Справа № 629/2299/22
провадження № 1-кс/632/89/24

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2024 року місто Первомайський

Слідчий суддя Первомайського міськрайоного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи, яка подала скаргу потерпілого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в режимі відеоконференції скаргу потерпілого ОСОБА_4 на постанову прокурора Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про часткову відмову у задоволенні клопотання від 24 травня 2024 року у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000089 від 13 березня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

04 липня 2024 року до Первомайського міськрайонного суду Харківської області згідно із ухвалою Харківського апеляційного суду від 13 червня 2024 року надійшла скарга потерпілого ОСОБА_4 на постанову прокурора Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про часткову відмову у задоволенні клопотання від 24 травня 2024 року, зокрема щодо проведення слідчих дій.

У своїй скарзі потерпілий ОСОБА_4 просить частково скасувати зазначене вище процесуальне рішення прокурора, а саме: пункт 4, згідно із яким в задоволенні його клопотання від 19 грудня 2023 року про проведення слідчих дій допиті у якості свідків суддів Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , а також одночасному допиті між ним, потерпілим, та зазначеними особами, відмовлено повністю.

Відповідно до вимог ст. ст. 36, 224 КПК України зобов`язати процесуального керівника Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 допитати у якості свідків суддів Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , про обставини які їм відомі за фактом спричинення легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 та обставини які трапилися 12 березня 2022 року на Центральному ринку міста Лозова Харківської області у період часу з 09 години 00 хв. до 11 години 00 хв., між ним та свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими свідками.

Після допиту у якості свідків суддів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 провести між ними та допитаним потерпілим ОСОБА_4 одночасний допит відповідно до вимог ст. 224 КПК України, для з`ясування всіх обставин по об`єднаному кримінальному провадженню № 0000089 від 13 березня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

В обґрунтування скарги потерпілий ОСОБА_4 зазначив, що 01 червня 2024 року ним засобами поштового зв`язку отримано постанову прокурора ОСОБА_3 від 24 травня 2024 року про часткову відмову в задоволенні його клопотання від 19 грудня 2023 року.

Із вказаної постанови прокурора вбачається, що його клопотання у тій його частині в якій він клопоче про допит у якості свідків суддів Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з тих підстав, що допит зазначених осіб у якості свідків є недоцільним, оскільки вони не були свідками та очевидцями події, яка мала місце 12 березня 2022 року на території Центрального ринку міста Лозова, тому жодної корисної інформації (як можна вважати їх показання) для слідства не мають.

Однак він як потерпілий з цим погодитись не може, так як прокурор не врахував те, що дані свідки в цей день розглядали справи про адміністративні правопорушення.

Разом із цим, як зазначив потерпілий ОСОБА_4 у своїй скарзі, 16 травня 2024 року слідчим суддею Первомайського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_9 постановлено ухвалу з резолютивної частини якої вбачається, що: уточнену скаргу потерпілого ОСОБА_4 на постанову прокурора Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_10 про часткову відмову в задоволенні клопотання від 19 грудня 2023 року у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000089 від 13 березня 2022 року за ч. 1 ст. 125 КК України та за № 000027 від 22 лютого 2023 року за ч. 1 ст. 125 задоволено частково.

Скасовано постанову прокурора Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_10 від 21 грудня 2023 року про часткову відмову у задоволенні клопотання, яка винесена за результатами розгляду клопотання від 19 грудня 2023 року, в частині відмови у проведенні слідчих (розшукових) дій, у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000089 від 13 березня 2022 року за ч. 1 ст. 125 КК України та за № 000027 від 22 лютого 2023 року за ч. 1 ст. 125 КК України.

При цьому зобов`язано прокурора Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_10 , яким здійснюється процесуальне керівництво у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000089 від 13 березня 2022 року за ч. 1 ст. 125 КК України та за № 000027 від 22 лютого 2023 року за ч. 1 ст. 125 КК України, повторно розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_4 від 19 грудня 2023 року, про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні, та повідомити потерпілого ОСОБА_4 про результати розгляду цього клопотання в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 220 КПК України.

