СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/6353/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 від 14.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 від 14.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що Підрозділом детективів Територіального управління БЕБ у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.02.2023 року за № 0000015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що службові особи ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» () у період з 01.01.2019 року по 30.09.2022 року, в порушення вимог п. 252.18, п 252.22 ст. 252 Податкового кодексу України, шляхом відображення в розрахунках податкових зобов`язань з рентної плати за користування надрами корисних копалин заниженого значення коригуючого коефіцієнту, занизили податкові зобов`язання з рентної плати за користування надрами корисних копалин, що призвело до ненадходження до державного бюджету коштів у вигляді несплати рентної плати на загальну суму 10 352 640,40 грн., тобто у особливо великих розмірах.

Зокрема, встановлено, що Приватне акціонерне товариство «Судноплавна компанія «Укррічфлот» () (далі - ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот») зареєстроване 06.08.1993 року, дата запису 21.08.2004 року, номер запису 0000268, місцезнаходження: Україна, 04071, м. Київ, вул. Електриків, буд. 8, взято на податковий облік в органи державної податкової служби 03.11.1994 за № 42427, перебуває на обліку в Центральному міжрегіональному управлінні Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків.

Відповідно до положень пп. 252.1.1. п. 252.1. ст. 252 ПК України, ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» є платником рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин на підставі спеціальних дозволів на користування надрами, а саме наступних спеціальних дозволів.

Спеціального дозволу № 2635, виданого 01.03.2002 року Державною службою геології та надр України, строком дії спеціального дозволу - 30 років до 01.03.2032 року. Мета користування надрами відповідно до вказаного дозволу - видобування пісків, придатних для виробництва штукатурних розчинів для опоряджувального шару. Місце проведення діяльності - Північно-Східна ділянка Червонодніпровського родовища пісків, розташована у Запорізькому районі Запорізької області в верхів`ях Каховського водосховища в його мілководній частині напроти с. Червонодніпровка на відстані 0,8 - 1,1 км від берегової лінії.

А також спеціального дозволу № 5081, виданого 25.12.2009 року Державною службою геології та надр України, строком дії спеціального дозволу - 20 років до 25.12.2029 року. Мета користування надрами відповідно до вказаного дозволу - видобування пісків, придатних в якості сировини для виробництва силікатної цегли і ніздрюватих бетонів; для виробництва дрібних стінових блоків з ніздрюватих бетонів, а також благоустрою, рекультивації та планування. Місце проведення діяльності - Верхньодніпровське родовище піску, розташоване у лівій частині акваторії Дніпродзержинського водосховища на території Петриківського району Дніпропетровської області у 10 км вище створу ГЕС.

Так, відповідно до виданих спеціальних дозволів на користування надрами від 01.03.2002 року № 2635 та від 25.12.2009 року № 5081, місця видобутку корисних копалин знаходяться у водосховищах, що, згідно з положеннями Податкового кодексу України, зокрема п. 252.22. ст. 252 (видобування піщано-гравійної сировини в межах акваторії морів, водосховищ, у річках та їх заплавах (крім видобування, пов`язаного з плановими роботами з очищення фарватерів річок), відповідає критерію застосування платником рентної плати ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» коригуючого коефіцієнта (Кпп - елемента формули, що передбачена п. 252.18. ст. 252 ПК України), у розмірі 2,0.

Також встановлено, що платником рентної плати ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» на розгляд Державної комісії України по запасах корисних копалин подано матеріали повторної геолого-економічної оцінки вищезазначених родових.

За результатами розгляду Державною комісією України по запасах корисних копалин складено Протоколи від 07.05.2017 року № 3914 (до дозволу від 01.03.2002 року № 2635) та від 30.06.2017 року № 3986 (до дозволу від 25.12.2009 року № 5081).

Відповідно до п. 252.22. ст. 252 ПК України, видобування запасів корисних копалин ділянки надр із дотримання кондицій мінеральної сировини ділянки надр, затверджених державною експертизою на підставі звітів з геологічного вивчення, яке виконане платником рентної плати за рахунок власних коштів не раніше ніж за 5 років до звітного податкового періоду, крім вуглеводневої сировини встановлена є підставою для застосування величини коефіцієнта 0,95 з 23.05.2020 року та 0,7 до 22.05.2020 року (внесені зміни Законом України від 16.01.2020 № 466-XI).

