Номер провадження: 11-кп/813/2219/24
Справа № 2-80/2001
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Малиновського райсуду м. Одеси від 31.07.2024, якою залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_6 від 05.12.2014 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Одеського обласного суду від 05.07.2001 та ухвали Верховного Суду України від 13.12.2001

установив:

Оскаржуваною ухвалою суду 1-ої інстанції було залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_6 від 05.12.2014 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Одеського обласного суду від 05.07.2001 та ухвали Верховного Суду України від 13.12.2001 у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених п.п. «б», «з» ст. 93, ст. 17, п.п. «б», «ж», «з» ст. 93, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 143, ч. 3 ст. 141 КК України (в ред. від 1960).

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, засудженим ОСОБА_6 засобами поштового зв`язку була подана апеляційна скарга, в якій останній, посилаючись на незаконність та ухвали, просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд його об`єднаних заяв від 05.12.2014 та 29.06.2016 про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в суді 1-ої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2024 визначено колегію суддів для розгляду вказаного апеляційного провадження (єдиний унікальний номер судової справи 2-80/2001, номер провадження 11-кп/813/2219/24) у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

В межах зазначеного провадження суддями Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 та ОСОБА_3 20.09.2024 були подані заяви про самовідвід з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

В судове засідання апеляційного суду учасники провадження не з`явились, про причини неприбуття не повідомили та жодних клопотань на адресу суду не подавали.

Враховуючи неявку учасників провадження в судове засідання, колегія суддів, керуючись вимогами ч. 4 ст. 405 та ч. 4 ст. 107 КПК України, вважає за можливе розгляд заяв суддів про самовідвід провести без участі учасників процесу та фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювати.

Перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені в заявах суддів, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Вимогами п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Частиною 1 ст. 81 КПК України передбачено, що у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

На підставі аналізу інформації, розміщеної у відкритому доступі ЄДРСР, 22.06.2015 ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Одеської обл. у складі головуючого ОСОБА_3 , суддів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відмовлено у поновленні строку засудженому ОСОБА_6 на звернення із заявою про перегляд вироку Одеського обласного суду від 05.07.2001 за нововиявленими обставинами та повернуто заявнику його заяву з усіма доданими до неї матеріалами (справа №2-80/2001, провадження №11-о/785/7/15).

Згодом, 19.01.2016 ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ касаційну скаргу ОСОБА_6 задоволено, ухвалу Апеляційного суду Одеської обл. від 22.06.2015 скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Окрім того, із аналізу наявних у розпорядженні суду апеляційної інстанції матеріалів кримінального провадження та даних АСДС КП «Д-3» вбачається, що раніше суддя-доповідач ОСОБА_2 вже неодноразово відводився від розгляду провадження за заявами та скаргами засудженого ОСОБА_6 , а саме 10.07.2019 (т. 4, а.с. 120-121), 11.10.2019 (т. 2, а.с. 136-137), 04.03.2020 (т. 6, а.с. 31-32).

Більш того, засуджений ОСОБА_6 неодноразово заявляв про недовіру судді Одеського апеляційного суду (Апеляційного суду Одеської області) ОСОБА_2 з різних підстав при розгляді його скарг та заяв (т. 6, а.с. 195-197).

Зазначені обставини стосовно скасування в касаційному порядку попередньої ухвали апеляційного суду, постановленої за участі судді ОСОБА_3 за результатами розгляду заяви засудженого ОСОБА_6 про перегляд вироку Одеського обласного суду від 05.07.2001 за нововиявленими обставинами, а також стосовно неодноразового відводу судді ОСОБА_2 від розгляду проваджень за заявами та скаргами засудженого ОСОБА_6 , а також систематичного заявлення засудженим відводів судді ОСОБА_2 , вочевидь можуть викликати у стороннього спостерігача сумніви в об`єктивності та неупередженості суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 під час розгляду апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Малиновського райсуду м. Одеси від 31.07.2024.

Вищенаведені обставини, зокрема, скасування попередньої ухвали суду апеляційної інстанції за участю судді ОСОБА_3 та систематичного заявлення засудженим ОСОБА_6 відводів судді ОСОБА_2 породжують обґрунтовані сумніви в неупередженості даних суддів при розгляді даного провадження.

Отже, апеляційний суд, погоджуючись з доводами суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо наявності підстав для задоволення заявлених ними самовідводів, окрім вимог ст.ст. 75, 80 КПК України, також враховує положення ст. 126 Конституції України, роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені в п. 11 Постанови «Про незалежність судової влади» №8 від 13.06.2007, ст. 15 Кодексу суддівської етики, відповідно до яких неупереджений розгляд справ є обов`язком судді.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є обов`язком судді. Відповідно до цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 (далі - Бангалорські принципи), неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків.

Згідно з п. 2.5 застосування цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Європейський суд з прав людини щодо тлумачення понять «незалежний», «безсторонній» та щодо визначення критеріїв неупередженості (безсторонності): суб`єктивний та обєктивний у рішенні у справі « Агрокомплекс» проти України» (рішення від 06.10.2011, заява № 23465/03) зазначив: «…незалежність та неупередженість судів, із об`єктивної точки зору, вимагає, щоб кожен окремий суддя був вільним він неналежного впливу».

Відповідно до Другого принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 та усталеної практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення понять «незалежний», «безсторонній» та щодо визначення критеріїв неупередженості (безсторонності) (рішення ЄСПЛ у справі «Агрокомплекс» проти України» від 06.10.2011; «Білуха проти України» від 09.11.2006), - заявлений суддею самовідвід не може бути предметом перевірки складом колегії суддів з точки зору обґрунтованості, з огляду на те, що ніхто не може змусити суддю здійснювати судовий розгляд, у разі його (судді) внутрішнього переконання з посиланням на конкретні обставини щодо можливості виникнення сумнівів в його неупередженості.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд доходить висновку про існування обставин, які унеможливлюють подальшу участь головуючого судді ОСОБА_2 та судді-учасника колегії ОСОБА_3 в даному апеляційному провадженні, у зв`язку з чим заявлені суддями самовідводи підлягають задоволенню, а матеріали провадження підлягають передачі до апарату Одеського апеляційного суду для визначення інших суддів в порядку, передбаченому ст. 35 КПК України.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 24, 75, 80, 82, 370, 405, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Задовольнити заяви суддів Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Малиновського райсуду м. Одеси від 31.07.2024, якою залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_6 від 05.12.2014 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Одеського обласного суду від 05.07.2001 та ухвали Верховного Суду України від 13.12.2001 у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених п.п. «б», «з» ст. 93, ст. 17, п.п. «б», «ж», «з» ст. 93, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 143, ч. 3 ст. 141 КК України (в ред. від 1960).

Передати матеріали кримінального провадження до апарату Одеського апеляційного суду для здійснення повторного автоматичного розподілу в порядку ст. 35 КПК України для визначення іншого складу суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4