У Х В А Л А

Іменем України

09 вересня 2024 року м. Київ

Деснянський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, що надійшло з обвинувальним актом, затвердженими прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва,

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2024 року до Деснянського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001281 від 03.06.2024, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Відповідно до вимог ст.35 КПК України, автоматизованою системою документообігу суду, 28 серпня 2024 року вказані матеріали кримінального провадження визначені для проведення судового провадження суддею Деснянського районного суду міста Києва ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 29.08.2024 призначено за матеріалами кримінального провадження, що надійшло з обвинувальним актом №0001281 від 03.06.2024, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підготовче судове засідання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні наполягав на призначенні кримінального провадження до судового розгляду, подала письмове клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 , проти призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечував. Разом з тим, категорично не погодився із доцільністю застосування запобіжного заходу, оскільки через сплив строку дії раніш застосованого запобіжного заходу, повторне його застосування є безпідставним. Акцентував увагу на недоведеності ризиків за п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, визначених прокурором, оскільки ОСОБА_5 суворо дотримується процесуальної дисципліни.

Обвинувачений ОСОБА_5 , з клопотаннями про направлення справи за підсудністю, закриття кримінального провадження, повернення обвинувального акту прокурору не звертався, проти призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечував. Просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явися, проти призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечував. Повідомив про відсутність позовних вимог.

Вивчивши обвинувальний акт, заслухавши думку учасників провадження, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до положень ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, зазначене кримінальне провадження підсудне Деснянському районному суду міста Києва.

Судом вирішено питання, які пов`язані з підготовкою до судового розгляду.

Визначено склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КПК України вбачається, що після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про слухання кримінального провадження в подальшому у відкритому судовому засіданні. Учасники кримінального провадження не заперечували проти даного клопотання.

На підставі викладеного, суд вважає що є достатньо підстав для призначення справи до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі Деснянського районного суду м. Києва.

Щодо клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу до обвинуваченого, суд доходить наступних висновків.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ст. 131 ч.1 КПК України).

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на осіб, що беруть участь провадженні в процесуальному статусі свідків. (ст. 177 КПК України).

Суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше (ст. 178 КПК України).

Відповідно до ч.3 ст.315КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

На стадії досудового розслідування 05.06.2024 року Деснянським районним судом м. Києва обвинуваченому, було обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який ухвалою слідчого судді від 01.08.2024 змінено, на нічний домашній арешт. Після надходження обвинувального акту до суду, дія зазначеного запобіжного заходу сплила.

Вирішуючи питання доцільності застосування обвинуваченому, аналогічного запобіжного заходу, суд виходить з такого.

Суд враховує можливу причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, що підтверджується усією сукупністю наявних у кримінальному провадженні матеріалів, змістом обвинувального акту та доказами визначеними у реєстрі матеріалів досудового розслідування. Відомості, викладені в реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також посилання прокурора в клопотанні на матеріали можуть свідчити про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого кримінального правопорушення.

Щодо продовження існування передбачених ризиків поза процесуальної поведінки обвинуваченого, то в цій частині суд зазначає про таке.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, яке є тяжким за правилами ст. 12 КК України.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

При цьому, суд враховує, що у обвинуваченого існують міцні соціальні зв`язки, а саме він проживає в родині, до складу якої входить дружина та дорослі діти, при цьому, потерпілий вимог до обвинуваченого не заявляє, про будь-який вплив не повідомляв.

Щодо існування ризику незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, то такий ризик є обґрунтованим, оскільки свідки безпосередньо не допитувалися судом, а тому обвинувачений має можливість незаконно впливати на вищевказаних осіб, з метою надання вигідних для нього показів суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Судом встановлено, що обвинувачений раніше не судимий, відомостей про те, що ОСОБА_5 перешкоджав кримінальному провадженню або намагався вплинути на свідків чи потерпілого суду не надано.

При цьому, відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як встановлено судом, більш м`які запобіжні заходи до обвинуваченого не застосовувались, а прокурор довів, доцільність застосування запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту, який буде недостатнім на даній стадії кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин, суд вважає за необхідне застосувати обвинуваченому запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту, з покладенням обов`язків визначених у ч.5 ст.194 КПК України.

При цьому, саме нічний домашній арешт, дозволить запобігти ризикам втечі і впливу на свідків, оскільки контроль за його виконанням з боку працівників поліції буде дисциплінувати обвинуваченого до належної поведінки та утримає від поза процесуальних стосунків з учасниками процесу.

Керуючись ст.ст.297-1, 314, 323, 371, 372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Призначити кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, до судового розгляду на 18 вересня 2024 року о 10:00годині в приміщенні Деснянського районного суду м. Києва.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороню відлучатись у період часу з 22:00 год до 07:00 год наступної доби, з постійного місця проживання за адресою : АДРЕСА_1 , строком на два місяці, а саме: до 09.11.2024 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки, а саме: прибувати до суду за першою вимого; не відлучатись з постійного місця проживання без дозволу прокурора або суду.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідно ст.181 ч.5 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених зобов`язань, та про право використовувати електронні засоби контролю.

Копію ухвали вручити учасникам провадження для відома та направити до Деснянського УП ГУНП у м. Києві - для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню, в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1