Згідно зі ст. 257 ПК України, платники рентної плати самостійно обчислюють суму податкових зобов`язань з рентної плати.

Податкові зобов`язання з рентної плати за користування надрами для відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) в межах однієї ділянки надр за податковий (звітний) період обчислюються за формулою, передбаченою п. 252.18. ст. 252 ПК України.

Одним з елементів формули є Кпп - коригуючий коефіцієнт, величина якого відповідає встановленому у пункті 252.22. цієї статті або величині добутку кількох коефіцієнтів, встановлених у пункті 252.22. цієї статті, у разі наявності підстав їх одночасного застосування за відповідними критеріями (до 01.01.2022 року - коригуючий коефіцієнт, встановлений у пункті 252.22. цієї статті (внесені зміни Законом України від 30.11.2021 № 1914-IX).

Також під час здійснення досудового розслідування, зокрема, відповідно до листа Державної податкової служби України, встановлено, що у разі виникнення у платника рентної плати одночасно двох обставин і «за видом» корисної копалини», і за «умов видобування», платник рентної плати, зокрема ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» має застосовувати коефіцієнт, обчислений як добуток коефіцієнтів обумовлених цими обставинами, який складає: до 23.05.2020 - 2,00 х 0,7 = 1,4; після 23.05.2020 - 2,00 х 0,95 = 1,9.

Вищезазначені обставини застосування коефіцієнтів підтверджено працівником ДПС під час допиту в якості свідка.

Крім зазначеного, встановлено, що ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» листом від 11.04.2019 № 07-03-01/32 звернулось до Державної фіскальної служби України для отримання індивідуальної податкової консультації, в якій просило надати індивідуальну податкову консультацію щодо питань застосування на практиці положень ст. 252 Податкового кодексу України, зокрема наявності права в ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» на застосування при визначення податкових зобов`язань з рентної плати коригуючого коефіцієнту 0,7, у зв`язку з видобування запасів корисних копалин ділянки надр, затверджених державною експертизою на підставі звітів з геологічного вивчення, яке виконане платником рентної плати за рахунок власних коштів.

Державної фіскальної службою України від 08.05.2019 за № 2033/6/99-99-1202-03-15/ІКП у відповідь на звернення ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» листом від 11.04.2019 № 07-03-01/32 останньому надано індивідуальну податкову консультацію, відповідно до якої ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» підтверджено умови для застосування коригуючого коефіцієнта 0,7.

Проте, як вбачається з податкової звітності ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» (податкових декларацій з рентної плати та додатки до податкових декларацій з рентної плати - розрахунків з рентної плати за користування надрами) та нижченаведених листів ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» останнім, з метою отримання податкової вигоди, при розрахунку податкових зобов`язань з рентної плати протиправно, в порушення вимог ст. 252 Податкового кодексу України, застосовано виключно коригуючого коефіцієнт 0,7 без застосування добутку (множення) зазначеного коригуючого коефіцієнту (0,7) на коригуючий коефіцієнт 2,0.

Крім наведеного, встановлено, що Головним управлінням Державної податкової служби у Запорізькій області листом від 18.10.2019 № 8576/10/08-01-60-04 на адресу ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» направлено запит про надання письмових пояснень та їх документального підтвердження, зокрема щодо не застосування ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» коригуючого коефіцієнту 2,0.

У відповідь на вищезазначений лист ГУ ДПС у Запорізькій області ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» листом від 11.11.2019 № 194/19 повідомлено, що норми Податкового кодексу України допускають множинне трактування.

Також встановлено, що Головним управлінням Державної податкової служби у Дніпропетровській області листом від 15.10.2019 № 15074/10/04-36-55-30 на адресу ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» направлено запит про надання письмових пояснень та їх документального підтвердження, зокрема щодо не застосування ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» коригуючого коефіцієнту 2,0.

У відповідь на вищезазначений лист ГУ ДПС у Дніпропетровській області ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» листом від 11.11.2019 № 193/19 повідомлено, що норми Податкового кодексу України допускають множинне трактування.

В подальшому, ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» листом від 14.11.2019 № 198/19 на адресу Комітету Верховної ради України з питань Фінансів, податкової та митної політики направлено звернення, в якому просило повідомити (роз`яснити) наявність в платника рентної плати під час розрахунку суми зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин обов`язку одночасного застосування двох і більше коригуючих коефіцієнтів та отримання їх добутку.