Водночас, цією ж ухвалою слідчого судді у задоволенні вимог потерпілого ОСОБА_4 (уточнена скарга від 16 травня 2024 року) про зобов`язання прокурора ОСОБА_10 провести конкретні слідчі (розшукові) дії, про зобов`язання виконати судові рішення та постанову від 21 грудня 2023 року (п. 10) прокурором ОСОБА_11 та начальником Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, про зобов`язання прокурора ОСОБА_12 та ОСОБА_13 виконати належним чином клопотання від 31 липня 2023 року, а також визнання бездіяльності прокурорів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 щодо неналежного нагляду за діяльністю прокурора ОСОБА_14 у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000089 від 13 березня 2022 року за ч. 1 ст. 125 КК України та за № 000027 від 22 лютого 2023 року за ч. 1 ст. 125 КК України відмовлено.

Потерпілий ОСОБА_4 вважає, що відмовляючи в черговий раз в задоволенні його клопотання та ухвали слідчого судді ОСОБА_9 . прокурор ОСОБА_15 порушив вимоги ст. ст. 3, 36 КПК України.

На його, потерпілого ОСОБА_4 , погляд прокурор ОСОБА_3 взагалі нехтує вимогами КПК України, та у резолютивній частині постанови від 24 травня 2024 року взагалі не вказує хто із посадових осіб правоохоронних органів взагалі буде виконувати та в які строки його постанову, де він частково задовольнив його клопотання від 19 грудня 2023 року та частково виконав ухвалу слідчого судді від 16 травня 2023 року.

Крім того потерпілий ОСОБА_4 вказав, що прокурор не звертає ніякої уваги на те, що 12 березня 2022 року, після вчинення правопорушення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розглядали відносно вказаних осіб справи про адміністративні правопорушення за ст. 173, ч. 1 ст. 164 КУпАП, та виносили постанови.

При цьому, як зазначив потерпілий ОСОБА_4 , вони, судді, можуть спростувати або підтвердити факти, які на даний час є підставами для проведення досудового розслідування за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки ці особи є непрямими свідками, так як прямих свідків вчинення правопорушення органами досудового розслідування не встановлено до теперішнього часу, що є неприпустимим, так як він та свідок ОСОБА_16 на них прямо вказують.

Потерпілий ОСОБА_4 вважає, що слідчий, прокурор зобов`язані розглянути і вирішити кожне заявлене за кримінальним провадженням клопотання. При цьому вони не вправі відмовити у допиті свідка, проведенні експертизи, в проведенні інших слідчих (розшукових) дій або прийнятті певних процесуальних рішень, якщо вони сприяють об`єктивному і повному дослідженню обставин кримінального провадження, забезпеченню прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 подану ним скаргу підтримав з наведених у ній підстав та просив її задовольнити, зазначивши про необхідність скасування постанови прокурора від 24 травня 2024 року в частині відмови у задоволенні його клопотання про проведення зазначених слідчих дій та зобов`язання процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0000089 від 13 березня 2022 року за ч. 1 ст. 125 КК України - прокурора ОСОБА_3 допитати у якості свідків суддів Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , після чого провести між зазначеними особами та ним, потерпілим, одночасний допит, оскільки він під час перебування у приміщенні Лозівського міськрайонного суду Харківської області, у тому числі під час розгляду справ про адміністративні правопорушення повідомляв про вчинення щодо нього протиправних дій, зокрема про обставини заподіяння йому тілесних ушкоджень.

Таким чином, як зазначив потерпілий ОСОБА_4 , судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_5 і ОСОБА_6 є непрямими свідками вчинення щодо нього кримінального правопорушення заподіяння йому тілесних ушкоджень, оскільки з його слів їм відомо про обставини вчинення відносно нього протиправних дій, а тому вони повинні бути допитані в якості свідків у даному кримінальному провадженні .

