КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/5384/2024 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25 липня 2024 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який є підозрюваним у кримінальному провадженні №0000298 від 04.04.2024, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25 липня 2024 рокузадоволено клопотання слідчого в ОВС 4 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_9 погодженого прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та застосовано підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 20.09.2024.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, з доповненнями, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання.

У разі обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити ОСОБА_7 , розмір застави у розмірі, передбаченому ч. 5 ст. 182 КК України щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги, з доповненнями апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною і необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неповнотою судового розгляду, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, ігноруванням практики ЄСПЛ як елемента законності судового рішення.

Апелянт вказує на те, що слідчим суддею не надано оцінки жодним обставинам, переліченим у ст. 178 КПК України, а наведено лише норми даної статті і зазначено, що слідчий суддя зобов`язаний врахувати всі ці обставини, однак цього не зроблено.

Також апелянт зазначає, що ОСОБА_7 , є особою похилого віку та має низку тяжких хвороб. Згідно висновку спеціалістів від 20.08.2024 за станом здоров`я,хвороби на які він хворіє, підпадають під перелік хвороб, що є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення від подальшого відбування у слідчому ізоляторі - згідно додатку № 13 до "Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі" пункт 1 розділу V. Хвороби ендокринної системи - цукровий діабет з наявністю вираженої макроангіопатії на нижніх кінцівках та розділу XII. Хвороби кістково-м`язової системи та сполучної тканини (з невпинно прогресуючим генералізованим процесом, які ускладнились хронічною недостатністю кровообігу III стадії в нижніх кінцівках).

Однак в штабі Київської міської медичної частини відсутні посади лікарів кардіолога, судинного хірурга та уролога. Надання спеціалізованої та високоспеціалізованої медичної допомоги, а саме такої допомоги потребує ОСОБА_7 , а не первинної медичної допомоги, у тому числі УЗД серця, КВГ, УЗД та ангіографії судин, не передбачено. Подальше перебування його в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор», може призвести до невиправних наслідків у його стані здоров`я.

Апелянт звертає увагу також на те, що ОСОБА_7 , одружений, за місцем проживання характеризується позитивно, має дві вищі освіти, є радником голови "Українська служба порятунку", радником голови з правових питань "Європейської поліцейської асоціації", журналістом інформ - агенства "Журналісти проти корпупції", а також засновником і ведучим на youtube каналі "Свобода в Законі"

Також апелянт вказує на відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, не доведеність їх як слідчим так і прокурором. Відсутність обґрунтованої підозри, як підставу для застосування запобіжного заходу. Твердження слідчого та прокурора в повідомленій підозрі, не підтверджені жодними доказами.

Крім того апелянт зазначає, що слідчий суддя безпідставно не визначив підозрюваному заставу. Сукупний дохід ОСОБА_7 , на місяць не перевищує 25-30 тис. грн., а тому доцільно призначити йому заставу у розмірі в межах, передбачених ч. 5 ст. 182 КПК України від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, з наведених в ній підстав, пояснення прокурора, який заперечував щодо задоволення вказаної апеляційної скарги, вважав оскаржувану ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, з доповненнями колегія суддів вважає, що апеляційна скарга, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, що слідчим управлінням ГУ СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000298 від 04.04.2024, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_7 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, але не пізніше 01.04.2022, виник та сформувався стійкий злочинний намір, направлений на вчинення кримінально караних діянь, що полягають у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом виготовлення та поширення, матеріалів в яким містяться заклики до вчинення супротиву, в т.ч. і силового, військовим і правоохоронним органам, зокрема: ІНФОРМАЦІЯ_2 , поліції, СБУ.

ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 01.04.2022, ймовірно під впливом російських пропагандистських ЗМІ, сформував своє ставлення до подій, які мали місце після 20.02.2014, тобто початку військової операції рф на території Автономної республіки Крим, унаслідок якої відбулась окупація частини території України, а в подальшому відбулась збройна агресія рф на сході України і окупація частини Донецької і Луганської областей України, створення підконтрольних рф адміністрацій, шляхом перекладання відповідальності за вказані події на Україну.