Вищезазначене звернення Комітетом Верховної ради з питань Фінансів, податкової та митної політики листом від 05.03.2020 № 04-32/9-360 (56049) перенаправлено на розгляд до Мінфіну, який, в свою чергу, вказане звернення листом від 17.03.2020 № 11230-11-62/8415 направлено на розгляд ДПС України.

За результатами розгляду звернення, ДПС України листом від 23.03.2020 № 683/4/99-00-04-03-03-04 повідомило Мінфін, який, в свою чергу листом від 01.05.2020 № 11230-11-2 повідомив ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» () про необхідність застосування КПП 2,0 та 0,7 (до 23.05.2020) шляхом їх добутку (множення) - КПП 1,4.

Встановлено, що ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» () проігноровано вищезазначені роз`яснення (лист) Мінфіну та не подано уточнені податкові декларації з рентної плати.

Відповідно до листа Мінфіну від 05.09.2023 № 11230-09-10/24206, що надійшов у відповідь на запит Територіального управління БЕБ у м. Києві від 30.08.2023 № 23.24/3.2/9/2383-23, лист Мінфіну від 01.05.2020 № 11230-11-2, яким ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» () повідомлено про необхідність застосування коригуючого коефіцієнту 1,4, на адресу ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» () направлено поштою.

Також листом від 05.09.2023 № 11230-09-10/24206 Мінфіном повідомлено, що реєстр поштових відправлень не збережено.

Крім зазначеного, під час здійснення досудового розслідування на адресу ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» (), в порядку ст. ст. 40, 93 КПК Україи, направлено запит від 22.09.2023 № 23.24/3.2/9/3012-23 щодо надання завірених належним чином копій документів, адресатом та адресантом яких є ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» () щодо застосування коригуючого коефіцієнта, який є елементом формули, передбаченої п. 252.18 ст. 252 Податкового кодексу України.

Так, ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» () у відповідь на вищезазначений запит листом від 04.10.2023 № 0410-1/23, крім іншого, повідомлено, що в канцелярії ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» () відсутня інформація про направлення звернення від 14.11.2019 № 198/19 до Комітету Верховної ради України з питань Фінансів, податкової та митної політики та отримання відповіді на зазначене звернення.

Крім зазначеного, під час здійснення досудового розслідування отримано висновок судової економічної експертизи, відповідно до якого проведеним дослідженням результати аналітичного дослідження в частині заниження ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» () податкових зобов`язань з рентної плати протягом періоду з 01.01.2019 по 30.09.2022, викладені у висновку аналітичного продукту від 05.01.2023 № 9.3/3.2.1/79-23, документально підтверджуються та складають суму 10 352 640,40 грн.

Також під час досудового розслідування на адресу ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» (), в порядку ст. ст. 40, 93 КПК Україи, направлено запит щодо надання належним чином завірених копій наказів про призначення генерального директора ОСОБА_4 , головного бухгалтера ОСОБА_5 , головного бухгалтера ОСОБА_6 та посадову інструкцію головного бухгалтера.

ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» () листом від 15.01.2024 № 1501-1/24 на адресу Територіального управління БЕБ у м. Києві у відповідь на вищезазначену вимогу надано вищезазначені документи.

Окрім запитуваних документів, ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» () з власної ініціативи надано копію наказу від 01.08.2019 № 88/к «про визначення відповідального працівника», яким відповідальною за правильність та повноту нарахування, та відображення в податковому обліку усіх видів податків та зборів визначено директора з економіки та фінансів ОСОБА_7 , а також копію наказу від 26.11.2021 № 187/к, яким ОСОБА_7 , як директору з економіки та фінансів, доручено виконання додаткової роботи за посадою головного бухгалтера.

За результатами ознайомлення з вищезазначеними наказами встановлено, що усі накази, в т.ч. наказ від 26.11.2021 № 187/к, містять відповідні підписи осіб про ознайомлення з наказами, тобто підпис особи, яку призначено на посаду, звільнено з неї тощо, окрім наказу від 01.08.2019 № 88/к «про визначення відповідального працівника».

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла.

Відповідно до посадової інструкції головного бухгалтера, останній є відповідальним за дотримання норм податкового законодавства, своєчасність і якісне надання усіх видів фінансової звітності (податкової, до органів Державної фіскальної служби України); (додаток № 2.27).

