Справа № 346/5348/24
Провадження № 1-в/346/524/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації колонії ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції подання начальника державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)» Міністерства юстиції України про звільнення від покарання та пом`якшення покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, раніше судимого:

15.06.2023 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.

29.03.2024 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч.4 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст.69 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, остаточне покарання визначено у виді 3 роки 2 місяці позбавлення волі.

30.04.2024 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч.4 ст.185 КК України, із застосовуванням ч.1 ст.69 КК України до покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання більш суворим покаранням за цим вирком, менш суворим за вироком Івано-Франківського міського суду від 29.03.2024 року, остаточне покарання визначено у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Початок стоку:28.02.2024 року

Кінець строку: 28.05.2027 року

ВСТАНОВИВ:

01.10.2024 року адміністрація ДУ «Коломийська виправна колонія (№ 41)» звернулася до суду із вказаним клопотанням, у якому посилається на те, що відповідно до ч. 1 ст. 5 Кримінального кодексу України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Оскільки Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року (набув чинності 09.08.2024 року), збільшені межі застосування Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушень, зокрема викрадення чужого майна, шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрата, вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. ОСОБА_5 засуджений вироком Івано-Франківським міського суду Івано-Франківської області від 30.04.2024 року за ч.4 ст.185 КК України, із застосовуванням ч.1 ст.69 КК України до покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання більш суворим покаранням за цим вирком, менш суворим за вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.03.2024 року, призначено остаточне покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Тому, враховуючи вищенаведене, подають клопотання відносно засудженого ОСОБА_5 для вирішення питання щодо приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ.

В судовому засіданні представник колонії клопотання підтримав, просить його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 просить клопотання задовольнити.

Прокурор проти задоволенні клопотання колонії не заперечила.

Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали, надані в обґрунтування клопотання, дійшов наступних висновків.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)», за вироком Івано-Франківським міського суду Івано-Франківської області від 30.04.2024 року за ч.4 ст.185 КК України, із застосовуванням ч.1 ст.69 КК України до покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання більш суворим покаранням за цим вирком, менш суворим за вироком Івано-Франківського міського суду від 29.03.2024 року, призначено остаточне покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Відповідно до вироку Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30.04.2024 року ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно в умовах воєнного стану. Злочин вчинено 04.09.2023 року, вартість викраденого майна становить 406,00 грн. Покарання за вказаним вироком ОСОБА_5 не відбув.

Також судом встановлено, що ОСОБА_5 був засуджений вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.03.2024 року за ч.4 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст.69 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, остаточне покарання визначено у виді 3 роки 2 місяці позбавлення волі.

Відповідно до вироку Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.03.2024 року ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, в умовах воєнного стану. Злочини вчинено: 04.12.2023 року, вартість викраденого майна становить 291 грн., 50 коп., 11.12.2023 року, вартість викраденого майна становить 583 грн., 16.01.2024 року, вартість викраденого майна становить 317 грн., 65 коп. Покарання за вказаним вироком ОСОБА_5 не відбув.

Також судом встановлено, що ОСОБА_5 був засуджений вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області 15.06.2023 року за ч.4 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.

Відповідно до вироку Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області 15.06.2023 року ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, в умовах воєнного стану. Злочин вчинено 17.02.2023 року, вартість викраденого майна становить 393 грн. 92 коп.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Отже, після набрання чинності Закону України №3886-ІХ дрібним викраденням чужого майна вважається, зокрема, крадіжка, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2023 р. по 31.12.2023 року становило 2684 грн., станом на січень 2024 року становило 3028 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З огляду на наведене суд вважає необхідним застосувати у даній справі зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Так, судом встановлено, що станом на час вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, а саме з 01.01.2023 р. по 31.12.2023 року два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян становило 2684 грн., станом на січень 2024 року становило 3028 грн. В той час як вартість викраденого ОСОБА_5 майна складала 406, 00 грн, 291 грн., 50 коп., 583 грн., 317 грн., 65 коп. грн. та 393 грн.,92 коп. відповідно, що виключає кримінальну відповідальність за ці діяння.

За таких обставин, враховуючи часткову декриміналізацію, введену Законом №3886-ІХ, на підставі ст. 5 та ч.2 ст.74 КК України, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Івано-Франківським міського суду Івано-Франківської області від 30.04.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України, вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15.06.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України, та вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.03.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України.

На підставі ст.5, ч.2 ст.74 КК України, Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст.ст. 336, 537, 539 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від покарання, призначеного за вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15.06.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України, вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.03.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК та вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30.04.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - протягом семи днів з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1