Справа № 352/1687/24
Провадження № 1-кп/352/220/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілих ОСОБА_7 ,

представника цивільного відповідача ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000420 від 28.12.2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, пенсіонера, депутатом не обирався, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

1.Стислий опис провадження.

14.06.2024 року до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиному реєстрі досудових розслідувань №0000420 від 28.12.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Ухвалою суду від 14.06.2024 року справу призначено до підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 01.07.2024 року постановлено призначити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_10 до судового розгляду, зобов`язано начальника органу пробації скласти досудову доповідь відносно обвинуваченого.

Ухвалою від 08.07.2024 року постановлено продовжити строк підготовки досудової доповіді у кримінальному провадженні.

Ухвалою суду від 18.09.2024 року постановлено цивільні позови потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у кримінальному провадженні прийняти до розгляду.

2. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

2.1. 28.12.2023, близько 09.00 год., водій ОСОБА_10 , у світлу пору доби, керуючи технічно справним автомобілем марки «IVECO», мод. Daily70C17, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався ділянкою автодороги Н-09 «Стрий Чернівці», км. 91, що проходить між населеними пунктами с. Угринів Угринівської ТГ Івано-Франківського району та с. Павлівка Ямницької ТГ Івано-Франківського району у напрямку м. Калуш, на нерегульованому перехресті мав намір здійснити маневр «поворот ліворуч».

Дана ділянка дороги асфальтована, без вибоїн, призначена для двох протилежних напрямків руху, з добре нанесеною дорожньою розміткою. По ходу руху обох транспортних засобів, ця ділянка дороги має добру видимість та оглядовість.

В цей час, перед ним на вказаній ділянці дороги у зустрічному напрямку, тобто у напрямку до м. Івано-Франківськ, рухався автомобіль марки «Renault Megane Scenic», реєстраційний номер НОМЕР_2 , із увімкненим ближнім світлом фар, під керуванням водія ОСОБА_11 , яка перевозила пасажирів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Наблизившись до нерегульованого перехрестя автомобільної дороги в напрямку с. Рибне Ямницької сільської ради Івано-Франківського району, водій ОСОБА_10 , увімкнувши лівий покажчик повороту у автомобілі марки «IVECO», мод. Daily70C17, реєстраційний номер НОМЕР_1 та з метою виконання маневру повороту ліворуч, зменшив швидкість до мінімальної аж до повної зупинки транспортного засобу та в місці, де суцільна лінія дорожньої розмітки 1.1 ПДР України переривалася, розпочав виконання маневру повороту ліворуч.

Однак, водій ОСОБА_10 проявив неуважність, не урахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, перед початком руху та здійсненням маневру повороту ліворуч, не переконався в безпеці та не надав дорогу зустрічному транспортному засобу - автомобілю марки «Renault Megane Scenic», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що наближався до нього в зустрічному напрямку прямо, виїхав на смугу зустрічного руху, перегородивши її, де допустив зіткнення правою передньою частиною свого автомобіля марки «IVECO», мод. Daily70C17, реєстраційний номер НОМЕР_1 , із передньою частиною автомобіля марки «Renault Megane Scenic», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_11 .

При цьому водій ОСОБА_10 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 1.5., який вказує, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.3., в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п. 10.1., який зобов`язує водія перед будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 10.4, відповідно до якого водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам.

п. 16.13, перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються рівнозначною дорогою в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

У результаті порушення водієм ОСОБА_10 Правил дорожнього руху України трапилася дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої пасажири автомобіля марки «Renault Megane Scenic», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозково-лицевої травми з пневмоцифалією, забоєм головного мозку, переломами лобної та решітчастої кісток, кісток носа та стінок верхньощелепних пазух, з гемосинусом та утрудненням носового дихання, раною в лобній ділянці та нижній губі, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя в момент спричинення та закритої тупої травми правої верхньої кінцівки, з переломом плечової кістки в середній третині, зі зміщенням уламків, що викликала необхідність проведення оперативного втручання (закрита репозиція перелому діафіза плечової кістки з внутрішньою фіксацією МОС інтрамедулярним блокуючим стержнем), які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення та ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого компресійного перелому тіла 12-го грудного хребця без зміщення, закритого перелому тіла грудини без зміщення, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

Таким чином, ОСОБА_10 , керуючи транспортним засобом вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

3. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

3.1. Позиція сторони захисту та сторони обвинувачення.

3.1.1. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою винуватість у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, погодився давати показання. Щиро кається у вчиненому, дуже шкодує, що так сталося, просить суворо не карати.

3.1.2. Захисник в судовому засіданні вказав, що ОСОБА_10 зустрічався із потерпілими для вирішення питання про відшкодування їм шкоди, завданої ДТП, однак, конкретних сум визначено не було, тому шкода в повному обсязі відшкодована не була. Просить суворо не карати.

3.1.3. Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомила, що обвинувачений ОСОБА_10 частково відшкодував шкоду, заподіяну кримінальним правопорушенням у сумі 500 доларів США, що в еквіваленті до гривні становить 19900 грн. Просить призначити обвинуваченому суворе покарання з позбавленням права керувати транспортними засобами.

3.1.4. Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що обвинувачений ОСОБА_10 відшкодував заподіяну ним моральну шкоду, внаслідок кримінального правопорушення, претензій до обвинуваченого немає. Просить призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 75 КК України. Крім того просить у повному обсязі задовольнити її цивільний позов до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» в частині стягнення витрат на лікування та відшкодування моральної шкоди.