Згідно з статутом ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» (), зокрема п. 14.3. Генеральний директор та головний бухгалтер надають державним органам відповідно до їх компетенції звітність і несуть відповідальність за її достовірність і своєчасність подання.

Встановлено, що податкові декларації та додатки до податкових декларацій з рентної плати - розрахунки з рентної плати за користування надрами підписувались генеральним директором ОСОБА_4 та головним бухгалтером ОСОБА_5 .

У зв`язку з наведеним, в т.ч. з тим, що ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» () за власною ініціативою надано наказ від 01.08.2019 № 88/к «про визначення відповідального працівника», з яким ОСОБА_7 не ознайомлена, є об`єктивні підстави вважати, що зазначений наказ виготовлений заднім числом (після смерті ОСОБА_7 ) з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення.

13.09.2024 року у період часу з 10:04 год. по 12:53 год. старшим детективом відділу детективів Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ у м. Києві ОСОБА_8 на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 06.09.2024 (провадження № 1-кс/759/6027/24, ун. № 759/18146/24) проведено обшук житла за адресою: АДРЕСА_1 , що є фактичним місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , та власником якого є ОСОБА_9 РНОКПП НОМЕР_2 .

За результатами проведення обшуку відшукано (виявлено) та вилучено наступні речі (документи): 1) 3 блокноти з чорновими записами ОСОБА_5 ; 2) аналіз рахунку 33 за 1 півріччя 2021 р. на 1 арк. 3) аналіз рахунку 30 за 2020 р. на 2 арк.; 4) аналіз рахунку 31 за 2020 р. на 4 арк.; 5) аналіз рахунку руху коштів у результаті операційної діяльності за 2018 р. на 1 арк.; 6) 2 екземпляри довіреності та 1 копія № 1-1-14/13.02.20/1 на 3 арк.; 7) довіреність № 1-1-14/10.03.20/3 на 1 арк.

Постановою про визнання речовим доказом від 14.09.2024 року прийнято рішення про визнання вищезазначених речей (документів) речовими доказами.

Так, в органу досудового розслідування, з метою забезпечення збереження речових доказів, виникла необхідність в арешті майна - речей (документів), які були вилучені під час проведення обушку 13.09.2024 року у житлі за адресою: АДРЕСА_1 , що є фактичним місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , та власником якого є ОСОБА_9 РНОКПП НОМЕР_2 , а також є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Необхідність арешту вищезазначених речей (документів) обґрунтовується наявністю ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, зокрема ризику відчуження грошових коштів.

За переконанням органу досудового розслідування, вищезазначені речі (документи), на які планується накласти арешт, є доказом у кримінальному провадженні, оскільки є матеріальними об`єктами, що містять на собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі викладеного просять слідчого суддю накласти арешт на майно - речі (документи), які були вилучені під час проведення обушку 13.09.2024 року у житлі за адресою: АДРЕСА_1 , що є фактичним місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , та власником якого є ОСОБА_9 , РНОКПП НОМЕР_2 , а також є речовими доказами у кримінальному провадженні, а саме на наступні речі (документи): 1) 3 блокноти з чорновими записами ОСОБА_5 ; 2) аналіз рахунку 33 за 1 півріччя 2021 року на 1 арк. 3) аналіз рахунку 30 за 2020 рік на 2 арк.; 4) аналіз рахунку 31 за 2020 рік на 4 арк.; 5) аналіз рахунку руху коштів у результаті операційної діяльності за 2018 рік на 1 арк.; 6) 2 екземпляри довіреності та 1 копія № 1-1-14/13.02.20/1 на 3 арк.; 7) довіреність № 1-1-14/10.03.20/3 на 1 арк

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала з підстав, наведених у клопотанні.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт у судове засідання не з`явилась, направила заяву про розгляд клопотання без її присутності.

Дослідивши клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення зазначеного клопотання, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що 14.02.2023 рокудо Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне провадження № 0000015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

У відповідності до наказу Керівника Територіального управління БЕБ у м. Києві від 19.04.2024 року №35 «Про визначення місця знаходження структурного підрозділу» визначено місце знаходження Відділу детективів із розслідування кримінальних проваджень у податковій сфері Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ у м. Києві за адресою: м. Київ, Святошинський район, вул. Ірпінська, 71 з 06 травня 2024 року.

