Провадження № 1-кс/522/3795/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна по матеріалам кримінального провадження № 0000287 від 07.07.2024 р., за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 359 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що відділом КІБ Управління СБ України в Одеській області, у ході здійснення контррозвідувальних заходів у сфері інформаційної безпеки отримано інформацію про те, що у приміщенні Державного підприємства «Адміністрація Морських портів України» на 1 поверсі будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 1, каб. № 129 встановлений засіб негласного отримання інформації. За оперативною інформацією, вищезазначений засіб знаходиться в фальш панелі розеток живлення та є радіо випромінюючим обладнанням, що складається з мікрофону, радіо модуля та блока живлення.

Так, 07.07.2024, на підставі добровільно написаної заяви представником Державного підприємства «Адміністрація Морських портів України», проведено обшук на 1 поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: радіо випромінююче обладнання, що складається з мікрофону радіо модуля та блоку живлення.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів, та органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-виховного характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, тобто критеріям речових доказів.

За ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, вилучені предмети можуть бути визнані в якості речових доказів у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим потребують додаткового поглибленого дослідження, в тому числі при проведенні судових експертиз.

Таким чином, всі вилучені в ході обшуку предмети, речі та документи, мають бути збережені для проведення подальших слідчих дій у кримінальному провадженні, для чого слідчий, прокурор, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, повинні вжити необхідних заходів.

Обставини кримінального провадження містять достатні підстави вважати, що без вилучення і арешту у встановленому законом порядку перелічених речей, предметів та документів, вони можуть бути приховані для унеможливлення їх використання в якості речових доказів у кримінальному провадженні.

Вилучені речі, предмети та документи, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження.

Згідно ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Крім того, вилучені речі відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, вважаються тимчасово вилученим майном та постановою слідчого визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000287 від 07.07.2024, на предмети, які були вилучені 07.07.2024 в ході проведення обшуку на 1 поверсі будівлі ДП «АМПУ» за адресою: м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 1, каб. № 129, а саме: радіо випромінююче обладнання, що складається з мікрофону радіо модуля та блоку живлення.

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

05.08.2024