3.1.5.Представник потерпілих в судовому засіданні просив задовольнити цивільні позови потерпілих та призначити суворе покарання обвинуваченому. Крім цього просив цивільний позов ОСОБА_6 в частині позовних вимог до ОСОБА_10 закрити.

3.1.6.Представник цивільного відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» просив позови потерпілих задовольнити частково.

3.1.7. Прокурор у судовому засіданні зазначив, що інкриміноване протиправне діяння вчинено обвинуваченим, що було повністю доведено в суді. Тому з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання, та обставин, які характеризують особу винного, просить суд визнати ОСОБА_10 винуватим і призначити йому покарання в межах санкції статті 286 ч.2 КК України 3 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування основного покарання у виді 3 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком тривалістю два роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

3.2. Докази сторони обвинувачення:

3.2.1. Витяг з ЄРДР за № 0000420 від 28.12.2023 року відповідно до якого внесено відомості про кримінальне правопорушення за ч.2 ст. 286 КК України;

3.2.2. Рапорти помічника чергового ВП № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_14 від 28.12.2023 згідно яких зафіксовано факт отримання заяв та їх реєстрації в ЄО за №№ 4416, 4417, 4420 про ДТП із потерпілими в с. Павлівка, неподалік авторинку;

3.2.3 Протокол огляду місця події від 28.12.2023 з фототаблицею та план-схемою перехрестя автомобільних доріг Н-10 «Стрий-Чернівці» та Н-09 «Мукачево-Львів»

в с. Павлівка, в ході проведення якого зафіксовано слідову картину ДТП та вилучено автомобіль марки «IVECO», мод. Daily70C17, н.з. НОМЕР_1 , із слідами механічних пошкоджень, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 05.02.2020, належить ОСОБА_15 , жит. АДРЕСА_3 та автомобіль марки «Renault Megane Scenic», н.з. НОМЕР_2 , із слідами механічних пошкоджень, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 10.05.2022 належить ОСОБА_11 , жит. АДРЕСА_4 ;

3.2.4. Протокол огляду місця події від 21.04.2024 з фототаблицею та план-схемою проїзної частини автодороги Н-10 «Стрий-Чернівці» між населеними пунктами Павлівка та Угринів Івано-Франківського району, в ході проведення якого зафіксовано розміщення дорожніх знаків перед та після місця ДТП;

3.2.5. Постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 28.12.2023, згідно якої слідчим визнано вилучені в ході проведення огляду місця події від 28.12.2023 автомобіль марки «IVECO», мод. Daily70C17, н.з. НОМЕР_1 , шасі (номер кузова) НОМЕР_5 , із слідами механічних пошкоджень та автомобіль марки «Renault Megane Scenic», н.з. НОМЕР_2 , шасі (номер кузова) НОМЕР_6 , із слідами механічних пошкоджень, речовими доказами та передано на зберігання на майданчику для тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: м. Тисмениця, вул. Українки, 4;

3.2.6. Ухвала слідчого судді Тисменицького районного суду про арешт майна від 03.01.2024 року, якою постановлено накласти арешт на автомобіль марки «IVECO», мод. Daily70C17, н.з. НОМЕР_1 , шасі (номер кузова) НОМЕР_5 , із слідами механічних пошкоджень, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 05.02.2020, належить ОСОБА_15 , жит. АДРЕСА_3 та на автомобіль марки «Renault Megane Scenic», н.з. НОМЕР_2 , шасі (номер кузова) НОМЕР_6 , із слідами механічних пошкоджень, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 10.05.2022 належить ОСОБА_11 , жит. АДРЕСА_4 .

3.2.7. Висновок експерта № 134 від 25.03.2024 за результатами проведення СМЕ потерпілої ОСОБА_5 , згідно з яким остання отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозково-лицевої травми з пневмоцифалією, забоєм головного мозку, переломами лобної та решітчастої кісток, кісток носа та стінок верхньощелепних пазух, з гемосинусом та утрудненням носового дихання, раною в лобній ділянці та нижній губі, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя в момент спричинення та закритої тупої травми правої верхньої кінцівки, з переломом плечової кістки в середній третині, зі зміщенням уламків, що викликала необхідність проведення оперативного втручання (закрита репозиція перелому діафіза плечової кістки з внутрішньою фіксацією МОС інтрамедулярним блокуючим стержнем), які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення;

3.2.8. Висновок експерта № 130 від 14.03.2024 за результатами проведення СМЕ потерпілої ОСОБА_6 , згідно з яким остання отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого компресійного перелому тіла 12-го грудного хребця без зміщення, закритого перелому тіла грудини без зміщення, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення;

3.2.9. Висновок експерта № СЕ-19/109-24/150-ІТ від 29.01.2024 за результатами проведення інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану ТЗ», згідно з яким на момент експертного дослідження, робоча гальмівна система автомобіля марки «IVECO», мод. Daily70C17, н.з. НОМЕР_1 , знаходилась у працездатному стані. Рульове керування знаходилось у стані часткової відмови. До стану відмови рульового керування призвела деформація правої рульової тяги, що в свою чергу спричинило порушення геометрії встановлення керованих коліс. Пошкодження рульового керування автомобіля, що призвело до стану його відмови, виникли в процесі розвитку ДТП, а тому водій не мав можливості виявити зазначені пошкодження під час експлуатації транспортного засобу до ДТП;

