Справа № 487/3434/24
Провадження № 1-кп/487/598/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2024 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000109 від 05.04.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Томськ, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, одруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

за участю сторін судового провадження:

прокурора - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , діючи всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», який визначає правові та організаційні засади державної політики щодо обігу в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин І прекурсорів, встановлює порядок державного контролю, повноваження органів виконавчої влади, права та обов`язки фізичних і юридичних осіб у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 (із наступними змінами), якою психотропну речовину - PVP віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено (список № 2 таблиці № 1 постанови), вчинив кримінальний проступок, пов`язаний із незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Під час досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання без мети збуту психотропних речовин, за невстановлених обставин, у невстановленому місці, в невстановлені дату, час та спосіб, діючи умисно, придбав для особистого вживання особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою не менше 0,3403 г.

В подальшому, реалізуючи свій кримінально-протиправний намір, направлений на незаконне зберігання психотропних речовин, усвідомлюючи суспільно - небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, зберігав вказану психотропну речовину при собі, без мети збуту, для власного вживання, до моменту її вилучення співробітниками поліції.

Так, 05.04.2024 о 12 годині 05 хвилин на території парку «Ліски» у місті Миколаєві, на відстані 150 метрів від ринку «Штрасе», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 був затриманий співробітниками Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області.

В подальшому, 05.04.2024 о 13 годині 51 хвилин, ОСОБА_3 було затримано дізнавачем Миколаївського РУП ГУІІ11 в Миколаївській області з огляду на наявність підстав, передбачених ст. 298-2 КПК України. В ході складання протоколу затримання особи, яка вчинила кримінальний проступок, ОСОБА_3 , за участі захисника та понятих, добровільно видав згорток із особливо небезпечною психотропною речовиною PVP, обіг якої заборонено, масою 0,3278 г, та скляний виріб, в який вмонтовано полімерну трубку, який має на внутрішній поверхні нашарування з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP, загальною масою 0,0125г, які він незаконно зберігав при собі без мети збуту для власного вживання.

На підставі ч.1 ст. 474 КПК України до суду 19.04.2024, надійшла угода про визнання винуватості від 18.04.2024 року, укладена між прокурором Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до даної угоди прокурор Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000109 від 05.04.2024 року і обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди, щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 .

Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести покарання у виді:

- за ч.1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком на один рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням строком на один рік. Покласти на ОСОБА_3 обов`язки передбачені ст. 76 КК України.,

Розглядаючи в порядку п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винувасті, суд виходить з наступного:

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

ОСОБА_3 вчинив правопорушення, передбачений ч.1 ст. 309 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії проступків.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що він цілком розуміє характер обвинувачення та повністю визнає свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України. Крім того зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згоден з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затверджені угоди.

Суд, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, прогроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість укладення угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за ч.1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком на один рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням строком на один рік. Покласти на ОСОБА_3 обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

З обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають стягненню судові витрати понесені на залучення експерта в сумі 2271,84 грн.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 18.04.2024 року укладену між прокурором Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000109 від 05.04.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопрушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбуття покарання звільнити з випробовувальним терміном строком на 1 рік.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 вимоги п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи у розмірі 2271,84 грн.

Речовий доказ, а саме кристалічну речовину білого кольору, загальною масою 0,4442 г. (маса PVP - 0,3278 г.), яку упаковано до експертного пакету НПУ №ІСR0076122 - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбчаених ч.4 ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження вироку визначені ч.2 ст. 473 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1