Провадження № 1-кс/947/9794/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено начальником Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000222 від 19.03.2024 року за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000222 від 19.03.2024 року за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 369 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження 10.05.2024 року, на підставі зібраних доказів, ОСОБА_5 було повідомлено про змінену підозру у вчиненні:

-злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за кваліфікуючими ознаками: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння його вчиненню порадами, вказівками, вчинена за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів

-злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України за кваліфікуючими ознаками: надання неправомірної вигоди службовій особі, за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, за попередньою змовою групою осіб.

Санкціями ч. 3 ст. 332 КК України та ч. 3 ст. 369 КК України передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскаціє майна.

Таким чином, майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 у разі визнання судом його винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 369 КК Україниможе бути використано для забезпечення покарання у виді конфіскації майна.

Так, на думку сторони обвинувачення за час проведення досудового розслідування та судового розгляду справи ОСОБА_5 може вжити заходів щодо перереєстрації належного йому на праві приватної власності житлового будинку, загальною площею 56.8 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 239) та земельної ділянки, загальною площею 0.0946 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 39) з метою уникнення покарання у вигляді конфіскації майна.

Вказані обставини на думку органу досудового розслідування свідчать про те, що на даному етапі є доцільним накласти арешт на майно належне підозрюваному ОСОБА_5 , що унеможливить подальше його відчуження та перереєстрацію.

За викладених обставин, слідчий за погодженням з прокурором звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт майна в рамках даного кримінального провадження та просить роглянути клопотання у відсутність власника майна ОСОБА_5 .

Старший слідчий СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 просила клопотання задовольнити та розглянути у її відсутність, про що долучила до клопотання відповідну заяву.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про можливість розгляду клопотання за відсутності власника майна ОСОБА_5 з метою забезпечення арешту майна у зв`язку із наявністю достатніх підстав вважати, що власник майна ОСОБА_5 може вжити заходів щодо відчуження та перереєстрації майна з метою уникнення можливого покарання у вигляді конфіскації майна.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, розглянувши матеріали клопотання з долученими в його обґрунтування додатками, приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000222 від 19.03.2024 року за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 369 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження 10.05.2024 року, на підставі зібраних доказів, ОСОБА_5 було повідомлено про змінену підозру у вчиненні:

-злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за кваліфікуючими ознаками: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння його вчиненню порадами, вказівками, вчинена за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів

-злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України за кваліфікуючими ознаками: надання неправомірної вигоди службовій особі, за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, за попередньою змовою групою осіб.

Слідчий суддя враховує, що санкціями ч. 3 ст. 332 КК України та ч. 3 ст. 369 КК України передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскаціє майна.

При цьому, відповідно до витягу № 385474394 від 04.07.2024 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме мано та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_5 на праві приватної власності належать:

-житловий будинок, загальною площею 56.8 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 239);

-земельна ділянка, загальною площею 0.0946 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 39).

Слідчий суддя вважає, що відносно вказаного майна, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 наявна необхідність в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою забезпечення можливої конфіскації майна.

Критерії розумності та співрозмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

Слідчий суддя прийшов до висновку, що арешт майна у даному випадку необхідний для забезпечення ефективності кримінального провадження, а таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки підлягає оскарженню, відповідно до норм процесуального законодавства щодо оскарження рішень слідчого судді, та скасуванню у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 174 КПК України.

На підставі викладеного, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання, беручи до уваги розумність та співрозмірність арешту майна, а також його наслідки, слідчий суддя приходить до переконання, що подане клопотання в частині накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 є обґрунтованим, належним чином вмотивованим, а відтак, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено начальником Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000222 від 19.03.2024 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 369 КК України - задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та здійснення будь-яких реєстраційний дій на майно, яке на праві приватної власності належать підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

-житловий будинок, загальною площею 56.8 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 239);

-земельну ділянку, загальною площею 0.0946 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 39).

Виконання ухвали про арешт майна покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1