3.2.10. Висновок експерта № СЕ-19/109-24/152-ІТ від 29.01.2024 за результатами проведення інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану ТЗ», згідно з яким на момент експертного огляду та дослідження рульове керування та робоча гальмівна система автомобіля марки «Renault Megane Scenic», н.з. НОМЕР_2 знаходились у стані відмови. До стану відмови рульового керування призвели деформація амортизаційної стійки та нижнього важеля підвіски переднього лівого колеса, що в свою чергу призвело до зміщення даного колеса, та відповідно спричинило порушення геометрії встановлення керованих коліс. Стан відмови робочої гальмівної системи виник внаслідок її розгерметизації, через аварійне зміщення живильного бачка головного гальмівного циліндра (спричинений аварійними переміщеннями деталей моторного відсіку). Несправності (пошкодження) рульового керування та робочої гальмівної системи, що призвели до стану їх відмови, виникли в процесі розвитку ДТП, а тому водій не мав можливості виявити зазначені пошкодження під час експлуатації транспортного засобу до ДТП;

3.2.11. Висновки експерта № СЕ-19/109-24/154-ІТ від 31.01.2024 та № СЕ-19/109-24/5719-ІТ від 29.04.2024 за результатами проведення інженерно-транспортних експертиз за експертною спеціальністю 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження», згідно яких зіткнення автомобіля марки «IVECO», мод. Daily70C17, н.з. НОМЕР_1 з автомобілем марки «Renault Megane Scenic», н.з. НОМЕР_2 відбулось в межах перехрестя вулиць Калуське шосе-Об`їздова та відносно елементів дороги знаходиться в районі початку дугоподібного сліду юзу, позначено позицією № 4, який зафіксований в районі початку ділянки концентрованого осипу уламків автомобіля. Встановити в абсолютних величинах місце зіткнення транспортних засобів експертним шляхом не представляється можливим у зв`язку із відсутністю розмірних характеристик, прив`язок вказаної слідової інформації зафіксованої на схемі ДТП. При первинному контактуванні поздовжні осі автомобіля марки «IVECO», мод. Daily70C17, н.з. НОМЕР_1 та автомобіля марки «Renault Megane Scenic», н.з. НОМЕР_2 перебували під кутом 130°±5° (перехресне, косе зіткнення);

3.2.12. Висновок експерта № СЕ-19/109-24/5074-ІТ від 15.04.2024 за результатами проведення інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму ДТП», згідно якого у заданій дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля марки «IVECO», мод. Daily70C17, н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_10 , із технічної точки зору, повинен був керуватися технічними вимогами пунктів 9.2а), 10.1 та 16.13 Правил дорожнього руху України. У відповідності до вказаних пунктів ПДР України, водій ОСОБА_10 повинен був, з технічної точки зору, завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, подати сигнал світловими покажчиками повороту відповідного напрямку, але не менш як за 150-200 м до початку маневру, дати дорогу зустрічним транспортним засобам і тільки після цього, переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, розпочати даний маневр. В заданій дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля марки «Renault Megane Scenic», н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_11 , з технічної точки зору, повинна була керуватися технічними вимогами пункту 12.4 (або п. 12.6 ґ), якщо ДТП мало місце поза населеним пунктом та відсутні дорожні знаки, які б обмежували швидкість руху) та 12.3 (в частині визначення поняття «небезпека для руху» і виконання його вимог) ПДР України. У відповідності до вказаних пунктів ПДР України, водій ОСОБА_11 повинна була, з технічної точки зору, рухатися даною ділянкою дороги зі швидкістю, яка не повинна перевищувати 50 км/год (якщо ДТП мала місце у населеному пункті або 90 км/год якщо поза межами населеного пункту та відсутні дорожні знаки, які б обмежували швидкість руху), а з моменту виникнення небезпеки для руху (з моменту початку виконання водієм автомобіля «IVECO», мод. Daily70C17, н.з. НОМЕР_1 повороту ліворуч) негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. В діях водія автомобіля «IVECO», мод. Daily70C17, н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_10 вбачаються невідповідності технічним вимогам п. 10.1 та 16.13 ПДР України, які перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної ДТП;

3.2.13. Висновок експерта № СЕ-19/109-24/6027-ІТ від 13.05.2025 за результатами проведення інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму ДТП», згідно якого величина швидкості руху автомобіля марки «Renault Megane Scenic», н.з. НОМЕР_2 , враховуючи зафіксований на місці події слід гальмування його колеса, становить біля 67 км/год;

3.2.14. Висновок експерта № СЕ-19/109-24/6599-ФП від 20.05.2024 за результатами проведення судової фототехнічної експертизи за експертною спеціальністю 6.1 «Дослідження фотозображень та технічних засобів їх виготовлення», згідно якого водій автомобіля марки «IVECO», мод. Daily70C17, н.з. НОМЕР_1 долає відстань від початку зміни габаритів автомобіля в напрямку ліворуч (початок виконання маневру повороту ліворуч) до моменту зіткнення із автомобілем марки «Renault Megane Scenic», н.з. НОМЕР_2 за час 2,24-2,28 с;