ОСОБА_7 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, але не пізніше 01.04.2022, виник та сформувався стійкий злочинний намір, направлений на вчинення кримінально караних діянь, що полягають у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, які виражаються у систематичному вчинені дій, за попередньою змовою групою осіб, спрямованих на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, шляхом виготовлення та поширення, матеріалів в яким містяться заклики до вчинення супротиву, в т.ч. і силового, військовим і правоохоронним органам, зокрема: Територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, поліції, СБУ.

ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленому досудовим розслідування місці, домовився з ОСОБА_11 про створення специфічної направленості контенту, основним посилом якого має бути інформування необмеженої кількості осіб, перш за все чоловічої статі та мобілізаційного віку, про вчинення супротиву, в т.ч. і силового військовим і правоохоронним органам, зокрема: Територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, поліції, СБУ, який в подальшому публікування на підконтрольним даним особам інтернет майданчиках та соціальних мережах під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3».

На виконання спільної злочинної домовленості, ОСОБА_7 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений досудовим розслідуванням час, з використанням власного електронно-обчислювального пристрою, під`єднаного до мережі інтернет, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , створив відеозвернення, яке ІНФОРМАЦІЯ_17 опубліковано у відеохостингу «YouTube» на сторінці під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », а також на каналі соціальної мережі «Telegram» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_5 з описом: « ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

Висновком експертів за результатами проведення судової лінгвістичної (семантико текстуальної) експертизи від 24.05.2024 №5743/24-36, проведеної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України, у мовленнєвих повідомленнях ОСОБА_7 , зафіксованих у публікації користувача відеохостингу « YouTube » під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_7 від ІНФОРМАЦІЯ_18 містяться публічні заклики, адресовані українським чоловікам, до вчинення спротиву, у тому числі силового або збройного, військовим і правоохоронним органам, зокрема ТЦК, поліції та СБУ, під час проведення ними мобілізаційних заходів, відмови від участі у мобілізації, а також, висловлювання, які за своїм об`єктивним змістом спрямовані на дискредитацію здійснюваних владою мобілізаційних заходів, органу військового управління України, що веде військовий облік та здійснює мобілізацію населення (ТЦК), Національної поліції України, Служби безпеки України, військовослужбовців ЗСУ та чинного військово-політичного керівництва країни.

У подальшому, ОСОБА_7 перебуваючи у невстановленому досудовим слідством місці, у невстановлений досудовим розслідуванням час, створив відеозапис, який ІНФОРМАЦІЯ_16 опубліковано у відеохостингу «YouTube» на сторінці під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_8 з описом: « ІНФОРМАЦІЯ_9 ».

Згідно висновку експертів за результатами проведення судової лінгвістичної (семантико текстуальної) експертизи від 24.05.2024 №5743/24-36, проведеної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України, у мовленнєвих повідомленнях ОСОБА_7 , зафіксованих у публікації користувача відеохостингу « YouTube » під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_8 від ІНФОРМАЦІЯ_16 містяться публічні заклики, адресовані українським чоловікам, до вчинення спротиву, у тому числі силового або збройного, військовим і правоохоронним органам, зокрема ТЦК, поліції та СБУ, під час проведення ними мобілізаційних заходів, а також до відмови від участі у мобілізації. А також, висловлювання, які за своїм об`єктивним змістом спрямовані на дискредитацію здійснюваних владою мобілізаційних заходів, органу військового управління України, що веде військовий облік та здійснює мобілізацію населення (ТЦК), Національної поліції України, Служби безпеки України, військовослужбовців ЗСУ та чинного військово-політичного керівництва країни.

Також, продовжуючи свою спільну злочинну діяльність ОСОБА_7 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений досудовим розслідуванням час, із використанням власного електронно-обчислювального пристрою, під`єднаного до мережі інтернет, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, створив відеозвернення, яке 20.12.2023 опубліковано у відеохостингу «YouTube» на сторінці під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_10 з наявним описом: « ІНФОРМАЦІЯ_11 ».

