НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/7104/24
Провадження № 1-кп/0182/1220/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2024 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши в м.Нікополі Дніпропетровської області у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000368 від 17.11.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, непрацюючого, на утриманні нікого не має, не є особою з інвалідністю, пенсіонером чи депутатом, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 29.10.2012 Солонянським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.391 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 29.10.2012 Солонянським міськрайонним судом Дніпропетровської області, на підставі ст.71 КК України додати шість місяців позбавлення волі до вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.03.2010, остаточно призначено 2 роки позбавлення волі, звільнений 29.10.2014 по відбуттю терміну покарання;

- 14.04.2015 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.263 КК України до 3 років позбавлення волі на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання звільнити з іспитовим строком 1 рік;

- 11.06.2015 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 24.11.2021 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

- 11.07.2022 Синельниківським міським судом Дніпропетровської області за ст.391 КК України до позбавлення волі 1 рік 6 місяців, на підставі ч.4 ст.70 КК України призначенно покарання 3 роки 3 місяці позбавлення волі;

- 04.10.2022 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 28.09.2023 Апеляційним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до остаточного покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст.162 КК України

в с т а н о в и в:

Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним

1.ОСОБА_2 17.11.2024 о 06 годині 10 хвилин знаходився біля домоволодіння АДРЕСА_2 , де у нього виник кримінально протиправний умисел направлений на незаконне проникнення до будинку, що розташований на території вказаного домоволодіння, яке належить ОСОБА_3 та в якому проживає ОСОБА_4 .

2.З метою реалізації свого кримінально протиправного умислу ОСОБА_2 близько о 06 години 17 хвилин цього ж дня, перебуваючи в тому самому місці, в порушення ст.30 Конституції України, згідно з якою кожному гарантується недоторканість житла (чи іншого володіння особи), статті 12 «Загальної декларації прав людини» та статті 8 «Конвенції про захист прав людини та основних свобод», не маючи визначених законом підстав та відповідного дозволу володільця ОСОБА_3 , а також осіб які мають право проживати за вказаною адресою на законних підставах ОСОБА_4 , впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, протиправно, переліз через паркан, пройшов до території житлового будинку та за допомогою фізичної сили рук відчинив вікно до ванної кімнати, після чого проліз через відчинене вікно до будинку, таким чином незаконно проник до будинку, що розташований на території домоволодіння АДРЕСА_2 , яке є житлом, в результаті чого відбулось спрацювання охоронної сигналізації, на виклик якої приїхали працівники Нікопольського РВ УПО Дніпропетровської області, які виявили ОСОБА_2 у приміщенні вказаного будинку.

3.Дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.1 ст.162 КК України, як незаконне проникнення до житла.

Процедура

4.До суду обвинувальний акт у вказаному кримінальному проваджені надійшов із клопотанням прокурора про розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, відповідно до статті 302 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).

5.Судом було постановлено ухвалу про розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000368 у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, в порядку статті 382 КПК України.

6.Судом на підставі частини четвертої статті 107 КПК у зв`язку із тим, що відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Позиції учасників судового провадження

7.Разом із обвинувальним актом та матеріалами кримінального провадження від обвинуваченого ОСОБА_2 надійшла заява, яка підписана обвинуваченим у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , відповідно до яких він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, згоден зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України, згоден з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні та без його участі. У вказаній заяві захисником адвокатом ОСОБА_5 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності (а.с.14-15).

8.Потерпілим ОСОБА_4 надано складену та підписану письмову заяву, згідно з якою він погодився зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, при цьому зазначивши, що ознайомлений із обмеженням права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України, та погодився із розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні (а.с.13).

Оцінка та мотиви Суду

9.При досліджені матеріалів справи встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорюють встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпіла не заперечує проти такого розгляду.

10.У відповідності до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_2 не оспорює пред`явлене йому обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України.

11.Судом досліджені матеріали кримінального провадження №0000368: витяг з ЄРДР від 17.11.2024 (а.п.1); копія електронного рапорту про отримання та реєстрацію ЄО за №33967 від 17.11.2024 (а.п.5); рапорт працівника поліції за фактом виявлення правопорушення (а.п.6); протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 17.11.2024 (а.п.7); довідка про склад сім`ї (а.п.14); протокол огляду місця події від 17.11.2024 з фототаблицею та заявою власника (а.п.15-21); протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.11.2024 із довідкою до нього (а.п.25-28).

12.Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваному було роз`яснено та дотримано.

13.Розглянувши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, додані до нього матеріали кримінального провадження та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_2 доведеною в межах пред`явленого йому обвинувачення.

14.Вина ОСОБА_2 у скоєному доведена у повному обсязі, дії обвинуваченого кваліфіковані вірно за ч.1 ст.162 КК України, як незаконне проникнення до житла.

Призначення покарання

15.При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

16.Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком.

17.Також, суд враховує встановлені органом досудового розслідування обставини та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин та особу обвинуваченого.

18.Так, обвинувачений ОСОБА_2 на утриманні нікого немає, не одружений, не є пенсіонером чи особою з інвалідністю, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо (а.п.37), не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.п.39,41), раніше судимий (а.п.31-32).

19.Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_2 , відповідно до ч.2 ст.66 КК України щире каяття.

20.Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_2 , відповідно до ч.1 ст.67 КК України судом не встановлено.

21.Частина 1 статті 162 КК України передбачає альтернативні види покарання. Щодо виправних робіт, то дане покарання застосовується до осіб, що офіційно працевлаштовані і відбувається за місцем роботи засудженого, а згідно із наявної в матеріалах справи інформації ОСОБА_2 не працевлаштований.

22.Також суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого покарання у виді штрафу, оскільки за встановлених судом обставин даного кримінального провадження ОСОБА_2 не працює, дані про дохід у матеріалах справи відсутні, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що в разі призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу, воно становитиме для нього особистий надмірний тягар.

23.З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, у виді обмеження волі, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_2 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

24.Підстав для застосування ст.69 КК України стосовно обвинуваченого ОСОБА_2 суд не вбачає.

25.Разом з тим, зваживши на обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 - щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_2 без ізоляції від суспільства. Тому суд вважає можливим застосувати щодо обвинуваченого ст.75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку

26.Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

27.Речові докази по справі відсутні.

28.Запобіжний захід стосовно обвинувачених не обирався.

29.Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

30.Процесуальні витрати по справі відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.124, 370, 371, 374, 381-382 КПК України, суд

у х в а л и в:

1.ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст.162 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

2.Відповідно до ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, та поклавши на ОСОБА_2 обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3.Початок випробувального терміну обчислювати з дня проголошення вироку.

4.Запобіжний захід стосовно ОСОБА_2 не обирати.

5.Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

6.Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

7.Речові докази по справі відсутні.

8.Процесуальні витрати по справі відсутні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_1