справа № 631/1814/24
провадження № 1-кп/631/172/24
У Х В А Л А

про продовження запобіжного заходу у вигляді

домашнього арешту

28 листопада 2024 року селище Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань № 2 Нововодолазького районного суду Харківської області справу з єдиним унікальним № 631/1814/24 за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 березня 2024 року під № 0000402, щодо обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Нововодолазького районного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України, справа № 631/1814/24, провадження № 1-кп/631/172/24.

У підготовчому судовому засіданні сторона обвинувачення підтримала клопотання, надане 28 листопада 2024 року через канцелярію суду за вхідним № 8368/24-вх., про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, в обгрунтування якого зазначила наступне.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушеннь за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України. Обгрунтованість підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

На теперішній час у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що ризики встановлені судом при застосуванні запобіжного заходу продовжують існувати, а саме, ризики того, що ОСОБА_4 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ст. 177 КПК України), з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки він підозрюється у вчиненні злочину відповідальність за який передбачено у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років; незаконно впливати на свідків та потерпілих (п. 3 ст. 177 КПК України) з тією метою, щоб останні не надавали свідчень, які б підтверджували його причетність до вчинення кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки підозрюваний ОСОБА_4 веде аморальний спосіб життя та перебуває в сім?ї як дитина, котра виховується в складних життєвих умовах.

Ураховуючи вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, відсутність постійного місця роботи, що також впливає на його майновий стан, й запобігти вищевказаним ризикам можливо лише шляхом продовження стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, прокурор просила продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби з 18 години 00 хвилин до 06 годин 00 хвилин без застосування електронного засобу контролю строком на 60 діб. Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) прибувати до прокурора та суду за викликом; 2) утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими; 3) знаходитись із 20 години 00 хвилин до 06 годин 00 хвилин у будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Сторона захисту, обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 , погодились з клопотанням прокурора, проте просили урахувати, що обвинувачений навчається у м. Харкові й повинен там же проходити практику. Дістатися після навчання додому з м. Харкова він може тілько близько 20 години, а тому застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту з 18 години 00 хвилин не є можливим.

Законний представник ОСОБА_5 підтримала думку обвинуваченого та його захисника.

Ретельно дослідивши клопотання сторони обвинувачення, уважно вислухавши думки учасників кримінального провадження, суд дійшов наступного.

Положеннями ч. 1 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України (ч. 1 ст. 1 КПК України).

За правилами ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Перелік запобіжних заходів, які підлягають застосуванню, наведений у ст. 176 КПК України.

Так, за ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби (ч. 1 ст. 181 КПК України).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що за обставин, викладених у сформульованому обвинуваченні, у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 162 КК України, ч. 4 ст. 185 КК України.

Кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, відповідно до приписів ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів, а за ч. 1 ст. 162 КК України - до кримінальних проступків.

Мотивуючи клопотання, сторона обвинувачення зазначила, що обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами та іншими зібраними матеріалами в їх сукупності, а саме: протоколом огляду місця події від 29 серпня 2024 року; протоколом огляду місця події від 29 серпня 2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 29 серпня 2024 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 29 березня 2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 29 серпня 2024 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13 вересня 2024 року; протоколом огляду місця події від 30 березня 2024 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_12 від 30 березня 2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 31 березня 2024 року; протоколом огляду місця події від 27 серпня 2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 27 серпня 2024 року; протоколом огляду місця події від 09 вересня 2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 13 вересня 2024 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13 вересня 2024 року; протоколом огляду місця події від 19 серпня 2024 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_16 від 19 серпня 2024 року; протоколом огляду місця події від 04 вересня 2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 05 вересня 2024 року; протоколом огляду місця події від 06 вересня 2024 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_18 від 05 вересня 2024 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05 вересня 2024 року; протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_19 від 28 вересня 2024 року; висновком судово-товарознавчої експертизи від 30 вересня 2024 року № 4626/24; та іншими доказами в своїй сукупності.

Ухвалою слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області від 18 жовтня 2024 року застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби без застосування електронного засобу контролю, строком на два місяці.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки: 1) прибувати до органів поліції, прокуратури, слідчого судді за викликом; 2) утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими; 3) знаходитись із 20 години 00 хвилин по 06 години 00 хвилин у будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк дії ухвали спливає 01 грудня 2024 року.

Отже, у ході вирішення питання доцільності продовження дії запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого, судом встановлено, що ризики, які були враховані при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, а саме, визначені пунктами 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, досі продовжують існувати.

