Справа № 333/9667/24
Провадження № 1-кс/333/3141/24
УХВАЛА

07 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного Регіону ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя клопотання прокурора Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного Регіону ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000834, відомості про яке внесені до ЄРДР 08.02.2024 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с.Степанівка Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, має середню спеціальну освіту, неодруженого, проходить військову службу на посаді водія 3-го десантно-штурмового відділення 1-го десантно-штурмового взводу 7-ї десантно-штурмової роти 2-го десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.4 ст.408 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

06.11.2024 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання прокурора Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного Регіону ОСОБА_3 про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000834, відомості про яке внесені до ЄРДР 08.02.2024 року.

Клопотання прокурора обґрунтоване таким.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини (по стройовій частині) НОМЕР_1 від 01.04.2023 року №98 військовослужбовця за мобілізацією ОСОБА_4 призначено на посаду водія 3-го десантно-штурмового відділення 1-го десантно-штурмового взводу 7-ї десантно-штурмової роти 2-го десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року строком на 30 діб, в подальшому воєнний стан продовжено та діє до цього часу.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

В свою чергу, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

Солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 за мобілізацією, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, 30.10.2023 року, самовільно залишив місце розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , який дислокувався поблизу населеного пункту АДРЕСА_2 , після чого свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами військової частини до 06.04.2024 року.

Таким чином, військовослужбовець ОСОБА_4 , за викладених вище обставин, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 5 ст. 407 КК України - самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Також встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 08.04.2024 року №103 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця номеру-обслуги 1-го десантно-штурмового відділення 1-го десантно-штурмового взводу 7-ї десантно-штурмової роти 2-го десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 за мобілізацією, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, 11.04.2024 року, самовільно залишив місце розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , який дислокувався поблизу населеного пункту АДРЕСА_2 , після чого свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами військової частини до моменту затримання (31.10.2024 року).

Таким чином, військовослужбовець ОСОБА_4 , за викладених вище обставин, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 408 КК України дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини, з метою ухилитися вій військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

05.11.2024року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

Наявність підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 408 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: матеріалами службового розслідування, проведеного військовою частиною НОМЕР_1 за фактом самовільного залишення місця служби військовослужбовцем ОСОБА_4 ; протоколами допиту свідків; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

06.04.2024 року ОСОБА_4 було направлено до військової частини НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби.

При проведенні досудового розслідування встановлено, що військовослужбовець ОСОБА_4 прибув до підрозділу військової частини, однак 11.04.2024 знову самовільно залишив місце служби та його місце знаходження не відомо. Про вказаний факт військовою частиною НОМЕР_1 здійснено повідомлення про вчинене ОСОБА_4 аналогічне кримінальне правопорушення та до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003991 від 08.05.2024 року внесені відомості за ознаками ч.4 ст.408 КК України.

Вжитими заходами розшуку, встановити місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 не надалося за можливе, у зв`язку із чим є підстави вважати, що підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин, переховується від органу досудового розслідування, у зв`язку із чим 27.05.2024 постановою слідчого підозрюваного Воробйова оголошено у розшук.

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення (злочину), за яке Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ОСОБА_4 може:

-переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який, передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 12 років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання;

-незаконно впливати на свідків, що підтверджується тим, що на даний час, у зв`язку із початковим етапом досудового розслідування даного кримінального провадження, встановити всіх свідків не виявилося можливим, однак, досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а відтак ОСОБА_4 , у випадку застосування до нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, може здійснювати тиск на них, які враховуючи початковий етап досудового розслідування ще не були допитані у кримінальному провадженні, однак підлягають обов`язковому допиту в якості свідків, що суттєво вплине на можливість уникнення ОСОБА_4 кримінальної відповідальності та сприятиме перешкоджанню здійсненню досудового розслідування даного кримінального провадження;

-вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Застосувати більш м`які запобіжні заходи до ОСОБА_4 прокурор вважає не можливо, оскільки відповідно до ч. 7 ст. 176 КПК України, під час воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст. 407,408 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи характер злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , значну суспільну небезпечність інкримінованого йому злочину, беручи до уваги, що військове кримінальне правопорушення у період воєнного стану, у вчиненні якого він підозрюється, є особливо тяжким та вчинене в той час коли весь Український народ героїчно протистоїть військовій агресії російської федерації, а також те, що вказане кримінальне правопорушення має підвищений суспільно небезпечний характер, оскільки впливає на обороноздатність України, та те, що вказана його протиправна діяльність створює в очах громадян та суспільства в цілому негативне враження - безладдя та безкарності у Збройних силах України, прокурор вважає за можливе не визначати розмір застави, оскільки вона не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав своє клопотання та просив його задовольнити, з підстав, наведених у ньому. Додатково зазначив, що обвинувальний акт по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 , за обвинуваченням його у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.4 ст.408 КК України було направлено до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя. У подальшому, ухвалою вказаного суду обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 було направлено до Запорізького апеляційного суду для визначення підсудності. На цей час відсутня дата призначення підготовчого судового засідання по даному кримінальному провадженню.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 .

У судовому засіданні встановлено, що 08.02.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за ч.4 ст. 408 КК України, що кваліфікується як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану(кримінальне провадження № 0000834).

08.02.2024 року постановою заступником керівника першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_6 визначено групу слідчих для здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000834, у складі: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , старший групи ОСОБА_7

09.02.2024 року постановою керівника Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_16 визначено групу прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні, у складі: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , старший групи - ОСОБА_19

06.04.2024 року постановою старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_7 внесено зміни до юридичної кваліфікації дій підозрюваного у кримінальному провадженні №0000834, відомості про яке внесені до ЄРДР 08.02.2024 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, змінивши кваліфікацію на ч. 5 ст. 407 КК України.

06.04.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

08.05.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за ч.4 ст. 408 КК України, що кваліфікується як дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини, з метою ухилитися вій військової служби, вчинене в умовах воєнного стану(кримінальне провадження № 0003991).

08.05.2024 року постановою керівника першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_22 визначено групу слідчих для здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0003991, у складі: ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , старший групи - ОСОБА_23

10.06.2024 року постановою керівника Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_16 визначено групу прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні, у складі: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , старший групи - ОСОБА_27

27.05.2024 року постановою старшого слідчого в ОВС першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_7 досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000834, відомості про яке внесені до ЄРДР 08.02.2024 року, зупинено у зв`язку з розшуком підозрюваного ОСОБА_4 .

25.09.2024 року ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_28 надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 , з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

27.10.2024 року постановою керівника Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_16 визначено (змінено) групу прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000834, у складі: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_3 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , старший групи - ОСОБА_18 .

30.10.2024 року постановою старшого слідчого ОСОБА_7 досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні відновлено.

Також, 30.10.2024 року постановою керівника Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_16 матеріали досудового розслідування кримінального провадження №0000834, відомості про яке внесені 08.02.2024 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, та №0003991, відомості про яке внесені 08.05.2024 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, об`єднано в одне провадження під №0000834.

Крім того, того ж дня, 30.10.2024 року постановою заступника керівника Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_32 у об`єднаному кримінальному провадженні №0000834 доручено здійснення (проведення) досудового розслідування іншому органу досудового розслідування відділу поліції №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області.

31.10.2024 року постановою начальника СВ ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_33 визначено групу слідчих у вказаному кримінальному провадженні: ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , старший групи ОСОБА_34

31.10.2024 року о 10 год. 05 хв. ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

Також, 31.10.2024 року постановою старшого слідчого СВ ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_38 залучено до участі в кримінальному провадженні №0000834, відомості про яке внесені 08.02.2024 року, адвоката ОСОБА_5 , для захисту прав та законних інтересів ОСОБА_4 .

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя Ковальової від 31.10.2024 року клопотання слідчого задоволено та обрано ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, строком на 10 днів, тобто до 09.11.2024 року включно.

06.11.2024 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , за обвинуваченням його в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 408 КК України.

Того ж дня, 06.11.2024 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження №0000834 від 08.02.2024 року відносно ОСОБА_4 , за обвинуваченням його у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 408 КК України направлено до Запорізького апеляційного суду для визначення підсудності.

06.11.2024 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання прокурора Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного Регіону ОСОБА_3 про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000834, відомості про яке внесені до ЄРДР 08.02.2024 року фактично до проведення підготовчого судового засідання по вказаному кримінальному провадженню.