В свою чергу прокурор ОСОБА_3 проти задоволення скарги потерпілого ОСОБА_4 заперечував, зазначивши, що 22 травня 2024 року до Лозівської окружної прокуратури Харківської області надійшла ухвала слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 16 травня 2024 року, якою скасованого його постанову від 21 грудня 2023 року про часткову відмову у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_4 від 19 грудня 2023 року в частині відмови у проведенні слідчих (розшукових) дій у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000089 від 13 березня 2022 року за ч. 1 ст. 125 КК України та за № 000027 від 22 лютого 2023 року за ч. 1 ст. 125 КК України. При цьому його, як прокурора, зобов`язано повторно розглянути згадане вище клопотання потерпілого ОСОБА_4 .

За результатами повторного розгляду вказаного клопотання в частині пункту 4 прийнято рішення про повну відмову у його задоволенні, оскільки в ході досудового розслідування встановлено, що судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не є свідками у розумінні ст. 65 КПК України так як ці особи не були свідками та очевидцями події, яка мала місце 12 березня 2022 року на території Центрального ринку міста Лозова, тому жодної необхідної для слідства інформації не мають, а тому їх допит у якості свідків є недоцільним.

Також прокурор зазначив, що цю обставину у даному судовому засіданні підтвердив і сам потерпілий ОСОБА_4 , який заявив, що ОСОБА_5 і ОСОБА_6 12 березня 2022 року не перебували на території Центрального ринку у місті Лозова Харківської області під час вчинення щодо нього протиправних дій та не були очевидцями цієї події, ним про ці події стало відомо, як вказав ОСОБА_4 , з його слів.

За таких обставин прокурор вважає, що винесена ним постанова від 24 травня 2024 року є законною та обґрунтованою.

Заслухавши пояснення особи, яка звернулася із скаргою - потерпілого ОСОБА_4 та прокурора, дослідивши матеріали скарги, а також оцінивши доводи скарги, доходжу такого висновку.

Так, порядок кримінального провадження на території України, відповідно до ст. 1 КПК України, визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура ( стаття 2 КПК України).

Статтею 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно із з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Положеннями ч. 1 ст. 9 КПК України передбачено, що, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч. 2 ст. 9 КПК України).

У відповідності до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Положеннями ст. 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, поміж іншого: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Водночас проведення слідчих (розшукових) дій належить до повноважень органу досудового розслідування (ст.ст. 40-41 КПК України). Прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом (п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України). Таким чином, проведення слідчих (розшукових) дій належить до дискреційних повноважень органу досудового розслідування та у певних випадках - прокурора, який відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Разом із цим ст. 56 КПК України передбачені права потерпілого, зокрема протягом кримінального провадження потерпілий має право, окрім іншого: подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду; заявляти відводи та клопотання; користуватися іншими правами, передбаченими цим Кодексом.

Під час досудового розслідування потерпілий має право, окрім іншого: подавати докази на підтвердження своєї заяви.

У відповідності до положень ст. ст. 110, 220, п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України у випадку повної або часткової відмови у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій слідчим, прокурором виноситься вмотивована постанова.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Згідно із п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено, зокрема, рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

При цьому, згідно з роз`ясненнями наведеними у п. 6 листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017 «Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» при розгляді скарги на відмову слідчого, прокурора у проведенні слідчих (розшукових) дій слідчому судді належить оцінювати: дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій; дотримання інших процесуальних вимог щодо проведення слідчих (розшукових) дій, які ініціюються перед органом досудового розслідування у кримінальному провадженні; доцільність здійснення слідчих (розшукових) дій про які просить сторона кримінального провадження та обґрунтованість внесеного клопотання.

Отже, під час розгляду скарги, поданої в порядку п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, слідчий суддя має оцінити:

1)дотримання процесуального порядку вирішення клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій та строку його розгляду;

2)обґрунтованість внесеного учасником кримінального провадження клопотання та доцільність здійснення відповідних слідчих (розшукових) дій;

3)обґрунтованість та вмотивованість відмови слідчого у задоволенні клопотання про здійснення слідчих (розшукових) дій.

Із пояснень прокурора, потерпілого ОСОБА_4 , матеріалів скарги та письмових заперечень прокурора вбачається, що дізнавачами сектору дізнання Лозівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області під процесуальним керівництвом прокурорів Лозівської окружної прокуратури Харківської області, у тому числі ОСОБА_3 , здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000089 від 13 березня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, зокрема за фактом умисного заподіяння легких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Потерпілим у даному кримінальному провадженні є ОСОБА_4 .

