Справа № 202/3499/24
Провадження № 1-кс/202/5885/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, внесеного 02.09.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001152, за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання, в якому слідчий просить накласти арешт на предмети, шляхом позбавлення права на відчуження, розпоряджання та користування майном, яке було виявлено та вилучено під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон «Орро» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 ;

- мобільний телефон «Самсунг» ІМЕІ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ;

- 2 ключ-брелки від автомобілю марки «Ауді».

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001152, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 02.09.2023 за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.

В ході досудового розслідування встановлено, що 21.08.2023 року потерпілий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою продажу свого автомобіля «Kia Sorento» реєстраційний номер НОМЕР_6 (Польща, Варшава), 2004 р.в., сірого кольору, VIN: НОМЕР_7 , приїхав на зустріч в м. Новомосковськ на вул. Сучкова на АЗС «Авіас», де двоє невідомих йому осіб, погрожуючи застосуванням вогнепальної зброї, заволоділи його особистими речами: сумкою, в якій був мобільний телефоном «Хіаоmi Redmi A1» з сім-картою НОМЕР_8 , гроші в сумі 200 доларів США (купюрами по 100), 30 гривень, водійське посвідчення на його ім`я, ключі від квартири, а також ключ від автомобіля «Audi A6».

В ході впізнання по фотознімкам встановлено особу - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В подальшому через м. Павлоград на автомобілі ОСОБА_5 вони направились в смт. Межова Павлоградського району. При цьому постійно їх супроводжував автомобіль «Мерседес Віто» д.н. НОМЕР_9 , яким користуються знайомі ОСОБА_5 - мешканці м. Павлоград ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

В цей час, до них під`їхав раніше знайомий потерпілому військовослужбовець НОМЕР_10 ОМБ ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який застосовуючи силу затягнув ОСОБА_5 до свого автомобіля «Мегrcedes М», та утримуючи останнього направився в м. Покровськ Донецької області, де згодом змусив знайомого ОСОБА_10 ОСОБА_11 перерахувати на його картку НОМЕР_11 грошові кошти в сумі 171 тисячу гривень.

Після чого ОСОБА_5 , повернувшись додому в смт. Гвардійське Новомосковського району, виявив, що невідомі особи заволоділи автомобілем Audi A6 реєстраційний номер НОМЕР_12 (Польща, ОСОБА_12 ), 1997 р.в., чорного кольору, VIN: НОМЕР_13 , яким він користувався.

З вилученого відеозапису в смт. Гвардійське вбачається, що о 12:25 годині 21.08.2023 року автомобіль «Mitsubihi Outlander» д.н. НОМЕР_14 , який належить та яким користується знайома ОСОБА_5 . ОСОБА_7 направляється до місця, де був автомобіль «Audi A6», а через 20 хв. вже в супроводі викраденого автомобіля «Audi A6» під керуванням ОСОБА_8 ), повертається з місця скоєння злочину.

20.08.2024 у період часу з 06.05 до 07.20 на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська (справа 202/3499/24 провадження 1-кс/202/5393/2024), проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою АДРЕСА_1 , за результатом проведення якого виявлено і вилучено:

- мобільний телефон «Орро» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 ;

- мобільний телефон «Самсунг» ІМЕІ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ;

- 2 ключ-брелки від автомобіля марки «Ауді».

Вилучені мобільні телефони та сім картка містять інформацію про абонентські з`єднання ОСОБА_8 , зокрема з іншими співучасниками кримінального правопорушення, листування у мессенджерах, текстові, графічні та програмні файли які підлягають дослідженню у ході судових комп`ютерно технічних експертиз.

Ключ-брелки автомобіля марки «Ауді» можуть містити сліди вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України.

Постановою слідчого від 20.08.2024 перелічені вище предмети були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001152.

Слідчий вказує, що наразі виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою забезпечення збереження речових доказів, у зв`язку з чим слідчий звернувся з даним клопотанням.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду клопотання були повідомлені належним чином.

Власник майна в судове засідання з`явився, про день, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи положення ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає доцільним здійснити розгляд клопотання за відсутності учасників.

На підставі викладеного, у зв`язку із неприбуттям учасників судового розгляду аудіо-, відео фіксація судового засідання не здійснювалась.

Вивчивши клопотання, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Так, в судовому засіданні встановлено, що органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001152 від 02.09.2023 року, за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 189 КК України.

Відповідно до протоколу обшуку 20.08.2024 року було проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 , за адресою АДРЕСА_1 , за результатом проведення якого виявлено і вилучено: мобільний телефон «Орро» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 ; мобільний телефон «Самсунг» ІМЕІ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ; 2 ключ-брелки від автомобіля марки «Ауді».

Постановою слідчого від 20.08.2024 перелічені вище предмети були визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Як встановлено слідчим суддею, вищевказане майно було вилучене під час проведення обшуку 20.08.2024 року. Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна було направлено поштою до суду 23.08.2024 року, тобто в межах строку, передбаченого ч.ч.3, 5 ст. 171 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий просить арештувати майно з метою забезпечення збереження речових доказів, в порядку, визначеному п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Разом з тим, зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України слідує, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зазначеним у ст. 98 КПК України, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На думку слідчого судді, слідчим доведено, що вилучене під час обшуку майномає доказове значення у даному кримінальному провадженні, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення і може бути використано як докази факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На думку слідчого судді, органом досудового розслідування доведено, що незастосування в даному випадку арешту вказаних речових доказів може призвести до його приховування, пошкодження, знищення, перетворення, оскільки відомості, які будуть встановлені під час проведення експертних досліджень можуть підтвердити або спростувати вину особи, яка причетна до вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що накладення арешту, наразі, на зазначене майно буде відповідати тим завданням кримінального провадження під час проведення досудового розслідування, а отже відповідатимуть вимогам ст. 2, 98, 170 КПК України.

На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити спосіб виконання даної ухвали, в порядку затвердженому постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а отже після усунення обставин, які були підставою для накладення арешту, зокрема проведення експертизи, власник майна має право звернутися до суду з клопотанням про скасування арешту майна, чи надати докази належності вказаного майна іншим особам тощо, що буде оцінено вже під час іншої процедури, передбаченої законом, задля можливості визначення, можливо, іншого менш обтяжливого способу забезпечення доказів чи визначеного способу арешту майна.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено 20.08.2024 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон «Орро» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 ;

- мобільний телефон «Самсунг» ІМЕІ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ;

- 2 ключ-брелки від автомобіля марки «Ауді».

Арештоване майно зберігати в кримінальному провадженні в порядку визначеному розділом «Зберігання речових доказів» Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1