УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 03.01.2024 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеса, громадянин України, не одружений, має малолітню дитину, раніше не судимий, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , працюючий на посаді заступника начальника сектору протидії домашньому насильству відділу превенції ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, старший лейтенант поліції,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 03.01.2024 року відносно ОСОБА_4 ..

Обставини вчинення кримінального правопорушення викладені прокурором письмово в клопотанні.

Прокурор звертається з клопотанням про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України у зв`язку з тим, що на даний час не сплили ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання та просив суд задовольнити його, посилаючись на викладені доводи.

Захисник та підозрюваний заперечували проти задоволення клопотання прокурора, зважаючи на недоцільність їх продовження.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, слідчий суддя приходить до наступного.

20.06.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси по справі № 947/19253/24 провадження 1-кс/947/8258/24від 21.06.2024 задоволено клопотання слідчого та стосовно підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16.08.2024, з визначенням застави у розмірі 908400гривень і покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, зокрема:

- не відлучатися із м. Одеси, в якому він зареєстрований та без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками ( ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та іншими свідками, які будуть визначені слідчим);

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В подальшому зазначена ухвала була скасована 08 липня 2024 року Одеським апеляційним судом та зменшено розмір застави.

Далі, у зв`язку із внесенням застави, ОСОБА_4 звільнено з-під варти та відповідно на сьогодні останній зобов`язаний виконувати переліченні вище обов`язки.

Строк дії обов`язків, покладених на підозрювану ОСОБА_4 закінчується 16.08.2024 включно.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000001 від 03.01.2024 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, відповідно до постанови першого заступника керівника Одеської обласної прокуратури продовжено до 3х місяців, а саме до 20.09.2024.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні умисного тяжкого злочину, беручи до уваги тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання її винною у її вчиненні, кваліфікуючі ознаки інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, враховуючи характеризуючі дані підозрюваного, ризики передбачені п.п.1,3,4 ч.1, ст. 177 КПК України не зменшилися, а саме слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, які згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, належать до тяжких, а саме ч.3 ст.369-2 КК України.

Зазначений злочин є умисним та корупційним та щодо нього у разі визнання особи винуватою законодавчо заборонено застосування ст.ст.69, 75 КК України.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про те, що з огляду на військову агресію проти України в уповноважених органів ускладнене здійснення належного контролю за перетином особами державного кордону України. Зазначена обставина свідчить про можливість його перетину, у тому числі поза офіційними пунктами пропуску. А тому існуючі законодавчі обмеження для виїзду громадян України за кордон, на що звертала увагу сторона захисту, не виключають такої можливості.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, не маючи стримуючих факторів у вигляді міцних соціальних зв`язків та маючи значні матеріальні ресурси для тривалого перебування за кордоном, чому буде надано оцінку далі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Крім того, зазначений ризик підвищений, що наразі підозрюваний є спіробітником органів національної поліції та може використати свій статус з метою незаконного перетину державного кордону.

Викладене переконує слідчого суддю в обґрунтованості доводів слідчого щодо наявності цього ризику.

Під час оцінки цього ризику слідчий суддя виходить з того, що:

- по-перше, показання свідків, як тих, що вже допитані в ході досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні;

- по-друге, встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

При цьому слідчий суддя враховує, що підозрюваний особисто знає ОСОБА_6 з яким він неодноразово спілкувався та вони проживають в межах одного села.

Наведені обставини свідчать про обґрунтованість доводів прокурора в частині наявності ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою підбурення їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання неправдивих показань чи відмови від дачі показань на користь підозрюваної.

Слідчий суддя вважає наявним зазначений ризик, враховуючи посаду ОСОБА_4 та набуті у зв`язку з цим службові та неформальні зв`язки, які можуть бути використані для протидії кримінальному провадженню іншим чином.

А тому, з метою дотримання підозрюваним ОСОБА_4 певної процесуальної поведінки необхідно та доцільно продовжити строк дії покладених на нього ухвалою слідчого судді, обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Крім того, в цьому конкретному випадку, взявши до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що суспільний інтерес перебування підозрюваного під дією обов`язків, переважає над його особистим інтересом.

Все вищевикладене у сукупності свідчить, що продовження застосування обов`язків, передбачених ст.194 КПК України та обмеження прав підозрюваного, не суперечать ст.5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод», оскільки в матеріалах кримінального провадження існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

З врахуванням різниці між застосованими обов`язками та тими, що містяться в клопотанні прокурора клопотання підлягає частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 131, 132, 176-178, 183, 184, 194, 199, 309, 369-372, 392-395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 03.01.2024 року відносно ОСОБА_4 задовольнити частково.

Продовжити строк дії обов`язків покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, які були визначені в ухвалі Одеського апеляційного суду від 08.07.2024 року, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

- не відлучатися із Одеського району Одеської області без дозволу слідчого;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування із свідками, визначеними слідчим у даному кримінальному провадженні;

Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання ухвали.

Встановити строк дії ухвали слідчого судді до 19.09.2024 року включно.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1