Відповідно до висновку експертів за результатами проведення судової лінгвістичної (семантико текстуальної) експертизи від 24.05.2024 №5743/24-36, проведеної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України, у мовленнєвих повідомленнях ОСОБА_7 , зафіксованих у публікації користувача відеохостингу «YouTube» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_10 від 20.12.2023 містяться публічні заклики, адресовані українським чоловікам, до вчинення спротиву, у тому числі силового або збройного, військовим і правоохоронним органам, зокрема ТЦК, поліції та СБУ, під час проведення ними мобілізаційних заходів, а також до відмови від участі у мобілізації. А також, висловлювання, які за своїм об`єктивним змістом спрямовані на дискредитацію здійснюваних владою мобілізаційних заходів, органу військового управління України, що веде військовий облік та здійснює мобілізацію населення (ТЦК), Національної поліції України, Служби безпеки України, військовослужбовців ЗСУ та чинного військово-політичного керівництва країни.

Крім того, ОСОБА_7 продовжуючи свою діяльність, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений досудовим розслідуванням час, з використанням власного електронно-обчислювального пристрою, під`єднаного до мережі інтернет, за попередньою змовою з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , створив відеозвернення, яке ІНФОРМАЦІЯ_19 опубліковано у відеохостингу «YouTube» на сторінці під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_12 з наявним описом: «ІНФОРМАЦІЯ_14».

Згідно висновку експертів за результатами проведення судової лінгвістичної (семантико текстуальної) експертизи від 24.05.2024 №5743/24-36, проведеної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України, у мовленнєвих повідомленнях ОСОБА_7 , зафіксованих у публікації користувача відеохостингу « YouTube » під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_12 від ІНФОРМАЦІЯ_19, містяться публічні заклики, адресовані українським чоловікам, до вчинення спротиву, у тому числі силового або збройного, військовим і правоохоронним органам, зокрема ТЦК, поліції та СБУ, під час проведення ними мобілізаційних заходів, до відмови від участі у мобілізації, а також, висловлювання, які за своїм об`єктивним змістом спрямовані на дискредитацію здійснюваних владою мобілізаційних заходів, органу військового управління України, що веде військовий облік та здійснює мобілізацію населення (ТЦК), Національної поліції України, Служби безпеки України, військовослужбовців ЗСУ та чинного військово-політичного керівництва країни.

ОСОБА_7 , продовжуючи спільну злочинну діяльність, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, з використанням власного електронно-обчислювального пристрою, під`єднаного до мережі інтернет, у невстановленим досудовим розслідуванням час, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , створив відеозвернення, яке ІНФОРМАЦІЯ_20 опубліковано у відкритому каналі « ІНФОРМАЦІЯ_13 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_13 з описом: « ІНФОРМАЦІЯ_15».

Відповідно до Висновку експертів за результатами проведення судової лінгвістичної (семантико текстуальної) експертизи від 24.05.2024 №5743/24-36, проведеної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України, у мовленнєвих повідомленнях ОСОБА_11 , зафіксованих у публікації у відкритому каналі « ІНФОРМАЦІЯ_13 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_13 від ІНФОРМАЦІЯ_20, містяться публічні заклики, адресовані українським чоловікам, до вчинення спротиву, у тому числі силового або збройного, військовим і правоохоронним органам, зокрема ТЦК, поліції та СБУ, під час проведення ними мобілізаційних заходів, відмови від участі у мобілізації, а також, висловлювання, які за своїм об`єктивним змістом спрямовані на дискредитацію здійснюваних владою мобілізаційних заходів, органу військового управління України, що веде військовий облік та здійснює мобілізацію населення (ТЦК), Національної поліції України, Служби безпеки України, військовослужбовців ЗСУ та чинного військово-політичного керівництва країни.

