№ 1-кп/183/1067/24

У Х В А Л А
26 вересня 2024 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ Дніпропетровської області, з повною середньою освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-10.06.2015 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 407 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 2 роки;
-23.11.2016 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.263 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки. Ухвалою Новомосковськтого міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2021 року звільнено від відбування покарання по закінченню іспитового строку;
-20.08.2024 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 1 рік;
у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 28, ч. 1 ст. 146 КК України
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_6
ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що 12 лютого 2018 року приблизно о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .
В цей час до нього приїхали раніше йому знайомі ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 на автомобілі марки «Хонда Аккорд» білого кольору, державний номер НОМЕР_1 , в багажнику якого перебував ОСОБА_9 , якого останні 12.02.2018 приблизно о 04 годині 10 хвилин, за попередньою змовою групою осіб, протиправно відкрито захопили, нанесли тілесні ушкодження, зв`язали руки та позбавили волі, помістивши в багажник вказаного автомобіля.
З метою подальшого незаконного позбавлення волі ОСОБА_10 , ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 запропонували ОСОБА_3 помістити ОСОБА_10 до підвального приміщення на території вказаного домоволодіння.
У цей час, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що ОСОБА_10 незаконно позбавлений волі ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , діючи умисно, групою осіб, разом з ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , надав останнім свою згоду та приєднався до утримування потерпілого, що перебував у стані позбавлення волі, помістив до приміщення сараю ОСОБА_9 , руки та ноги якого було зв`язано, проти волі потерпілого, де утримував його приблизно до 11 годин 00 хвилин 12.02.2018, після чого ОСОБА_7 приїхав до місця мешкання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 на автомобілі марки «Хонда Аккорд» білого кольору, державний номер НОМЕР_1 та помістивши ОСОБА_10 до багажника зазначеного автомобіля, відвіз останнього з місця мешкання ОСОБА_3 у невідомому для останнього напрямку.
Таким чином, ОСОБА_3 незаконно позбавив волі людину групою осіб разом з ОСОБА_7 і ОСОБА_8 ,
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст. 28, ч. 1 ст. 146 КК України, як незаконне позбавлення волі людини групою осіб.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання обвинуваченого, зазначив, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню.
В судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що наявні підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, у зв`язку з чим, клопотання підлягає задоволенню.
Представник потерпілої адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності
Розглянувши клопотання, заслухавши учасників, суд приходить до нижченаведеного.
Як зазначалося вище, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 28, ч. 1 ст. 146 КК України, як незаконне позбавлення волі людини групою осіб.
Санкцією частини 1 статті 146 КК України передбачене покарання у виді обмеження волі на строк до трьох років або позбавлдення волі на той сами строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 285 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
На час події кримінального правопорушення чинними були положення ч. 3 ст. 12 КК України в редакції Закону № 4025-VI від 15.11.2011, відповідно до яких злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом.
У відповідності до п.3 ч.1 ст. 49 КК України, чинній на час події кримінального правопорушення), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.
Встановлено, що з дня вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення (12.02.2018) п`ять років минуло 12.02.2023 року.
У відповідності до ч. 2 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.
Згідно ч.3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.
Судом не встановлено ухилення обвинуваченого від слідства або суду у період з 12.02.2018 по 12.02.2023, також, судом не встановлено, що обвинуваченим у зазначений період часу вчинено інший злочин.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що наявні підстави для задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності
Крім того, з урахуванням часткового визнання обвинуваченим своєї вини, відповідно до ст. 285 КПК України, ОСОБА_3 роз`яснено підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, яка не є реабілітуючою, на що обвинувачений надав свою згоду саме на розгляд клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, підтвердивши, що йому зрозуміла така підстава звільнення від кримінальної відповідальності.
Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, то суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Тобто суд, встановивши наявність передбачених законом, зокрема ст. 49 КК України, підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності, зобов`язаний прийняти таке рішення, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.
За правилами ч. 3 ст. 288 КПК України, суд першої інстанції своєю ухвалою, а не вироком, закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, в тому числі у разі встановлення підстав, передбачених ст. 49 КК України.
Процесуально-правовими підставами звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно його згода на таке звільнення від кримінальної відповідальності, і таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що у справі наявні умови, які є правовою підставою для прийняття рішення судом про звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
При цьому суд враховує, що відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.
Виходячи з цих положень закону, визнання обвинуваченим вини є правом, а не обов`язком, а тому невизнання вини (часткового визнання вини) у вчиненні кримінального правопорушення за наявності згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації права обвинувачених на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений ст. 49 КК України інститут звільнення від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення з визнанням особи своєї винуватості у вчиненні злочину.
Таким чином, визнання обвинуваченими своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, як обов`язкової умови такого звільнення, чинним законодавством не передбачено.
Відповідно п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
За правилами ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.
Оскільки обвинувачений надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, відсутні підстави для проведення судового провадження в повному обсязі в загальному порядку.
Враховуючи наведене, обвинуваченого належить звільнити від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження у справі закрити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 12. 44, 49 КК України,п.1 ч.2 ст. 284, ст.ст.285, 286, 350, 372 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Клопотання ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності - задовольнити.
ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 28, ч. 1 ст. 146 КК України, на підставі ст. 49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 15-00 годині 27 вересня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1