Справа № 334/3378/23
Номер провадження № 1-в/334/189/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої: судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_3 про розстрочку виплати штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

30.10.2024 року до суду звернувся засуджений ОСОБА_3 з заявою про розстрочку виплати штрафу.

В заяві посилався на те, що 18.04.2024 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя його визнано винним за ч.1 ст.286 КК України та призначено покарання у виді штрафу 51000 грн. на користь держави, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік. 02.10.2024 року Запорізький апеляційний суд залишив вирок без змін.

Він є пенсіонером і єдиним джерелом його доходів є пенсія за віком, розмір якої не перевищує 4000 грн. на місяць, що не дозволяє йому сплатити штраф одним платежем.

Прохав розстрочити виплату штрафу у розмірі 51000 грн. рівними платежами щомісяця протягом року.

Розгляд справи призначено на 07.11.2024 року о 11:30.

07.11.2024 року в судове засідання засуджений та його захисник: адвокат ОСОБА_4 не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи у їх відсутність не надали.

07.11.2024 року в судове засідання прокурор не з`явився, 07.11.2024 року подав заяву про розгляд справи без участі прокурора, враховуючи майновий стан засудженого і розмір призначеного штрафу не заперечував проти задоволення заяви.

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Відповідно ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питання слідчим суддею не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява засудженого підлягає задоволенню з наступних підстав:

18.04.2024 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_3 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн. на користь держави, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

02.10.2024 року ухвалою Запорізького апеляційного суду апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 залишено без задоволення, вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18.04.2024 року залишено без змін.

Таким чином, вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18.04.2024 року набрав законної сили 02.10.2024 року.

Згідно ст.533 КПК України вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Згідно ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: 10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України.

Згідно ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно ч.3 ст.53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Відповідно ч.1,3 ст.26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. У разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Судом встановлено, що до суду звернувся засуджений з заявою про розстрочку виплати штрафу у розмірі 51000 грн. рівними платежами щомісяця протягом року, посилаючись на те, що він є пенсіонером і єдиним джерелом його доходів є пенсія за віком, розмір якої не перевищує 4000 грн. на місяць, що не дозволяє йому сплатити штраф одним платежем.

Станом на момент розгляду справи штраф засудженим не сплачено.

Засуджений ОСОБА_3 є пенсіонером за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № від 19.09.2018 року.

Суд, з урахуванням майнового стану засудженого, який є пенсіонером за віком, враховуючи розмір штрафу в сумі 51000 грн., вважає, що засуджений не має змоги сплатити штраф одним платежем, тому необхідно застосувати ч.3 ст.53 КК України та розстрочити сплату штрафу у розмірі 51000 грн. рівними платежами щомісяця протягом одного року.

Керуючись ч.1 п.10 ст.537, ст.539 КПК України, ч.3 ст.53 КК України, ч.1,3 ст.26 КВК України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву засудженого ОСОБА_3 про розстрочку виплати штрафу - задовольнити.

Розстрочити засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сплату штрафу в дохід держави в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн., призначеного вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18.04.2024 року, на один рік, шляхом сплати кожного місяця по 4250 грн., починаючи з дня набрання ухвалою законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1