В рамках кримінального провадження 19 грудня 2023 року потерпілий ОСОБА_4 , у порядку ст. 220 КПК України, звернувся до Лозівської окружної прокуратури Харківської області, у тому числі до прокурора ОСОБА_3 , із клопотанням з 13 пунктів, у якому поміж іншого просив провести ряд слідчих дій, зокрема з метою усунення попередніх недоліків, та згідно зі ст. 223 КПК України, вважає, за можливе навести достатні підстави для проведення слідчих дій у вигляді допиту у якості свідків, а потім одночасного допиту його та свідків для з`ясування всіх обставин скоєння проступку.

При цьому потерпілий ОСОБА_4 клопотав про допит у якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суддів Лозівського міськрайонного суду Харківської області, які 12 березня 2022 року виносили постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які у свою чергу в період часу з 09 години 45 хв. до 10 години 45 хв. перебували на території Центрального ринку міста Лозова Харківської області та незаконно з рук проводили торгівлю тютюновими виробами без ліцензії та акцизних марок, грубо порушували громадський порядок, та нанесли йому, ОСОБА_4 , тілесні ушкодження, а в подальшому були затримані співробітниками поліції та доставлені у Лозівський відділ поліції, а він як свідок на той час разом із ОСОБА_16 , давали покази у судді, та вони були притягнені до адміністративної відповідальності. При цьому, як зазначив у своєму клопотанні ОСОБА_4 , вищевказані судді, зробили службове підроблення відносно правопорушника ОСОБА_8 при розгляді справи за № 629/1054/22 відносно ОСОБА_8 за ст. 173, ч. 1 ст. 164 КУпАП, які стосується тих фактів, а саме спричинення йому тілесних ушкоджень.

Вперше зазначене клопотання було предметом розгляду прокурора 21 грудня 2023 року.

Із змісту постанови прокурора від 21 грудня 2023 року вбачається, що клопотання потерпілого ОСОБА_4 в тій його частині у якій йдеться про необхідність допиту у якості свідків суддів Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_5 і ОСОБА_6 фактично вирішено не було.

Ухвалою слідчого суді Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 16 травня 2024 року було задоволено скаргу потерпілого ОСОБА_4 на постанову прокурора Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про часткову відмову у задоволенні клопотання від 19 грудня 2023 року у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000089 від 13 березня 2022 року за ч. 1 ст. 125 КК України та за № 000027 від 22 лютого 2023 року за ч. 1 ст. 125 КК України.

Постанову прокурора від 21 грудня 2023 року про часткову відмову у задоволенні клопотання, яка винесена за результатами розгляду клопотання від 19 грудня 2023 року, в частині відмови у проведенні слідчих (розшукових) дій, у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000089 від 13 березня 2022 року за ч. 1 ст. 125 КК України та за № 000027 від 22 лютого 2023 року за ч. 1 ст. 125 КК України скасовано.

При цьому зобов`язано прокурора Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , яким здійснюється процесуальне керівництво у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000089 від 13 березня 2022 року за ч. 1 ст. 125 КК України та за № 000027 від 22 лютого 2023 року за ч. 1 ст. 125 КК України, повторно розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_4 від 19 грудня 2023 року, про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні, та повідомити потерпілого ОСОБА_4 про результати розгляду цього клопотання в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 220 КПК України.

За результатами повторного розгляду вказаного клопотання прокурором Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 винесено постанову від 24 травня 2024 року про часткову відмову у задоволенні клопотання, якою відмовлено у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_4 , зокрема в його частині щодо допиту у якості свідків суддів Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Так, прокурор мотивував своє рішення в цій його частині тим, що допитувати у якості свідків суддів Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_5 і ОСОБА_6 є недоцільним, тому що останні не були свідками та очевидцями події, яка мала місце 12 березня 2022 року на території Центрального ринку міста Лозова, тому жодної корисної інформації вони для слідства не мають.

