Провадження №11-сс/991/819/24
Слідчий суддя: ОСОБА_1
Суддя-доповідач: ОСОБА_2
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2024 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу голови Громадської організації «Платформа Громадський контроль» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 25 жовтня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 25.10.2024 відмовлено у задоволенні скарги.

Голова Громадської організації «Платформа Громадський контроль» (далі - ГО «Платформа Громадський контроль») ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій зазначає, що у заяві про злочин наведені факти вчинення кримінальних правопорушень, однак протягом 24 годин з моменту подання такої відомості до ЄРДР органом досудового розслідування внесені не були. Лише частковий аналіз виявив завищення цін під час здійснення реконструкції водогону Д 600 мм по вул. Флотська від пров. Парусний до вул. А. Шептицького, м. Миколаїв у більш ніж 7,8 млн грн, що й має бути підставою для початку досудового розслідування Національним антикорупційним бюро України (далі - НАБУ).

З`ясування достовірності цих відомостей, відповідності їх фактичним обставинам, надання правової оцінки щодо наявності всіх елементів складу злочину перебуває поза межами компетенції слідчого судді та не належить до питань, які вирішуються під час розгляду скарги.

Слідчий суддя проігнорував пункт №1 скарги, чим здійснив неповний та необ`єктивний її розгляд, зокрема, не дослідивши докази у повному обсязі та документи НАБУ щодо реєстрації та обробки заяви.

Посилається на ухвали слідчих суддів Вищого антикорупційного суду від 12.09.2024 у справі №991/8763/24, від 17.01.2024 у справі №991/292/24.

Просить витребувати у НАБУ реєстраційні матеріали щодо розгляду заяви ГО «Платформа Громадський контроль» за вих. №2230/24 від 16.10.2024, скасувати ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 25.10.2024, постановити нову, якою задовольнити скаргу за вих. №2287/24 від 24.10.2024 ГО «Платформа Громадський контроль» та зобов`язати службових осіб НАБУ, уповноважених на прийняття, реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та здійснення досудового розслідування, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) відомості за заявою ГО «Платформа Громадський контроль» за вих. №2230/24 від 16.10.2024, а також через 24 години з моменту внесення таких надати заявнику витяг з ЄРДР.

Голова ГО «Платформа Громадський контроль» ОСОБА_6 , НАБУ, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду, у судове засідання не прибули. У апеляційній скарзі ОСОБА_6 просив апеляційний розгляд здійснювати без його участі. НАБУ участь свого представника не забезпечило. Про причини неявки учасники суд не повідомили.

Згідно із ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. А тому апеляційна скарга розглядається без участі вказаних осіб.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою.

У цьому провадженні встановлено такі обставини.

24.10.2024 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга голови ГО «Платформа Громадський контроль» ОСОБА_6 на бездіяльність детектива, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення, у якій він просив зобов`язати посадових осіб (детективів) НАБУ розглянути заяву ГО «Платформа Громадський контроль» вих. №2230/24 від 16.10.2024 та внести відповідні відомості до ЄРДР.

Скарга обґрунтована тим, що 16.10.2024 засобами електронної пошти, 17.10.2024 - поштового зв`язку голова ГО «Платформа Громадський контроль» ОСОБА_6 звернувся із заявою вих. №2230/24 від 16.10.2024 про вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.364, ч.5 ст.191 КК України, до НАБУ, яку одержано адресатом 16.10.2024, 18.10.2024 відповідно. Однак, станом на 24.10.2024 він не отримав жодної відповіді на подану заяву. Відтак, на переконання ОСОБА_6 , уповноваженою особою (детективом) НАБУ допущена протиправна бездіяльність, яка підлягає оскарженню в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги, слідчий суддя прийшов до висновку, що обставини, зазначені у заяві голови ГО «Платформа Громадський контроль» ОСОБА_6 про вчинення кримінальних правопорушень (злочинів) вих. №2230/24 від 16.10.2024, не є достатніми для проведення перевірки конкретних фактів на предмет наявності чи відсутності у діях осіб, зазначених у заяві, складу корупційних кримінальних правопорушень, що позбавляє детективів НАБУ можливості прийняти рішення про початок кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги висновку слідчого судді не спростовують.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно із ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому в ЄРДР, як вбачається з п.4 ч.5 ст.214 КПК України, вноситься короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Положеннями ч.4 ст.214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду в постанові від 30.09.2021 у справі №556/450/18 дійшов до висновку, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їхнього змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Відтак, внесенню до ЄРДР підлягають не всі заяви про вчинення кримінальних правопорушень, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення саме кримінального правопорушення, тобто внесенню відомостей передує перевірка таких щодо наявності обставин, що свідчать про склад того чи іншого кримінального правопорушення.