На цей час останні є дійсними та не зменшились, та оцінюються як реальні в світлі: 1) обставин даного кримінального провадження та 2) особистості обвинуваченого (фактичних даних, які можуть свідчити про особливості характеру та моральні принципи, сімейний стан, освіту, роботу, місце проживання, засоби до існування).

Окрім іншого, суворість передбаченого покарання також є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 26 липня 2001 року у справі «Ілійков проти Болгарії» (заява № 33977/96) зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання та реєстрації, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, наребуває на обліку у СЛУЖБІ У СПРАВАХ ДІТЕЙ НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах, засуджений 05 липня 2024 року Нововодолазьким районним судом Харківської області за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений із іспитовим строком 2 роки (вирок не набрав законної сили).

Вирішуючи клопотання прокурора суд зазначає, що обвинуваченому інкриміновано вчинення тяжкого злочину та кримінального проступку, судовий розгляд кримінального провадження не розпочатий, свідків не допитано, докази, передбачені ст. 84 КПК України, з боку сторони обвинувачення та захисту, не досліджені.

Отже, реальним є ризик переховування, адже наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, а саме, кримінальних правопорушеннь за ч. 4 ст. 185 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, та кримінальних проступків за ч. 1 ст. 162 КК України, за які передбачено покарання у виді штрафу у розмірі від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років. Усвідомлення ймовірності визнання вини особи за висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, дає підстави вважати, що обвинувачений без застосування запобіжного заходу до нього, може переховуватися від суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності.

Отже, у даному випадку існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, переховування від суду.

Слушним є ризик впливу на потерпілих та свідків, оскільки усі зазначені особи на даний час не допитані, а тому не виключена ймовірність того, що обвинувачений не будучи обмеженим у спілкуванні із цими особами, яким відомі обставини вчинення кримінальних правопорушень у яких останній обвинувачується, може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання в суді показань, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Незважаючи на те, що в ході досудового розслідування свідки вже були допитані, однак суд відповідно до ст. 23, 95 КПК України сприймає докази безпосередньо.

Таким чином, у даному випадку існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Реальним є ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, визначений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 веде аморальний спосіб життя та перебуває в сім?ї як дитина, котра виховується в складних життєвих умовах.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, а саме, переховування від органів досудового розслідування та або суду; незаконний вплив на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, ураховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

Вищезазначене свідчить про неможливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки такі заходи не зможуть сприяти здійсненню завдань кримінального провадження щодо здійснення захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження (у тому числі потерпілих), а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду.

З огляду на викладене, суд вважає, що на даному етапі кримінального провадження лише запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби стосовно обвинуваченого буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки останнього та зможе запобігти ризикам, передбаченим положеннями ст. 177 КПК України, та які були встановлені судом.

Слід зазначити, що застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк якого спливає 30 листопада 2024 року, виявився вкрай дієвим та таким, завдяки якому досягнуто мети такого застосування - забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Натомість суд ураховує посилання сторони захисту на те, що обвинувачений може дістатися після навчання додому з м. Харкова тілько близько 20 години, а тому вбачає наявність правових підстав для часткового задоволення клопотання сторони обвинувачення та продовження стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з 20 години 00 хвилин до 06 годин 00 хвилин наступного дня, за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги та прибуття до укриття чи бомбосховища. В іншій частині клопотання має бути відмовлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 205, 314-316, 315, 369 372, 392, 532, 533 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , задовольнити частково.

Продовжити стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби із забороною залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , з 20 години 00 хвилин до 06 годин 00 хвилин наступного дня, у строк до 28 січня 2025 року, за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги та прибуття до укриття чи бомбосховища.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:

1) прибувати до прокурора та суду за викликом;

2) утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими;

3) знаходитись із 20 години 00 хвилин до 06 годин 00 хвилин у будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу суду негайно скерувати органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого для здійснення контролю щодо виконання застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , роз`яснивши про необхідність негайно поставити на облік особу, щодо якої продовжено запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту без застосування засобу електронного контролю, і повідомити про це суд.

Контроль за виконанням даної ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , покласти на прокурорів, що входять до складу групи прокурорів у даному кримінальному провадженні.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її постановлення. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачені ч. 1 ст. 392 КПК України.

Ухвала, що набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено учасникам судового провадження 29 листопада 2024 року о 08 годині 30 хвилин.

Суддя ОСОБА_1