Згідно з п.6 ст.199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та відповідно до ч.3 ст.197 КПК України про його продовження, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407 та ч. 4 ст.408 КК України, на думку слідчого судді, підтверджується:

- показаннями свідків ОСОБА_39 та ОСОБА_40 , які пояснили, що вони проходять військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . 30.10.2023 року приблизно о 07:00 год. командиром 7-ї десантно-штурмової роти ОСОБА_41 була проведена перевірка наявності особового складу підрозділу на території Червоний Яр Пологівського району Запорізької області, під час якої встановлена відсутність солдата ОСОБА_4 . Одразу були організовані пошуки, які не принесли результатів, встановити місцезнаходження останнього не вдалося. 06.04.2024 року ОСОБА_4 самостійно повернувся на службу до місця дислокації підрозділу.;

- даними матеріалів службового розслідування, проведеного військовою частиною НОМЕР_1 за фактом самовільного залишення місця служби військовослужбовцем ОСОБА_4 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

Прокурор в обґрунтування свого клопотання, на думку суду, довів наявність фактів, зміст яких переконав суд у тому, що обвинувачений ОСОБА_4 міг вчинити кримінальні правопорушення, вказані у клопотанні прокурора.

При вирішенні питання про продовження такого запобіжного заходу як тримання під вартою ОСОБА_4 , суд оцінює та враховує у сукупності такі обставини: особистість обвинуваченого (раніше не судимий, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває), його майновий стан (офіційно не працює, відсутні докази щодо наявності постійного щомісячного доходу), соціальні зв`язки (неодружений; не має на утриманні жодної особи), перебування останнього у розшуку з 27.05.2024 року по 31.10.2024 року по даному кримінальному провадженню, хоча ОСОБА_4 достеменно знав про повідомлення йому підозри 06.04.2024 року та вручення повісток для явки до слідчого, які він проігнорував і у розташування військової частини не повернувся.

Слідчим суддею враховується також і тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України (санкція зазначеної статті передбачає позбавлення волі на строк від 5 до 10 років позбавлення волі), ч.4 ст.408 КК України (санкція зазначеної статті передбачає позбавлення волі на строк від 5 до 12 років позбавлення волі).

Згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від слідства».

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Отже, обвинувачення особи у скоєнні тяжкого злочину та особливо тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати суд при обранні та продовженні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Тому слідчий суддявважає, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, але таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо не враховувати. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинувачених під час розслідування злочинів (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади, способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Таким чином, при аналізі пояснень учасників судового засідання, враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, факти, встановлені у судовому засіданні, особистість обвинуваченого, вважаю, що на цей час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування від суду та можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи мету застосування запобіжних заходів, доведеність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, розцінюючи зазначені ризики як реальні та такі, що виправдовують обмеження свободи фізичної особи, суд, з урахуванням викладеного, приймає рішення про часткове задоволення клопотання прокурора та продовження відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31.10.2024 року під час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до останнього було також застосовано альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 60 560 грн.

Враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, слідчий суддя вважає за можливе залишити вказаний розмір застави.

У разі внесення вказаної застави на обвинуваченого ОСОБА_4 покладаються обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.182 КПК України у разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

Враховуючи, що на цей час відсутня дата підготовчого судового засідання по даному кримінальному провадженню, продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1,5 ч.1 ст.177 КПК України, тому слідчий суддя вважає за необхідним продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 по 27.11.2024 року (включно).

Керуючись ст. ст. 182, 199, 314-317, 372, 384, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного Регіону ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.4 ст.408 КК України у кримінальному провадженні №0001620, відомості про яке внесені до ЄРДР 08.02.2024 року задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням його в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України у кримінальному провадженні №0001620, відомості про яке внесені до ЄРДР 08.02.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.4 ст.408 КК України по 27.11.2024 року (включно).

ОСОБА_4 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 60 560 (шістдесять тисяч п`ятсот шістдесят) грн.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_4 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1) не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу судді, у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

3) прибувати до судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, у час, визначений вказаною посадовою особою.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному, захиснику підозрюваного, а також надіслати начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Повний текст ухвали складено 11.11.2024 року.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1