У заяві ОСОБА_6 зазначив, що за результатами проведеної закупівлі ID:UA-2023-08-19-000524-а 05.10.2023 між Департаментом містобудування, архітектури, капітального будівництва та супроводження проєктів розвитку Миколаївської обласної державної адміністрації та ТОВ «Одесаспеценерго» (ЄДПРОУ 34490487) укладено договір №104 на суму 41 777 010,00 грн. Об`єктом є реконструкція водогону Д 600 мм по вул. Флотська від пров. Парусний до вул. А. Шептицького, м. Миколаїв. Наводить частковий аналіз актів здачі-приймання виконаних робіт по формі №КБ-2в, підписаних протягом 2024 року, за результатами виконання робіт по вказаному договору, де наведена ціна за 1 м труби поліетиленової ПЕ-100 PN 10 SDR-17 630?37,4 мм (питна). Стверджує, що за проаналізованої 1614,4 м труби сплачено 17 933 893,98 грн. Порівнює ціни іншого виробника такого ж виду поліетиленової труби - завод ТрубПолімерГупп та доходить висновку, що представники Департаменту містобудування, архітектури, капітального будівництва та супроводження проєктів розвитку Миколаївської обласної державної адміністрації разом із представниками ТОВ «Одесаспеценерго» розробили та реалізовують схему недоцільного використання і подальшого привласнення бюджетних коштів на орієнтовну суму 7,8 млн грн, шляхом завищення цін на будівельні матеріали і виконання будівельних робіт під час здійснення реконструкції водогону Д 600 мм по вул. Флотська від пров. Парусний до вул. А. Шептицького, м. Миколаїв. Вказане, на переконання заявника, свідчать про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.5 ст.191 КК України.

Згідно із диспозицією ч.1 ст.364 КК України кримінально караними є зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб, а ч.2 цієї статті - те саме діяння, якщо воно спричинило тяжкі наслідки, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Отже, вказане кримінальне правопорушення є злочином із матеріальним складом, оскільки передбачає наявність завдання тяжких наслідків та визнається закінченим, якщо діяння винуватої особи спричинило саме такі наслідки.

Однак, обставин, які б підтвердили чи свідчили про вчинення вищевказаними особами цього злочину, ОСОБА_6 не наведено, зокрема, заява не містить відомостей щодо об`єктивної сторони та є лише припущенням про неправомірність дій представників Департаменту містобудування, архітектури, капітального будівництва та супроводження проєктів розвитку Миколаївської обласної державної адміністрації разом та ТОВ «Одесаспеценерго». Немає у заяві й обґрунтування механізму заподіяння тяжких наслідків цими службовими особами, а також причинно-наслідкового зв`язку між такими діями і наслідками. Покликання ж на те, що частковий аналіз виявив завищення цін під час здійснення реконструкції водогону Д 600 мм по АДРЕСА_1 у більш ніж 7,8 млн грн, що й має бути підставою для початку досудового розслідування НАБУ, не можуть бути взяті до уваги колегією судді, так як вони засновані виключно на особистих дослідженнях та підрахунках заявника і не підтверджені жодними доказами.

Статтею 191 КК України визначено відповідальність за привласнення, розтрату майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем.

У заяві ОСОБА_6 зазначає, що об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, здійснена у формі привласнення чи розтрати.