3.2.15. Висновок експерта № СЕ-19/109-24/5745-ІТ від 27.05.2024 за результатами проведення інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму ДТП», згідно якого у заданій дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля марки «IVECO», мод. Daily70C17, н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_10 , із технічної точки зору, повинен був керуватися технічними вимогами пунктів 9.2а), 10.1 та 16.13 Правил дорожнього руху України. У відповідності до вказаних пунктів ПДР України, водій ОСОБА_10 повинен був, з технічної точки зору, завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, подати сигнал світловими покажчиками повороту відповідного напрямку, але не менш як за 150-200 м до початку маневру, дати дорогу зустрічним транспортним засобам і тільки після цього, переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, розпочати даний маневр. В заданій дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля марки «Renault Megane Scenic», н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_11 , з технічної точки зору, повинна була керуватись технічними вимогами пункту п. 12.6 ґ та 12.3 (в частині визначення поняття «небезпека для руху» і виконання його вимог) ПДР України. У відповідності до вказаних пунктів ПДР України, водій ОСОБА_11 повинна була, з технічної точки зору, рухатися даною ділянкою дороги зі швидкістю, яка не повинна перевищувати 90 км/год, а з моменту виникнення небезпеки для руху (з моменту зміни напрямку руху водієм автомобіля «IVECO», мод. Daily70C17, н.з. НОМЕР_1 «повороту ліворуч») негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. В діях водія автомобіля «IVECO», мод. Daily70C17, н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_10 вбачаються невідповідності технічним вимогам п. 10.1 та 16.13 ПДР України, які перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної ДТП;

3.2.16. Постанова про визнання речовим доказом, приєднання його до кримінального провадження та передачу його на зберігання від 04.06.2024, згідно якої слідчим визнано та приєднано до матеріалів кримінального провадження як речовий доказ відеозапис з камери спостереження, що встановлена в місці ДТП, який поміщено на оптичний носій інформації CD-R диск AXENT UG 80E (07041814).

3.2.17. В порядку ст.359 КПК України судом було проведено демонстрацію відеозапису, на якому зафіксовано як автомобіль марки «IVECO» на нерегульованому перехресті зменшує швидкість, пропускає автомобіль, який їхав у зустрічному напрямку та здійснює маневр «поворот ліворуч» в той час, коли на зустрічній смузі руху рухався автомобіль марки «Renault Megane Scenic», в результаті чого відбулося зіткнення автомобілей.

3.2.18. Висновок КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР» від 28.12.2023 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції згідно якого ОСОБА_10 в стані сп`яніння не перебував.

3.2.19. Показання потерпілої ОСОБА_5 , яка зазначила, що з ОСОБА_10 до ДТП не була знайома. В день ДТП з водієм ОСОБА_16 на її автомобілі ОСОБА_17 їхали на роботу. Крім неї та водія в салоні автомобіля перебувало ще троє осіб, двох з яких не знала, а на передньому пасажирському сидінні перебувала ОСОБА_6 . ОСОБА_5 перебувала на сидінні позаду водія. Була дуже хороша погода, гарна видимість. Швидкість руху автомобіля під керуванням ОСОБА_18 була невеликою. Ділянка дороги в місці ДТП пряма, має дві смуги руху. Перед автомобілем, в якому вона перебувала їхав автомобіль, який водій ОСОБА_10 пропустив. При наближенні автомобіля під керуванням ОСОБА_19 , побачила як водій ОСОБА_10 раптово в безпосередній близькості повернув перед їхнім автомобілем. Пригадує, як ОСОБА_20 сказала, «що він робить?» та в той час відчула удар від зіткнення автомобілів, який прийшовся в ту сторону, де вона сиділа. Отямилась вже у машині швидкої допомоги від болю.

3.2.20. Показання потерпілої ОСОБА_6 , яка вказала, що з ОСОБА_10 до ДТП не була знайома. 28 грудня 2023 року їй потрібно було закінчити роботу та повернутися до обіду додому. Зранку скористалась послугою « ОСОБА_21 ». У автомобілі було всього 5 осіб. Вона сиділа на передньому пасажирському сидінні, була пристебнутою ременем безпеки. Водій їхала повільно. Була хороша погода, гарна видимість, асфальт сухий. Виїжджаючи з с. Павлівка побачила транспортний засіб, який спочатку стояв, а потім раптово виїхав просто попереду автомобіля в якому вона перебувала. Відстань була близькою. Водій « ОСОБА_17 » спробувала уникнути зіткнення, вивернула кермо, однак ДТП все ж таки відбулося, удар прийшовся в сторону водія. Вона надавала першу медичну допомогу ОСОБА_22 .

3.3. Докази сторони захисту:

3.3.1. Обвинувачений ОСОБА_10 зазначив, що його водійський стаж становить 40 років. Раніше учасником ДТП не був. 28.12.2023 року на автомобілі марки Iveco Daily, який належить знайомому, їхав у м. Чернівці. Проїхавши м. Івано-Франківськ, під`їхав до перехрестку, де мав намір виконати маневр повороту ліворуч. В той час їхала зустрічна машина, яку обвинувачений пропустив та почав виконувати маневр. Раптово відчув удар, вийшов з автомобіля та зрозумів, що відбулася ДТП з легковою машиною. Зіткнення відбулося в праву сторону керованого ним автомобіля. Водій легкового транспортного засобу почала його сварити. Обвинувачений не міг зрозуміти як так сталося. В місці ДТП видимість дороги добра, ям не було, смуги для руху широкі. Зазначив, що просто не побачив зустрічну машину. Стверджує, що ДТП відбулося на зустрічній смузі руху, на яку він виїхав, не переконавшись у безпечності маневру. Потерпілій ОСОБА_5 частково відшкодував шкоду, також відшкодував потерпілій ОСОБА_6 моральну шкоду. Решту суми за цивільним позовом потерпілої ОСОБА_5 буде відшкодовувати по мірі можливості.

4. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

4.1. У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_10 свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому кається, засудив свою протиправну поведінку, повністю усвідомив наслідки свого діяння, зробив для себе відповідні висновки, просив вибачення перед потерпілими, частково відшкодував заподіяну шкоду та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. На думку суду, визнання винуватості обвинуваченим та його щире каяття не пов`язане саме з бажанням отримати мінімальне покарання, а також наявністю беззаперечних доказів учинення злочину в справі.

Відтак обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

4.2. Обставини, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.

5. Мотиви призначення покарання.

5.1.Суд, призначаючи обвинуваченому покарання, дотримується вимог кримінального закону, зокрема ст.65 КК України, та принципів законності,справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до яких слід враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Водночас, згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

5.2. Отже, обираючи вид та строк покарання ОСОБА_10 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Вчинене кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що обвинувачений є раніше не судимий, пенсіонер, в КНП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » перебуває під медичним спостереженням у сімейного лікаря з приводу гіпертонічної хвороби та цукрового діабету 2 типу, в КНП ЛОР «Львівський обласний коінічний психоневрологічний диспансер» за медичною допомогою не звертався, в КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» на обліку не перебуває, частково відшкодував потерпілим матеріальні збитки завдані кримінальним правопорушенням, однак грубо порушив ПДР України здійснивши зіткнення з транспортним засобом, що рухався по зустрічній смузі руху, попередньо не надавши йому перевагу у русі, чим вчинив необережний тяжкий злочин, наслідками якого стало завдання тяжких та середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 та тілесних ушкоджень середньої тяжкості потерпілій ОСОБА_6 .

Відповідно до досудової доповіді органу пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення низький, відтак орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Щодо позиції потерпілої ОСОБА_5 та її представника про призначення обвинуваченому суворого покарання, то суд зазначає, що суд касаційної інстанції неодноразово висловлював свою позицію стосовно того, що кримінальне правопорушення, передбачене ст. 286 КК України, спрямовано проти безпеки руху, а тому позиція потерпілих щодо виду та розміру покарання хоча і може враховуватися судом під час призначення покарання, однак не є визначальною, оскільки в цьому випадку питання покарання стосується інтересів не лише потерпілого, а й усіх учасників дорожнього руху.

З огляду на зазначене, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, як у загально-соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, обставини вчинення кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому основного покарання, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а саме у виді позбавлення волі строком на три роки, яке в даному випадку є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігатиме вчиненню обвинуваченим та іншими особами нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого зокрема, вчинення злочину вперше, щире каяття, часткове відшкодування завданого збитку, досудову доповідь органу пробації відповідно до якої ризики вчинення повторно кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства є низькими, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_10 без ізоляції від суспільства, а тому його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

При вирішенні питання щодо необхідності призначення додаткового покарання, суд вважає, що призначення додаткового покарання: позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік буде відповідати меті покарання та сприятиме виправленню обвинуваченого.

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

6. Цивільні позови у кримінальному провадженні.

6.1. Щодо цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 .

Так, відповідно до поданого цивільного позову потерпіла ОСОБА_5 просить стягнути із обвинуваченого моральну шкоду в сумі 248 385,96 грн., а з ПАТ «НАСК Оранта» витрати на лікування в сумі 32 288,05 та моральну шкоду у розмірі 1 614,40 грн.

На підтвердження доводів позовної заява потерпіла додала виписку із медичної карти стаціонарного хворого 35160/2023 від 28.12.2023 року КНП "Обласна клінічна лікарня ІФОР", у якій зазначено основний діагноз ОСОБА_5 перелом тіла плечової кістки. Закритий перелом правої плечової кістки із зміщенням відламків; вогнищевий забій головного мозку. Забій головного мозку. Перелом лобної кістки. Забійна рана лобної ділянки голови. Перелом виличної кістки та верхньої щелепи. Травма носа. Перелом кісток носа із незначним зміщенням. Перелом стінок верхньощелепових пазух, гемосинус. ВНП із порушення носового дихання. Перелом верхньої щелепи по нижньому типу. Забійно-рвана рана нижньої губи.

Крім того, потерпіла додала квитанції на загальну суму 12 487,55 грн, рахунок-фактуру №447 від 12.01.2024 року на суму 19800 грн за придбання набору імплантів для остеосинтезу плечової кістки, копію платіжної інструкції кредитового переказу на суму 17000 грн від 15.01.2024 року, згідно рахунку-фактури №447 та скріншот переказу від 15.01.2024 року на суму 2803 грн.

6.1.1.На вказану позовну заяву ОСОБА_10 подав відзив, у якому проти позовних вимог ОСОБА_5 заперечив, пояснив, що відшкодував потерпілій збитки в сумі 500 доларів США, грошей на відшкодування суми моральної шкоди, яку просить відшкодувати ОСОБА_5 він немає, адже є пенсіонером, просив у стягненні із нього моральної шкоди в розмірі 248385,96 грн та витрат на правничу допомогу в розмірі 8000 грн відмовити. В подальшому у судовому засіданні вказав, що завдану матеріальну шкоду зобов`язується відшкодувати потерпілій.

6.1.2. Представник ПАТ «НАСК «ОРАНТА» надав до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_5 , у якій визнає підтверджені документально закладом охорони здоров`я витрати ОСОБА_5 на лікування в сумі 2 138,20 грн. Стосовно моральної шкоди зазначає, що розмір страхового відшкодування за моральну шкоду має становити 5% від суми задоволеного позову судом.

6.2. Щодо цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 .