У зв`язку з чим, ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер власних намірів та дій, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, умисно здійснював діяння, які полягають у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, які виражаються у систематичному вчинені дій, за попередньою змовою групою осіб, спрямованих на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, шляхом виготовлення та поширення, матеріалів в яких містяться заклики до вчинення супротиву, в т.ч. і силового, військовим і правоохоронним органам, зокрема: ІНФОРМАЦІЯ_2 , поліції, СБУ.

При цьому встановлено, що ОСОБА_7 , переслідуючи явно злочинний намір, здійснював вищевказані протиправні діяння в контексті триваючої збройної агресії Російської Федерації проти України, яка розгорнута на всій її території, отже, вчинив усі залежні від нього дії на шкоду Збройним Силам України та іншим військовим формуванням, та довів свій злочин до кінця.

Таким чином, за викладених вище обставин, ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб, умисно здійснив діяння, які виражаються у систематичному вчинені дій спрямованих на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28, ч.1 ст.114-1 КК України.

У зв`язку із зазначеним, 23.07.2024 ОСОБА_7 затриманий органом досудового розслідування, в порядку ст.ст. 208, 615 КПК України.

23.07.2024 органом досудового розслідування за погодженням із прокурором, у порядку ст.278 КПК України, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, а саме у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших збройних формувань в особливий період, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 114-1 КК України.

24.07.2024 слідчий в ОВС 4 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування вимог поданого клопотання слідчий зазначив, що вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Слідчий також вказав на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, крім того наразі наявні ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховування від органів досудового розслідування та/або суду: наявність даного ризику обґрунтовано тим, що у органу досудового розслідування на даний час є достатні підстави вважити, що ОСОБА_7 усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинення злочину, набувши процесуального статусу - підозрюваний, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування.

- перебуваючи на свободі, ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для кримінального провадження.

- також враховуючи специфіку скоєння інкримінованого ОСОБА_7 злочину, а також обставини кримінального провадження, які стали йому відомі в ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні він, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на свідків та інших осіб у цьому кримінальному провадженні.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

25.07.2024 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчого судді задоволено та застосовано підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 20.09.2024.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею, з урахуванням початкової стадії досудового розслідування, прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостоюта восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (рішення у справі «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan» п. 88).

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, всупереч твердженням апелянта, слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 може бути причетним до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України. Це підтверджено дослідженими у судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, долученими до клопотання, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу, з метою здійснення подальшого розслідування.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, які мають високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а і для суспільства в цілому, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя прийняв рішення на основі доведених органом досудового розслідування та прокурором обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дослідивши належним чином всі матеріали провадження та навівши в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

При цьому, колегія суддів зауважує, що слідчий суддя, на даному етапі провадження, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи наявна причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (рішення у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства»).

Колегією суддів встановлено, що як слідчим у клопотанні, так і прокурором у судовому засіданні доведено, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Так, слідчий суддя зазначив, що матеріали клопотання дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 , розуміючи можливість призначення покарання, може тривалий час переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а тому, на переконання суду, доводи прокурора в цій частині є доведеними.

Водночас, враховуючи те, що досудове розслідування кримінального провадження ще триває, ОСОБА_7 перебуваючи не під вартою може знищити або сховати вказані речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Крім того, слідчий суддя вважав доведеним ризик, що підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на свідків та інших осіб у цьому кримінальному провадженні або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваному ОСОБА_7 стали відомі обставини кримінального провадження в ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Також, слідчий суддя вважав доведеним ризик, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_7 , враховуючи режим воєнного стану та особливості вчинення кримінального правопорушення та високий ступінь його суспільної небезпеки, в якому він підозрюється, що існує реальна можливість продовження вчинення вказаного злочину чи вчинення інших подібних кримінальних правопорушень проти громадської безпеки, а також інших кримінальних правопорушень.

При цьому, слідчий суддя зауважив, що відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, на даній початковій стадії досудового розслідування підстави для застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема цілодобового домашнього арешту з покладенням відповідних процесуальних обов`язків, як того просить сторона захисту, відсутні, з огляду на інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, не є такими, які б унеможливлювали перебування підозрюваного ОСОБА_7 під вартою.