Постановою заступника керівника Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у м. Києві від 12 вересня 2024 року про внесення змін до постанови про визначення групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування у кримінальному провадженні визначено місцем проведення досудового розслідування № 0000015 за адресою: м. Київ, вул. Ірпінська, 71, під юрисдикцією якого знаходиться територія Святошинського району міста Києва.

Уході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арештуна майно, яке було вилучено 13.09.2024 року в ході обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, було вилучено під час обшуку, який відбувся 13.09.2024 року. Обшук був проведений на підставі ухвали слідчого судді по справі №759/18146/24, про що свідчить протокол обшуку від 13 вересня 2024.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 06 вересня 2024 року (справа №759/18146/24) надано дозвіл на проведення обшуку житла за адресою: АДРЕСА_1 , що є фактичним місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , та власником якого є ОСОБА_9 , РНОКПП НОМЕР_2 з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення речей і документів.

Постановою старшого детективу відділу детективів Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ у м. Києві від 14.09.2024 року про визнання речовими доказами, вилучені під час обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні та постановлено зберігати у матеріалах кримінального провадження № 0000015 від 14.02.2023 року.

Пунктом 7 частини 1 статті 131 КПК України визначено арешт майна як захід забезпечення кримінального провадження.

Статтею 132 КПК України визначені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження та передбачені обставини, за яких не допускається застосування заходів кримінального провадження. Серед таких обставин у ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. 5 ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування, слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Клопотання прокурора обґрунтовувалось тим, що метою накладення арешту відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є, зокрема, забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як було встановлено слідчим суддею, вилучені в ході обшуку 13.09.2024 року речі та документи визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000015 від 14.02.2023 року.

Крім того, слідчий суддя, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, доходить висновку, що 1) 3 блокноти з чорновими записами ОСОБА_5 ; 2) аналіз рахунку 33 за 1 півріччя 2021 року на 1 арк. 3) аналіз рахунку 30 за 2020 рік на 2 арк.; 4) аналіз рахунку 31 за 2020 рік на 4 арк.; 5) аналіз рахунку руху коштів у результаті операційної діяльності за 2018 рік на 1 арк.; 6) 2 екземпляри довіреності та 1 копія № 1-1-14/13.02.20/1 на 3 арк.; 7) довіреність № 1-1-14/10.03.20/3 на 1 арк. з великою вірогідністю можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому містять на собі ознаки речових доказів.

Ч. 5 ст. 171 ЦПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як вбачається із матеріалів поданого клопотання, майно було вилучено у ході обшуку 13.09.2024 року, клопотання направлено до суду засобами поштового зв`язку 14.09.2024 року, що вбачається із поштового конверту, в якому дане клопотання надійшло до суду.

Відтак, вимоги ч. 5 ст. 171 ЦПК України дотримано.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Суд враховує, що статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до пунктів 69, 73 рішення ЄСПЛ від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Зважаючи на наведені норми українського процесуального законодавства, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, дослідивши матеріали поданого клопотання, проаналізувавши доводи та заперечення учасників судового засідання щодо необхідності накладення арешту на майно, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки прокурором доведено як необхідність арешту, так і наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 від 14.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно - речі (документи), які були вилучені під час проведення обушку 13.09.2024 року у житлі за адресою: АДРЕСА_1 , що є фактичним місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , та власником якого є ОСОБА_9 , РНОКПП НОМЕР_2 , а також є речовими доказами у кримінальному провадженні, а саме на наступні речі (документи):

1) 3 блокноти з чорновими записами ОСОБА_5 ;

2) аналіз рахунку 33 за 1 півріччя 2021 року на 1 арк.

3) аналіз рахунку 30 за 2020 рік на 2 арк.;

4) аналіз рахунку 31 за 2020 рік на 4 арк.;

5) аналіз рахунку руху коштів у результаті операційної діяльності за 2018 рік на 1 арк.;

6) 2 екземпляри довіреності та 1 копія № 1-1-14/13.02.20/1 на 3 арк.;

7) довіреність № 1-1-14/10.03.20/3 на 1 арк.,

з метою його збереження та не допущення втрати як речового доказу у кримінальному провадженні № 0000015 від 14.02.2023 року.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Копія ухвали надсилається слідчому, прокурору, підозрюваному, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, без виклику якої було постановлено ухвалу, - строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1