Тобто із змісту мотивувальної частини процесуального рішення вбачається, що прокурор вказує про відсутність підстав для задоволення клопотання про допит свідків з огляду на відсутність належних та обґрунтованих відомостей, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження.

Відповідна постанова прокурора є предметом оскарження у даній справі

Водночас, потерпілий ОСОБА_4 під час розгляду даної скарги пояснив, що дійсно ОСОБА_5 і ОСОБА_6 12 березня 2022 року не перебували на території Центрального ринку у місті Лозова Харківської області під час заподіяння йому тілесних ушкоджень, однак зазначеним особам відомо про обставини вчинення щодо нього кримінальних протиправних дій, у тому числі спричинення тілесних ушкоджень з його слів під час розгляду ними в цей же день справ про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ст. 173, ч. 1 ст. 164 КУпАП, у яких він надавав пояснення у якості свідка.

Із звітів про автоматизований розподіл справ між суддями від 12 березня 2022 року, постанов суддів у справах про адміністративні правопорушення від 12 березня 2022 року та постанов Полтавського апеляційного суду від 19 і 30 червня 2022 року вбачається, що судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_6 і ОСОБА_5 12 березня 2022 року дійсно здійснювали судовий розгляд справ про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за ст. 173, ч. 1 ст. 164 КУпАП при цьому ОСОБА_4 дійсно був допитаний у якості свідка та надавав пояснення, однак про обставини вчинення зазначених правопорушень.

Згідно із положеннями ст. 95 КПК України процесуальними джерелами доказів є, в тому числі, показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.

Відповідно до Глави 20 КПК України допит, у тому числі одночасний віднесений до слідчих дій. Слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 1, 2 ст. 223 КПК України).

Із змісту ст. 223 КПК України вбачається, що має бути чітко визначена мета проведення слідчої (розшукової) дії, яка має значення для здійснення неупередженого, повного та всебічного досудового розслідування.

В даному випадку потерпілим ОСОБА_4 ставиться питання про проведення слідчих дій спочатку допиту свідків, після чого одночасного допиту між свідками та ним як потерпілим. Отже, слідчий суддя має дослідити оскаржуване рішення прокурора на предмет його законності і обґрунтованості у взаємному зв`язку з необхідністю проведення відповідних слідчих дій (допит вказаних у клопотанні осіб) з точки зору досягнення її мети у кримінальному провадженні. Враховуючи завдання і засади кримінального провадження, слідчий суддя має встановити, чи була відмова прокурора у задоволенні клопотання обґрунтованою та належним чином мотивованою, і чи в результаті прийняття оскаржуваного рішення не були порушені права особи, яка звернулася з відповідним клопотанням.

У відповідності до змісту клопотання та наданих в судовому засіданні пояснень потерпілого ОСОБА_4 вбачається, що необхідність допиту у якості свідків суддів Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 викликана тим, що вони 12 березня 2022 року розглядали справи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , які у свою чергу в період часу з 09 години 45 хв. до 10 години 45 хв. перебуваючи на території Центрального ринку міста Лозова Харківської області, окрім іншого заподіяли йому, ОСОБА_4 , тілесні ушкодження, та їм, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , з його слів як свідка відомо про обставини заподіяння йому тілесних ушкоджень.

До того ж як зазначив у своєму клопотанні ОСОБА_4 , вищевказані судді, зробили службове підроблення відносно правопорушника ОСОБА_8 при розгляді справи за № 629/1054/22 відносно ОСОБА_8 за ст. 173, ч. 1 ст. 164 КУпАП про які стосується тих фактів, а саме спричинення йому тілесних ушкоджень.

Разом із цим, після допиту ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у якості свідків, ОСОБА_4 просив провести одночасний допит між зазначеними особами та ним як потерпілим.

У той же час із досліджених в судовому засіданні документів та пояснень учасників судового розгляду вбачається, що у кримінальному провадженні № 0000089 від 13 березня 2022 року здійснюється досудове розслідування за фактом умисного заподіяння ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень, яке мало місце 12 березня 2022 року на території Центрального ринку міста Лозова Харківської області.