За наведених вище обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення, відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

Доводи сторони захисту про те, що органом досудового розслідування не доведено, а слідчим суддею не встановлено обґрунтованості підозри та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.

З урахуванням обставин кримінального провадження, наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді щодо необхідності застосування щодо ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для застосування щодо останнього більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 слідчий суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону, а тому наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено, а також не встановлено колегією суддів під час перегляду оскаржуваної ухвали.

Доводи апелянта, що слідчий суддя безпідставно не визначив підозрюваному заставу, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки згідно ч. 5 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Посилання апелянта на характеризуючі дані ОСОБА_7 , а саме, що він є особою похилого віку, одружений, за місцем проживання характеризується позитивно, має дві вищі освіти, є радником голови "Українська служба порятунку", радником голови з правових питань "Європейської поліцейської асоціації", журналістом інформ-агенства "Журналісти проти корупції", а також засновником і ведучим на youtube каналі "Свобода в Законі", колегією суддів враховуються, проте дані твердження не є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали, так як не спростовують висновків слідчого судді про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Разом з цим, колегія суддів бере до уваги посилання апелянта на стан здоров`я підозрюваного, який потребує спеціалізованої та високоспеціалізованої медичної допомоги, а саме УЗД серця, КВГ, УЗД та ангіографії судин.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободпокладає на державу обов`язок захищати фізичне здоров`я осіб, позбавлених волі.

Держава має забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених, зокрема шляхом надання необхідної медичної допомоги (п. 72 рішення ЄСПЛ від 18.12.2008 року у справі «Ухань проти України», заява №30628/02).

Відповідно до пункту 138 рішення ЄСПЛ від 15.05.2012 року у справі «Каверзін проти України»(Kaverzin v. Ukraine), заява № 23893/03, надання необхідної медичної допомоги особам у місцях тримання під вартою є обов`язком держави (див., наприклад, рішення від 18 грудня 2008 року у справі «Ухань проти України»(Ukhan v. Ukraine), заява № 30628/02, пп. 72-74, з подальшими посиланнями).

Положеннями статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення»та ст.ст. 6, 39, 72 Основ законодавства України про охорону здоров`я, передбачено, що особи, узяті під варту, мають право на надання їм медичної допомоги.

Відповідно до пункту 2.3 Розділу ІІ «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, МОЗ України №239/5/104 від 10.02.2012 року, медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО.

Відтак, колегія суддів зазначає, що надання необхідної медичної допомоги особам у місцях тримання під вартою є обов`язком держави та саме держава має забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених.

Враховуючи, наявні у матеріалах провадження виписки із медичної карти ОСОБА_7 , висновки спеціалістів, довідки, консультаційного висновку, колегія суддів вважає за необхідне доручити керівництву філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області та ДУ «Київський слідчий ізолятор», іншої установи попереднього ув?язнення за місцем утримання ОСОБА_7 забезпечити додержання права останнього на належну медичну допомогу, зокрема в частині проведення медичного обстеження підозрюваного та забезпечення можливості відповідного лікування згідно встановленого діагнозу.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків слідчого судді щодо наявності підстав для продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів - не знаходить.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Враховуючи викладене, рішення слідчого судді суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, в порядку та межах, передбачених на даній стадії провадження, а тому апеляційна скарга, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

постановила:

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25 липня 2024 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Доручити керівництву філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області та ДУ «Київський слідчий ізолятор», іншої установи попереднього ув?язнення за місцем утримання ОСОБА_7 , забезпечити додержання права останнього на належну медичну допомогу, зокрема в частині проведення медичного обстеження підозрюваного та забезпечення можливості відповідного лікування згідно встановленого діагнозу.

Копію ухвали направити для виконання до Державної Установи «Київський слідчий ізолятор» та філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4