Так, відповідно до поданого цивільного позову потерпіла ОСОБА_6 просить стягнути із обвинуваченого моральну шкоду в сумі 149 388,61 грн., а з ПАТ «НАСК Оранта» витрати на лікування в сумі 12 232,11 та моральну шкоду у розмірі 611,60 грн.

На підтвердження доводів позовної заяви додає виписку із історії хвороби №11656 від 19.01.2024 року травматологічного відділення КПН «Калуська ЦРЛ» у якій зазначено діагноз: закритий компресійний перелом тіла Th12 (А1 за AOS). Закритий перелом тіла грудини без зміщення. ЗТОГК. Забій правої кисті та правого гомілково-стопного суглобу.

Крім цього, потерпіла ОСОБА_6 додала копії квитанцій на загальну суму 12 144,72 грн.

6.2.1.На вказану позовну заяву ОСОБА_10 подав відзив у якому проти позовних вимог ОСОБА_6 заперечив, пояснив, що відшкодував потерпілій збитки в сумі 500 доларів США, грошей на відшкодування суми моральної шкоди, яку просить відшкодувати ОСОБА_6 він немає, адже є пенсіонером, тому просив у стягненні із нього моральної шкоди в розмірі 149 388,61 грн та витрат на правничу допомогу в розмірі 8000 грн відмовити. В подальшому у судовому засіданні вказав, що завдану матеріальну шкоду потерпілій відшкодував.

6.2.2. Представник ПАТ «НАСК «ОРАНТА» надав до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_6 , у якій визнає підтверджені документально закладом охорони здоров`я витрати ОСОБА_6 на лікування в сумі 3 544,20 грн, щодо моральної шкоди зазначає, що розмір страхового відшкодування за моральну шкоду має становити 5% від суми задоволеного позову судом.

6.3. Мотиви з яких виходить суд та норми права.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Статтею 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими Кримінально процесуальним кодексом України і при цьому застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно положень ст.1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

6.3.1.Стосовно вимог цивільних позивачів до ПАТ «НАСК Оранта» суд зазначає наступне.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»(далі - Закон №85/96-ВР)).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності)(стаття 980 ЦК України).

Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон України № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно зі статтею 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Саме на забезпечення таких зобов`язань було ухвалено Закон № 1961-IV, яким визначено як засади, так і процедури отримання потерпілими особами за наслідками ДТП, відшкодування заподіяної шкоди.

Згідно з статтею 3 Закону №1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до статті 5 вказаного Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону№ 1961 IV).

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п.85 Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.12.2021 у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) послідовно наголосила, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.

Також, Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що потерпіла особа у разі настання страхового випадку набуває право на відшкодування моральної шкоди. Страхове відшкодування такої шкоди охоплює лише шкоду потерпілій фізичній особі, заподіяну у зв`язку з її каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (зокрема, смертю). У таких випадках розмір моральної шкоди, яку відшкодовує страховик винної особи, передбачений статтею 26-1 та пунктом 27.3 статті 27 Закону.

Статтею 26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" п. 41.1 та п. "в" п. 41.2 ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 процентів страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

6.3.2. Стосовно вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_10 суд зазначає наступне.

Згідно до п. 2 ч. 2 ст.23 Цивільного кодексу України моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода може відшкодовуватись грішми.

Із систематичного аналізу норм закону випливає, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством та судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, у порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Страхувальник, який спричинив настання страхового випадку, відшкодовує моральну шкоду заподіяну у зв`язку з каліцтвом або смертю потерпілого лише у разі, якщо її розмір перевищує ліміт відповідальності страховика, та у випадку, якщо потерпіла особа просить відшкодувати моральну шкоду з інших підстав, ніж передбачені статтею 23 Закону № 1961-IV.

Так, обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах такої різниці.

6.4. Висновки суду в частині вирішення цивільних позовів.

Розглянувши матеріали кримінальної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

6.4.1. Під час судового розгляду встановлено, що потерпіла ОСОБА_5 перебувала на лікуванні в КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради» у період з 28.12.2023 по 16.01.2024. Відповідно до наданої документації останній було проведено в тому числі оперативне лікування: закрита репозиція перелому правої плечової кістки, МОС інтрамедулярним блокуючим стержнем. Відтак, суд приймає до уваги та вважає належним доказом понесення потерпілою витрат на придбання набору імплантів для остеосинтезу плечової кістки (стиржень) вартістю 19 800 грн, згідно рахунку-фактури за №447 від 12.01.2024 року та платіжної інструкції від 15.01.2024 та виписки з ІНФОРМАЦІЯ_3 . Щодо розбіжностей в прізвищі платника у відповідній інструкції суд приймає до уваги пояснення ОСОБА_5 , надані в судовому засіданні, щодо сплати коштів за її дорученням іншою особою, з огляду на її стан та перебування на стаціонарному лікуванні.

Щодо відшкодування вартості медикаментів, то суд зазначає, що на переконання суду, належним чином підтвердженими та такими, що підлягають до стягнення з ПАТ «НАСК Оранта», є витрати в розмірі 7 733,46 грн. В задоволенні стягнення коштів в іншій частині слід відмовити, так як останні не підтверджені належними доказами, зокрема в квитанціях про оплату не можливо повністю встановити їх зміст, в тому числі щодо назви чи вартості медичного засобу, та не підтверджено використання медикаментів для лікування захворювань, що були спричинені ДТП (Аспаркам, каша та пюре Мілупа, Улсепан).

Стосовно стягнення моральної шкоди, то суд на виконання вимог ст. 26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що остання підлягає стягненню з страхової компанії у сумі 1 376,67 грн. (19 800 +7 733,46 = 27 533,46 грн/100 х 5 = 1 376,67 грн.).