Саме для встановлення обставин вчинення щодо нього кримінального правопорушення, внаслідок якого йому заподіяні тілесні ушкодження, об`єктивного і повного дослідження обставин кримінального провадження потерпілий ОСОБА_4 вважає за необхідне допитати у якості свідків суддів ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , після чого провести із ними одночасний допит.

За ч. 1 ст. 65 КПК України свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.

Частиною 5 ст. 95 КПК України передбачено, що особа дає показання лише щодо фактів, які вона сприймала особисто, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_5 і ОСОБА_6 12 березня 2022 року не були присутні на території Центрального ринку у місті Лозова Харківської області та не були очевидцями подій за участю ОСОБА_4 .

Дослідивши клопотання потерпілого щодо проведення слідчих дій допиту зазначених осіб у якості свідків, яке подано в порядку ст. 220 КПК України більш ніж через півтора року після внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, доходжу висновку, що потерпілий ОСОБА_4 у своєму клопотанні вказав лише про те, що допит ОСОБА_5 і ОСОБА_6 у якості свідків необхідний для з`ясування всіх обставин скоєного проступку, які стосується тих фактів, а саме спричинення йому тілесних ушкоджень, однак не обґрунтував, що показання цих осіб, мають значення для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні та яким чином обставини зазначені ними можуть бути підтверджені чи спростовані у результаті проведення таких допитів, і чому ці обставини можуть бути встановлені саме шляхом проведення допиту цих осіб у якості свідків.

До того ж із змісту зазначеного клопотання є очевидним те, що ОСОБА_4 клопоче про допит у якості свідків суддів ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , оскільки вважає рішення у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_8 за ст. ст. 173, ч. 1 ст. 164 КПК України незаконним та що вказаними суддями при розгляді зазначеної справи було вчинено службове підроблення.

Однак, рішення у справах про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_7 і ОСОБА_8 були предметом розгляду суду апеляційної інстанції та набрали законної сили.

Дії ж суддів Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_5 і ОСОБА_6 під час відправлення правосуддя не є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000089 від 13 березня 2022 року за ч. 1 ст. 125 КК України.

У випадку, коли потерпілим ініційовано проведення слідчої (розшукової) дії перед прокурором, саме він має обґрунтувати йому доцільність проведення такої дії, з врахуванням вимог закону.

На підставі викладеного, слідчий суддя зазначає, що клопотання потерпілого ОСОБА_4 щодо необхідності проведення допитів вказаних ним осіб ОСОБА_5 і ОСОБА_6 у якості свідків, є явно не обґрунтованим, оскільки фактично ґрунтується на його незгоді із діями зазначених суддів під час здійснення правосуддя та незгоді із постановленим рішенням у справі про адміністративне правопорушення, тому відсутні обґрунтовані підстави для проведення допитів вказаних осіб, а відтак і одночасних допитів між зазначеними особами і потерпілим, так як відповідно до ч. 9 ст. 224 КПК України слідчий, прокурор має право провести одночасний допит двох чи більше тільки вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях.

Отже, слідчий суддя доходить висновку, що прокурором за результатами розгляду клопотання, проведеного з дотриманням положень ст. 220 КПК України, винесено обґрунтоване процесуальне рішення, що відповідає вимогам, передбаченим ч. 5 ст. 110 КПК України, а тому не вбачається підстав для скасування відповідної постанови.

Стосовно задоволення вимог скарги в частині зобов`язання прокурора провести допит у якості свідків суддів ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та провести одночасний допит між зазначеними особами та потерпілим, слідчий суддя зазначає наступне.

Враховуючи те, що відповідно до вимог процесуального законодавства, прокурор є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а також на власний розсуд вирішує необхідність проведення певних слідчих дій з урахуванням конкретних обставин справи, слідчий суддя доходить висновку, що вимоги скарги в частині зобов`язання прокурора Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 провести допит у якості свідків суддів ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та провести одночасний допит між зазначеними особами та потерпілим ОСОБА_17 задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про відмову у задоволенні скарги.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303 306 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги потерпілого ОСОБА_4 на постанову прокурора Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про часткову відмову у задоволенні клопотання від 24 травня 2024 року у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000089 від 13 березня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:ОСОБА_1