст. 233 КПК України) від 17-18 травня 2024 року.

В результаті Обшуку у співробітника ТОВ «Міжрегіональна газова компанія» - директора ОСОБА_5 був вилучний особистий телефон марки: «XIAOMI», назва телефону «MI Phone 009» , модель «M2002F4LG», IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , об`ємом 128 GB у силікованому чохлі чорного кольору, що підтверджується протоколом обшуку.

20.05.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено клопотання сторони обвинувачення та надано дозвіл на обшук за вищевказаною адресою.

Згідно ч. 3 ст. 233 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.ч. 8, 9 ст. 236 КПК України, особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку. Другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.

Встановлено, що в ухвалі слідчого судді від 20.05.2024, прямо надано дозвіл на вилучення мобільного телефону, які у скарзі ОСОБА_8 просить суд зобов`язати слідчого повернути.

Відтак, вилучене майно, не є тимчасово вилученим майном, а тому не може застосовуватися порядок, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, та процедура за ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу.

На підставі викладеного, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про безпідставність вимог скарги, а відтак у задоволенні вимог скарги слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 39, 234-236, 303, 306, 307, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000862 від 07.10.2021, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1