Провадження № 1-кс/638/2889/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року

Слідча суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 , на бездіяльність слідчого ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,-

в с т а н о в и в:

27 серпня 2024 року ОСОБА_2 звернулась до слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, яка полягала у невнесенні до ЄРДР відомостей про вчинення злочину за заявою від 16.07.2024.

Скаргу обґрунтовує тим, що 16.07.2024 вона засобами поштового зв`язку звернулась до ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області із заявою про вчинення злочину. Згідно з трекінгом АТ «Укрпошта» заява була отримана 19.07.2024. Скаржник зауважує, що два дні тому їй, в телефонному режимі було повідомлено, що інформація про злочини, викладені в її заяві, до ЄРДР не внесена. У зв`язку з чим вона звернулась до суду зі скаргою.

Дослідивши скаргу, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає поверненню скаржнику з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Виходячи з синтаксичного аналізу норми п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, вживання сполучника «або» для з`єднання однорідних членів речення створює альтернативний перелік, і якщо такий перелік перераховує умови для настання певного правового наслідку, то наслідок настає за наявності хоча б однієї з перерахованих умов.

Тобто, законодавець виділяє дві окремі підстави для повернення скарги, які не залежать одна від одної і які є самодостатніми. Перша, це пропуск десятиденного строку з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності і відсутність при цьому клопотання про поновлення строку, а друга, це визнання причин для поновлення, наведених в заяві, неповажними.

У ч. 1 ст. 214 КПК України зазначено, що слідчий, дізнавача, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Заявниця звернулась із заявою про вчинення злочину, яка, з її слів, отримана уповноваженим органом 19.07.2024.

Отже, відомості про вчинене кримінальне правопорушення у такому випадку повинні були бути внесені не пізніше 20.07.2024, а з 21.07.2024 необхідно відраховувати десятиденний строк для звернення із відповідною скаргою на бездіяльність.

Строк звернення із скаргою до слідчого судді на бездіяльність закінчився 01.08.2024. Заявниця звернулась до суду зі скаргою 27.08.2024, тобто з пропущенням визначеного КПК України 10-денного строку.

Згідно з ч.1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Тобто, можливість поновлення вищезазначеного строку кримінальний процесуальний закон пов`язує з тим, чи були причини його пропуску поважними.

Зазначені обставини підлягають перевірці у кожному конкретному випадку і не можуть визначатися абстрактно чи узагальнено.

Однак Скаржник вказує, що термін оскарження ним не пропущений, оскільки про те, що заява від 16.07.2024 не внесена до ЄРДР, йому стало відомо два дні тому, тобто 25.08.2024. На підтвердження такого доводу доказів не надає.

Водночас, з часу допущення оскаржуваної бездіяльності пройшов досить тривалий строк, протягом якого заявник мав право і можливість проявити зацікавленість рухом кримінального провадження і оскаржити бездіяльність, однак вчасно таким правом не скористався.

Предметом оскарження є бездіяльність, а не конкретна дія чи рішення. Беручи до уваги положення частини 1 статті 214 КПК, а також положення частини 5 статті 115 КПК України, відповідно до якої при обчисленні строків днями не береться до уваги той день, від якого починається строк, десятиденний строк для подання скарги на оскаржуваний вид бездіяльності починається з дня, наступного за тим, у який закінчився перебіг 24-годинного строку для реєстрації відомостей та надання заявнику витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Посилання Скаржника на необхідність відрахування десятиденного строку на подання скарги з 25.08.2024 (наступного дня, після дати, коли вона отримала відповідь) є помилковими, оскільки обрахування 10-денного строку на оскарження бездіяльності слідчого, прокурора у випадку невиконання приписів ч.1 ст.214 КПК України розпочинається саме після спливу 24 годин після надходження заяви про вчинене кримінальне правопорушення, а не з дня, коли особа дізналась про факт невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки невнесення відомостей відбувається саме у формі бездіяльності, яка починається після закінчення встановленого законом строку, а не шляхом прийняття рішення.

Скаржник не просить поновити строк на оскарження бездіяльності, та не вказує на існування будь-яких обставин, що перешкоджали звернутися з такою скаргою у строк, визначений ч.1 ст. 304 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що особливий характер такого виду судового провадження, який передбачено Главою 26 КПК України, в першу чергу зумовлений необхідністю невідкладної перевірки законності та обґрунтованості рішення, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора.

У свою чергу, слідчий суддя, до повноважень якого, згідно п.18 ч.1 ст.3 КПК України віднесено здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, не може зобов`язати сторону скористатися правом, наданим їй процесуальним законом.

Проте сторона, яка добровільно відмовляється від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, має розуміти процесуальні наслідки свого рішення і безпідставне затягування строків для такого оскарження виключає можливість проведення невідкладної перевірки законності та обґрунтованості оскаржуваної бездіяльності.

Зважаючи на вказане, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає поверненню на підставі п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України.

Разом з тим, суд звертає увагу, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

На підставі викладеного, керуючись п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 , на бездіяльність слідчого ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР - повернути Заявнику.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня одержання її копії може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1