Відтак, цивільний позов ОСОБА_5 в частині позовних вимог до ПАТ «НАСК Оранта» підлягає до часткового задоволення.

6.4.2. Щодо цивільного позову ОСОБА_5 в частині позовних вимог до обвинуваченого, то суд зазначає наступне.

Так, зі змісту позовної заяви вбачається, що потерпіла визначила розмір завданої їй моральної шкоди в сумі 250 000 грн., та з урахуванням коштів, що просила стягнути з страхової компанії, вважала за обґрунтоване заявити до стягнення із ОСОБА_10 248 385,96 грн.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, заподіяної потерпілій ОСОБА_5 від протиправних дій ОСОБА_10 суд бере до уваги ступінь та глибину душевних страждань, яких потерпіла зазнала у зв`язку із цими діями, а також негативні зміни в її житті, які сталися у зв`язку із цим. З урахуванням викладеного, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що потерпілій заподіяно моральну шкоду на суму 150 000 гривень.

На переконання суду, саме такий розмір буде відповідати засадам розумності, виваженості та справедливості.

В той же час, суд враховує, що з страхової компанії в рахунок моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_5 підлягає до стягнення 1 376,67 грн. Крім того, як вбачається з показань обвинуваченого ОСОБА_10 , які також не заперечувала потерпіла, останній добровільно відшкодував їй шкоду в сумі 500 доларів США, що в гривневому еквіваленті становило 19 900 грн.

Відтак, стягненню з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_5 з урахуванням належних їй страхових виплат та добровільного відшкодування обвинуваченим, підлягає моральна шкода в сумі 128 723,33 грн (150 000 грн 1 376,67 грн 19 900 грн = 128 723,33 грн).

З огляду на зазначене, цивільний позов ОСОБА_5 в частині позовних вимог до обвинуваченого підлягає до часткового задоволення.

6.4.3. Під час судового розгляду встановлено, що потерпіла ОСОБА_6 перебувала на лікуванні в КНП «Калуська ЦРЛ» у період з 28.12.2023 по 19.01.2024. Відповідно до наданої документації останній було проведено лікування закритого компресійного перелому тіла Th12 (А1 за AOS), закритого перелому тіла грудини без зміщення. ЗТОГК та забою правої кисті та правого гомілково-стопного суглобу.

Враховуючи локалізацію отриманих потерпілою тілесних ушкоджень суд вважає обґрунтованими заявлені до відшкодування витрати на проведення огляду мамологом, рентгенографії, мамографії та електрофорозу на загальну суму 2 115 грн. Крім того, оскільки згідно рекомендацій лікаря ОСОБА_6 мала перебувати у корсеті протягом 2 місяців, то суд вважає, що з страхової компанії підлягають стягненню також витрати на придбання корсету для грудного і крижово-поперекового відділу в сумі 2 650 грн, що підтверджено належним доказом.

Щодо відшкодування вартості медикаментів, то суд зазначає, що на переконання суду, належним чином підтвердженими та такими, що підлягають до стягнення з ПАТ «НАСК Оранта», є витрати в розмірі 3 108,48 грн. В задоволенні стягнення коштів в іншій частині слід відмовити, так як останні не підтверджені належними доказами, зокрема в квитанціях про оплату не можливо повністю встановити їх зміст, в тому числі щодо назви чи вартості медичного засобу, та не підтверджено використання медикаментів для лікування захворювань, що були спричинені ДТП (антірокс, метеоксан, еналаприл, капсумен, окомікс).

Стосовно стягнення моральної шкоди, то суд на виконання вимог ст. 26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що остання підлягає стягненню з страхової компанії у сумі 393,67 грн. (2 115 +2 650 +3 108,48 = 7 873,48 грн/100 х 5 = 393,67 грн.).

Відтак, цивільний позов ОСОБА_6 в частині позовних вимог до ПАТ «НАСК Оранта» підлягає до часткового задоволення.

6.4.2. Щодо цивільного позову ОСОБА_6 в частині позовних вимог до обвинуваченого, то суд зазначає наступне.

У відповідності до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України визначено, що суд постановляє ухвалу про закриття якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

В судових дебатах ОСОБА_6 просила позовну заяву в частині вимог до ОСОБА_10 залишити без розгляду, так як претензій до обвинуваченого в неї немає. В подальшому представник адвокат ОСОБА_7 уточнив заяву потерпілої та просив закрити провадження у справі в частині позовних вимог до обвинуваченого.

На підставі вказаного та того, що дана заява не суперечить вимогам закону, інтересам сторін, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити в частині позовних вимог потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого.

7. Щодо процесуальних витрат, то суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно дост.137ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються зокрема, із витрат на правову допомогу.

Згідно з ч.1 ст.126 КПК України, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Відповідно до ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

7.1. Судом встановлено, що між ОСОБА_6 та адвокатом ОСОБА_7 було укладено договір №45/24 про надання правової допомоги від 01.07.2024 року.

Згідно з актом виконаних робіт від 09.07.2024 року адвокатом ОСОБА_7 надано правничу допомогу в загальній сумі 8000 грн, яку згідно квитанції №03/2024 від 09.07.2024 року адвокат ОСОБА_7 отримав від ОСОБА_6 .

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що з ОСОБА_10 необхідно стягнути витрати на правничу допомогу стосовно розгляду кримінального провадження, зокрема за консультацію з правового питання 2000 грн, ознайомлення з матеріалами кримінального провадження 2000 грн та участі в судових засіданнях - 2000 грн, що в загальному становить в сумі 6000 грн.

