Справа № 334/5180/24
Номер провадження № 1-кс/334/1704/24
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

13 липня 2024 рокумісто Запоріжжя

слідчий суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, уродженця міста Москва, який має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2013 року народження, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_6

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 ..

Обґрунтовує клопотання тим, що ОСОБА_4 діючи умисно, переслідуючи корисливу мету, спрямовану на незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини частин плодових тіл грибів, що містять псилоцин у великих розмірах, у невстановлений під час досудового розслідування час, у невстановленому місці та у невстановленої особи незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину частини плодових тіл грибів, що містять псилоцин у великих розмірах, які став незаконно зберігати за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 з метою їх подальшого збуту.

У подальшому, 12.07.2024 у ході проведення санкціонованого обшуку приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_4 було виявлено та вилучено згідно висновку експерта Запорізького НДЕКЦ № СЕ-19/108-24/13039-НЗПРАП від 12.07.2024 частини плодових тіл грибів сіро-коричневого кольору, які є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено частинами плодових тіл грибів, що містять псилоцин, масою 9,723 г в перерахунку на висушену речовину, що відповідно до наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 становить великий розмір, які ОСОБА_4 незаконно зберігав за вказаною адресою з метою подальшого збуту.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме, у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечної психотропної речовини з метою збуту.

15.03.2024 СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000548 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

12.07.2024 СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001376 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

12.07.2024 прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя винесено постанову про об`єднання матеріалів кримінальних проваджень № 0000548 № 0001376 в одне, присвоївши номер № 0000548.

12.07.2024 в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

12.07.2024 в ході розслідування кримінального провадження № 0000548 від 12.07.2024, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 18.03.2024;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 18.03.2024;

- Протоколом обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 від 11.07.2024;

- Висновком експерта Запорізького НДЕКЦ № СЕ-19/108-24/13039-НЗПРАП від 12.07.2024;

-Протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отримані на етапі досудового розслідування відомості задокументовані у відповідний процесуальний спосіб передбачений КПК України і вказують на причетність ОСОБА_4 до вчинення тяжкого злочину, тобто на цей час наявні достатні приводи та підстави для обґрунтованої підозри останнього у вчиненні зазначеного злочину.

Під час досудового розслідування встановлені ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_4 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, а тому, побоюючись покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, підозрюваний може переховуватись органів досудового розслідування та суду у подальшому;

- незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема на тих, з якими підозрюваний знайомий особисто, та, перебуваючи на свободі, може шляхом погроз, вмовлять незаконно вплинути на таких свідків з метою зміни їх показань;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин. Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення з метою незаконного збагачення, адже, офіційного джерела доходу у останнього немає. Припинення його протиправної діяльності стало можливим лише за втручання правоохоронних органів.

Крім того, орган досудового розслідування вважає, що підозрюваний ОСОБА_4 володіє певними соціальними зв`язками, що не виключає або суттєво не зменшує ризик втечі, не слугує достатнім стримуючим фактором для забезпечення його належної процесуальної поведінки з урахуванням обставин вказаного кримінального провадження, і жодним чином не свідчить на користь того, що обрання більш м`якого запобіжного заходу зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також орган досудового розслідування вважає, що що жоден інший запобіжний захід не зможе запобігти цим ризикам та не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Так, при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи те, що ОСОБА_4 є громадянином Російської Федерації, перебуває на території України без дозвільних документів, тяжкість вчиненого злочину, відсутності підтвердження факту постійного законного джерела доходу є ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду чи вчинить новий злочин.

Враховуючи те, що до теперішнього часу не надійшли клопотання осіб, які б могли стати поручителями підозрюваного ОСОБА_4 свідчить про неможливість обрання їй запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, передбаченого п.2 ч.1 ст. 176 КПК України.

Зазначені вище факти свідчать про неможливість запобігання вказаних ризиків і застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 .

Проте, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, щодо обов`язкового визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_4 достатньої для забезпечення виконання обов`язків передбачених цим Кодексом, а також вимоги п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, органом досудового розслідування вбачається необхідність визначити розмір застави стосовно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у зв`язку з тим, що менший розмір застави не змусить останнього виконувати у повному обсязі покладені на нього судом обов`язки, через усвідомлення невідворотності відбуття покарання у вигляді позбавлення волі, та може мати наслідком переховування останнього від органу досудового розслідування та суду, через незначний для нього розмір застави.

В судовому засіданні прокурор виклав доводи, аналогічні до наведених в клопотанні, просив таке задовольнити з підстав зазначених в клопотанні.

