пр. № 1-кп/759/1309/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

№ 0001387 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України,

сторони кримінального провадження - прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 , інші учасники - потерпілий ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 15.04.2024, приблизно о 09 год. 15 хв., знаходячись на пероні станції метро «Академмістечко» КП «Київський метрополітен», що за адресою: м. Київ, бул. Академіка Вернадського, буд. 87-А, помітив банківську картку «ПриватБанку» з рахунком № НОМЕР_1 , відкриту на ім`я ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на таємне викрадення вказаної банківської картки, з метою подальшого використання її для заволодіння грошовими коштами. Тому, ОСОБА_3 викрав банківську картку з рахунком № НОМЕР_1 , видану АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_6 , яка згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію» № 2657-ХІІ від 02.10.1992, ст. ст. 14, 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» № 2346 ІІІ від 05.04.2001, ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» № 2121-ІІІ від 07.12.2000, ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» № 581-ІV від 22.05.2003, є електронним платіжним засобом офіційним документом, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання в часі та просторі. В подальшому ОСОБА_3 місце вчинення кримінального правопорушення покинув, а банківською картою розпорядився на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, пояснивши, що дійсно він 15.04.2024, приблизно о 09 год. 15 хв., перебуваючи у приміщенні станції метро «Академмістечко», по по АДРЕСА_2 , де побачив банківську картку. Пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв вказану банківську картку, з метою розрахунку нею в майбутньому та пішов у своїх справах.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин суд вважає вину ОСОБА_3 доведеною повністю, дії обвинуваченого кваліфікує за ч. 1 ст. 357 КК України, оскільки він викрав офіційний документ з корисливих мотивів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є проступком, дані про особу винного, який раніше не судимий, має вищу освіту, постійне місце проживання, під наркологічним та психоневрологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, добровільне відшкодування шкоди та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, матеріальний стан обвинуваченого, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 357 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 та ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, за яким призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот пятдесять) гривень.

Речові докази: банківську картку «ПриватБанку» з рахунком № НОМЕР_1 , що передана на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Святошинського УП ГУ НП в м. Києві, повернути законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1