Дата документу 14.10.2024 Справа № 333/7465/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/7465/24 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/625/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 181 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 серпня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степне Запорізького району Запорізької області, громадянина України, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби, без застосування електронного засобу контролю, строком до 29 жовтня 2024 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ ВП №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 звернулась до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

За матеріалами провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за наступних обставин.

27 серпня 2024 року приблизно о 15 годині 54 хвилин ОСОБА_10 , маючи прямий умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи за попередньої змовою з ОСОБА_7 , прибули до магазина «АТБ-маркет», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де на парковці, розташованій на перехрестя вулиць Космічна та Олександра Говорухи в м. Запоріжжя виявили припаркований автомобіль «АУДІ 81», 1985 року випуску, з реєстраційними номерами 172-93НА.

Далі, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи за попередньої змовою між собою, з корисливих мотивів та заздалегідь розробленим планом, завчасно розподіливши ролі між собою, згідно якого ОСОБА_10 та ОСОБА_7 через незачинені водійські двері зазначеного автомобіля, проникли до салону автомобіля, де намагалися привести в дію двигун, однак не привели з причин, які не залежать від їх волі.

Не зупиняючись на досягнутому, співучасники вирішили залучити для досягнення свого злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння транспортним засобом - ОСОБА_11 , якого ввели в оману стосовно набуття права власності на автомобіль «АУДІ 81», 1985 року випуску, з реєстраційними номерами НОМЕР_1 НА та запропонували останньому придбати даний автомобіль, запевнивши останнього в наявності необхідних документів, які підтверджують право власності, крім того домовились з ОСОБА_12 , що останній за допомогою належного йому автомобіля «Опель Омега Караван», реєстраційними номерами НОМЕР_2 , здійснить буксировку вищевказаного автомобіля від місця паркування до місця подальшого його зберігання.

27 серпня 2024 року приблизно о 16 години 53 хвилин ОСОБА_7 , реалізуючи сумісний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи за попередньої змовою з ОСОБА_10 закріпив один кінець буксирного тросу до автомобіля «АУДІ 81», 1985 року випуску, з реєстраційними номерами НОМЕР_1 НА, а інший кінець тросу до автомобіля «Опель Омега Караван», реєстраційними номерами НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_11 , після чого сів в салон автомобіля «АУДІ 81», 1985 року випуску, з реєстраційними номерами НОМЕР_1 НА під керуванням ОСОБА_10 , який зняв автомобіль з ручного гальма та ввімкнув нейтральну швидкість коробці передач швидкості, внаслідок чого даний автомобіль розпочав рух, отримавши можливість керувати автомобілем, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 покинули на ньому місце вчинення злочину, тим самим ОСОБА_10 та ОСОБА_7 незаконно заволоділи вищевказаним транспортним засобом спричинивши потерпілому ОСОБА_13 шкоду на загальну суму 30000 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

28 серпня 2024 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001280 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України (а.с. 8).

28 серпня 2024 року об 10 год. 28 хв. ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України (а.с. 84-87).

28 серпня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України (а.с. 102-103).

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, врахував дані про особу підозрюваного, який є особою раніше не судимою, є інвалідом третьої групи та вважав, що запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту буде достатньою гарантією для виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі прокурор вважає висновки, викладені в оскаржуваній ухвалі необґрунтованими.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що тяжкість інкримінованого підозрюваному злочину, яке відноситься до категорії умисного тяжкого злочину, суворість можливого покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, свідчать про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Зазначає, що оцінюючи ризик можливості продовження злочинної діяльності, слідчий ґрунтувався на відомостях про особу підозрюваного ОСОБА_7 , який не має законних джерел доходу та фактично перебуває на утриманні інших осіб.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Разом з тим вказав, що відомості про порушення підозрюваним умов застосованого запобіжного заходу у сторони обвинувачення відсутні.

Захисник - адвокат ОСОБА_8 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вказав, що підозрюваний не порушує умов застосованого запобіжного заходу, наразі оформлює інвалідність та влаштовується на роботу.

Підозрюваний ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного, його захисника, прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Як убачається з наданих матеріалів та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують, і в апеляційній скарзі не оспорюються.

Крім цього, колегія суддів враховує наявність ризиків у кримінальному провадженні, існування яких зазначено в оскаржуваній ухвалі.

Разом з цим, дослідивши матеріали провадження в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні не доведено, що застосування щодо запобіжного заходу вигляді домашнього арешту буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому враховуючи у відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого злочину, обставини вчинення злочину, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, особу підозрюваного, в їх сукупності, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Так, підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований та відповідно до наданого у судовому засіданні апеляційного суду консультаційного висновку спеціаліста, потребує медичного лікування.

Крім того, колегія суддів додатково приймає до уваги той факт, що після застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, останній дотримується процесуальних обов`язків та будь-яких протиправних дій, які б перешкоджали здійсненню кримінального провадження не вчиняє, від органу досудового розслідування не переховується, на виклики слідчого з`являється, за викликом апеляційного суду самостійно з`явився до судового засідання для розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування у відношенні нього найсуворішого запобіжного заходу.

Таким чином, з урахуванням обставин, що встановлені у ході розгляду клопотання колегія суддів вважає, що застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання існуючим ризикам та буде пропорційним, співмірним та таким, що не становитиме надмірний тягар, не суперечитиме КПК України, оскільки саме цей запобіжний захід дасть можливість уникнути настання існуючих ризиків та забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

З огляду на зазначене, фактична поведінка підозрюваного ОСОБА_7 на час розгляду апеляційної скарги свідчить, що заявлені в клопотанні слідчого ризики попереджені застосованим відносно підозрюваного запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту.

Доводи прокурора щодо тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення, жодним чином не впливають у даному випадку на обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 , оскільки така міра запобіжного заходу в силу існуючих обставин, що мали місце як під час розгляду клопотання слідчого, так і в суді апеляційної інстанції, не дають законних підстав для її застосування.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні в судовому засіданні свого об`єктивного підтвердження не знайшли, а прокурором не доведено неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 серпня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби, без застосування електронного засобу контролю, строком до 29 жовтня 2024 року включно, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4