Привласнення полягає у протиправному і безоплатному вилученні (утриманні, неповерненні) винуватим чужого майна, яке знаходилось у його правомірному володінні, з наміром у подальшому обернути його на свою користь чи користь третіх осіб.

Розтрата передбачає незаконне і безоплатне витрачання (споживання, продаж, безоплатну передачу, обмін, передачу в рахунок погашення боргу тощо) винуватим чужого майна, яке йому ввірене чи перебувало в його віданні. У результаті розтрати винуватий поліпшує майнове становище інших осіб шляхом безпосереднього споживання ними незаконно вилученого майна, позбавлення їх за рахунок витрачання такого майна певних матеріальних витрат, збільшення доходів інших осіб. Розтрата вчиняється шляхом активної поведінки, тільки з прямим умислом, коли винна особа усвідомлює суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачає їх суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання.

Дослідивши матеріали скарги та додатки до неї, колегія суддів вважає, що зі змісту заяви до НАБУ щодо вчинення кримінальних правопорушень, поданої ОСОБА_6 , та з наявних матеріалів справи не вбачається достатніх об`єктивних даних та конкретних фактів щодо наявності ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України. Зокрема, не вказано, яким саме чином представники Департаменту містобудування, архітектури, капітального будівництва та супроводження проєктів розвитку Миколаївської обласної державної адміністрації разом та ТОВ «Одесаспеценерго», зловживаючи своїм службовим становищем, привласнили та розтратили грошові кошти, не зазначено мотиви злочину, а також, за якими ознаками цих осіб віднесено до службових осіб, відповідно до займаних ними посад і службових обов`язків.

Також, на думку ОСОБА_6 , вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, відбулося за попередньою змовою організованою групою, але у заяві відсутні відомості щодо механізму створення, керівництва, характерних ознак організованої групи, розподілу ролей між її учасниками, а також послідовності їхньої реалізації для досягнення поставленої мети.

Враховуючи, що самих лише припущень заявника недостатньо для висновку про наявність кримінальних правопорушень, тим більше, такі припущення не можуть бути підставою для початку досудового розслідування, описані в скарзі факти не потребують перевірки засобами кримінального процесу, тому прийняте слідчим суддею рішення є правильним по суті.

Із огляду на неведене безпідставними є довід апеляційної скарги про те, що всупереч висновку слідчої судді у заяві про злочин наведені факти вчинення кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 30.01.2019 у справі №818/1526/18 та від 24.04.2019 у справі №818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п.1 ч.1 ст.303 КПК України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Таким чином, оскільки слідчий суддя на підставі скарги може давати оцінку правомірності рішень, дій чи бездіяльності органу досудового розслідування чи прокурора, помилковим є твердження апеляційної скарги про те, що з`ясування достовірності відомостей, відповідності їх фактичним обставинам, надання правової оцінки щодо наявності всіх елементів складу злочину перебуває поза межами компетенції слідчого судді та не належить до кола питань, які вирішуються під час розгляду скарги.

Також безпідставним є довід апеляційної скарги про те, що слідчий суддя проігнорував пункт №1 скарги, чим здійснив неповний та необ`єктивний розгляд скарги, адже у скарзі ОСОБА_6 не навів доказів на підтвердження обов`язку посадових осіб НАБУ внести до ЄРДР відомості за його заявою.

Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус судді» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відтак, оскільки судами повинні враховуватись лише висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, висновки інших судів, правового значення не мають. Тому помилковим є посилання апеляційної скарги на ухвали слідчих суддів Вищого антикорупційного суду від 12.09.2024 у справі №991/8763/24, від 17.01.2024 у справі №991/292/24.

Інших конкретних доводів щодо можливої невідповідності оскаржуваного рішення приписам ст.370 КПК України апеляційна скарга не містить.

Пунктом 1 ч.3 ст.407 КПК України визначено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Підсумовуючи вказане, колегія суддів приходить до переконання про необґрунтованість апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та скасування ухвали слідчого судді, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу слідчої судді - без змін.

Керуючись ст.404, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу голови Громадської організації «Платформа Громадський контроль» ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 25 жовтня 2024 року - без змін.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4