З огляду на те, що вартість підготовки позовної заяви, виготовлення копії, в рамках подання цивільного позову у кримінальному провадженні, згідно вказаного акту складає 2000 грн, тому, зважаючи на ціну позову 162232,11 грн, суму задоволених судом позовних вимог в розмірі 8 267,15 грн, з відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» необхідно стягнути 101,92 грн (8267,15*2000/162232,11=101,92) на користь ОСОБА_6 витрат на правничу допомогу за підготовку позовної заяви, виготовлення копії у кримінальному провадженні.

7.2. Судом встановлено, що між ОСОБА_5 та адвокатом ОСОБА_7 було укладено договір №44/24 про надання правової допомоги від 02.06.2024 року.

Згідно з актом виконаних робіт від 09.07.2024 року адвокатом ОСОБА_7 надано правничу допомогу в загальній сумі 8000 грн, яку згідно квитанції №02/2024 від 09.07.2024 року адвокат ОСОБА_7 отримав від ОСОБА_5 .

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що з ОСОБА_10 необхідно стягнути витрати на правничу допомогу стосовно розгляду кримінального провадження, зокрема за консультацію з правового питання 2000 грн, ознайомлення з матеріалами кримінального провадження 2000 грн та участі в судових засіданнях -2000 грн, що в загальному становить в сумі 6000 грн.

З огляду на те, що вартість підготовки позовної заяви, виготовлення копії, в рамках подання цивільного позову у кримінальному провадженні, згідно вказаного акту складає 2000 грн, тому, зважаючи на ціну позову 282288,05 грн, суму задоволених судом позовних вимог в розмірі 157633,46 грн, з відповідача ОСОБА_10 необхідно стягнути 911,99 грн (157633,46*2000/282 288,05*128723,33/157633,46) на користь ОСОБА_5 витрат на правничу допомогу за підготовку позовної заяви, виготовлення копії у кримінальному провадженні, відповідно з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь ОСОБА_5 необхідно стягнути витрати на правничу допомогу за підготовку позовної заяви, виготовлення копії в розмірі 204,34 грн.

При цьому, суд вважає, що факт понесення потерпілими зазначених витрат підтверджується належними доказами, ці витрати пов`язані з розслідуванням кримінального провадження та розглядом поданих цивільних позовів, їх розмір є обґрунтованим з врахуванням значення справи для потерпілого, тривалості досудового розслідування.

Інші процесуальні витрати у потерпілих в даному кримінальному провадженні відсутні.

8. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

8.1. Витрати на залучення експертів у даній справі становлять 25368,88 грн та підлягають стягненню з обвинуваченого.

8.2.Запобіжний захід ОСОБА_10 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.

7.4. Питання речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 7, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 392-395, 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керування транспортирними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю у 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_10 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 03.01.2024 року та частково скасований ухвалами слідчого судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 07.02.2024 року на транспортний засіб марки «IVECO», мод. Daily70C17, н.з. НОМЕР_1 , шасі (номер кузова) НОМЕР_5 , із слідами механічних пошкоджень, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 05.02.2020, належить ОСОБА_15 , жит. АДРЕСА_3 та на автомобіль марки «Renault Megane Scenic», н.з. НОМЕР_2 , шасі (номер кузова) НОМЕР_6 , із слідами механічних пошкоджень, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 10.05.2022 належить ОСОБА_11 , жит. АДРЕСА_4 в частині розпорядження та відчуження.

Речові докази: транспортний засіб марки «IVECO», мод. Daily70C17,

н.з. НОМЕР_1 , шасі (номер кузова) НОМЕР_5 - після вступу вироку в законну силу вважати повернутим власнику ОСОБА_15 , жит.

АДРЕСА_3 ;

транспортний засіб марки «Renault Megane Scenic», н.з. НОМЕР_2 , шасі (номер кузова) НОМЕР_6 - після вступу вироку в законну силу вважати повернутим власнику ОСОБА_11 , жит. АДРЕСА_4 ;

оптичний носій інформації CD-R диск AXENT UG 80E (07041814) залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави 25368 (двадцять п`ять тисяч триста шістдесят вісім) грн. 88 коп. витрат на проведення судових експертиз.

Закрити провадження у справі за цивільним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_10 , ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про відшкодування шкоди в частині позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_10 .

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_10 , ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь потерпілої ОСОБА_6 7 873 (сім тисяч вісімсот сімдесят три) грн 48 коп. витрат на лікування, 393 (триста дев`яносто три) грн 67 коп. - заподіяної моральної шкоди та 101 (сто одну) грн 92 коп. витрат на правничу допомогу.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь потерпілої ОСОБА_6 6 000 (шість тисяч) грн витрат на правничу допомогу у даному кримінальному провадженні.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_10 , ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь потерпілої ОСОБА_5 27 533 (двадцять сім тисяч п`ятсот тридцять три) грн 46 коп. витрат на лікування, 1 376 (одну тисячу триста сімдесят шість) грн 67 коп. - заподіяної моральної шкоди та 204 (двісті чотири) грн 34 коп. витрат на правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь потерпілої ОСОБА_5 заподіяну моральну шкоду у розмірі 128 723 (сто двадцять вісім тисяч сімсот двадцять три) грн 33 коп. та 6 911 (шість тисяч дев`ятсот одинадцять) 99 коп. витрат на правничу допомогу.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному статтями 376, 615 КПК України.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1