Підозрюваний та його захисник просили відмовити у задоволенні клопотання, застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки в скоєному підозрюваний у вчиненні злочину зізнався, наміру переховуватися від слідства та впливати на свідків не має.

Заслухавши думку підозрюваного, захисника, прокурора, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя доходить наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 березня 2024 за № 0000548 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Відомості до ЄРДР внесені з викладом обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.(а.с.7-10).

12.07.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України (а.с. 52-55).

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується отриманими у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 18.03.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 18.03.2024; протоколом обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 від 11.07.2024; висновком експерта Запорізького НДЕКЦ № СЕ-19/108-24/13039-НЗПРАП від 12.07.2024;

Проаналізувавши та оцінивши досліджені докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є достатніми для висновку суду про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки існують факти, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що останній міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Питання щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років.

Раніше ОСОБА_4 не судимий.

Згідно з п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Крім того, інкриміновані обставини вчинення кримінального правопорушення у своїй сукупності з його тяжкістю, підтверджують наявність вищевказаних ризиків, хоча сама по собі тяжкість злочину не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, в той же час суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

При цьому, суд вважає, що підозрюваний, перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винним, не буде виконувати покладені на нього обов`язки та може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Доказів стійких соціальних зв`язків, роботи підозрюваного суду не надано.

Доказів неможливості підозрюваного за станом здоров`я перебувати в місцях ув`язнення не надано.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, постійного доходу не має, є особою раніше засудженою за тяжкий корисливий злочин проти власності.

У сукупності всі вище вказані обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме про наявність високого ступеню ймовірності того, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 може вчиняти інші злочини, та буде переховуватися від суду з метою уникнути покарання, що йому загрожує у разі доведення винуватості в інкримінованих йому злочині.

Слідчим та прокурором повністю доведені обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України.

Між тим, будь-яких доказів на підтвердження того, що ризик переховування підозрюваного, чи можливість вчинення ним нових злочинів, або взагалі не існує, та й такий запобіжний захід який не пов`язаний із позбавленням волі здатний їм запобігти, а тому підстав для застосування запобіжного заходу не пов`язаного із позбавленням волі не вбачаю. Застосування більш м`яких запобіжних заходів особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава, будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту, зокрема підозрюваний не працює та не має постійного джерела доходів,.

Також слід звернути увагу на те, що більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати у зв`язку з тим, що дані запобіжні заходи вимагають наявність особливої довіри до підозрюваного в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків. Враховуючи вказані обставини, вимагається постійний контроль за поведінкою підозрюваного, що може бути досягнуто лише при застосуванні запобіжного заходу, пов`язаного із триманням під вартою.

Також суд враховує обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного (його вік, не одружений, вчинення кримінального правопорушення під час звільнення від відбування раніше призначеного покарання з випробуванням, що свідчить про схильність до повторного вчинення злочину) дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Так, запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зав`язків, будь яких зав`язків з іншою країною, або наявність зав`язків в іншому місці.

В п.36 Рішення від 20.05.2010р., яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Також, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з врахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Таким чином, під час розгляду вказаного клопотання встановлено існування ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою, що відповідно до ст.ст. 183, 194, 199 КПК України є підставою для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання піж вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим кодексом.

Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 183 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи дані, які характеризують особу ОСОБА_4 , ураховуючи спосіб вчинених злочинів, корислививий мотив, враховуючи принцип помірності розміру застави для підозрюваного, слідчий суддя вважає за можливе обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативою внесення застави у розмірі, встановленому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя вважає, що вказаний розмір застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання перешкоджати встановленню істини у провадженні.

У разі внесення підозрюваним застави, суд вважає за необхідне покласти на нього певні обов`язки, з передбачених ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 181, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

Клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 09.09.2024 року о 23 годині 23 хвилин.

Строк тримання під вартою обчислювати з 23 години 23 хвилин 11.07.2024 року.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 100 прожиткових мінімумів 302 800,00 грн (триста дві тисячі вісімсот гривень 00 копійок).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу яку необхідно внести на депозитний рахунок: № UA0001205 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, отримувач платежу - ГУ ДСА України в Запорізькій області, . Призначення платежу: застава за підозрюваного ОСОБА_4 провадження по справі №1-кс/334/1704/24, ЄУН 334/5180/24. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду,

2)не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомив про причину своєї неявки, якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення, підозрюваним, який тримається під вартою в той же строк з дня отримання повного тексту ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1