Справа № 571/2512/24
Провадження №1-кп/571/272/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2024 року с-ще Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000161 від 04.11.2024 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше судимого: вироком Рокитнівського районного суду Рівненської області від 01.03.2018 за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ст.70,71,72 КК України на 3 роки 4 місяці 10 днів позбавлення волі, 18.08.2020 звільненого умовно-достроково на невідбутий строк 6 місяців 21 день; вироком Рокитнівського районного суду Рівненської області від 04.05.2022 за ст.395 КК України на один місяць арешту,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що ухвалою Рокитнівського районного суду Рівненської області від 16 жовтня 2024 року та відповідно до вимог Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» ОСОБА_3 встановлено адміністративний нагляд строком на один рік та встановлено наступні обмеження: заборонити вихід з дому по місцю проживання: АДРЕСА_1 в період часу з 22.00 год. до 06.00 години наступного дня; заборонити виїзд у справах за межі Сарненського району Рівненської області без дозволу працівників відділення поліції №2 Сарненського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Рівненській області; заборонивши перебувати в закладах торгівлі, де здійснюється продаж алкогольних напоїв на розлив.

Разом з тим встановлено, що ОСОБА_3 всупереч вимогам ст. 9 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» від 01 грудня 1994 року, п. 5.9 «Інструкції про порядок організації здійснення адміністративного нагляду за особами, звільненими з місць позбавлення волі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1303/203 від 04 листопада 2003 року, достовірно знаючи про те, що відносно нього ухвалою Рокитнівського районного суду Рівненської області від 16 жовтня 2024 року встановлено адміністративний нагляд та будучи ознайомленим з встановленими відносно нього обмеженнями під розпис, з метою ухилення від адміністративного нагляду та уникнення перевірок з боку працівників поліції, усвідомлюючи необхідність виконувати покладені на нього ухвалою суду обов`язки та відповідальність за їх порушення, без поважних причин, без повідомлення працівників відділення поліції №2 Сарненського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області та отримання письмового дозволу начальника відділення поліції №2 Сарненського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області про виїзд за межі району проживання, самовільно залишив місце проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та в особистих справах поїхав до м. Київ де перебував до 31 жовтня 2024 року.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст.395 КК України, як самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Зазначену кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає вірною.

Вищевказані обставини, які встановлені органом досудового розслідування, у відповідності до ч. 2 ст.382 КПК України, судом не досліджувались з огляду на те, що такі обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акта у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 , у присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , надав письмову заяву, відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ст.395КК України, згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України та зазначив, що не заперечує проти призначення покарання у виді штрафу.

Відповідно до положень ч. 2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.

Відповідно до ч. 2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Сторони кримінального провадження, відповідно до вимог ч.2 ст.381 КПК України, в судове засідання не викликалися.

Відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, знайшла своє підтвердження та доведена повністю.

Обставини, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 не потребує, що підтвнерджується довідками КНП "Рокитнівська БЛІЛ" (а.с.43).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із встановленої статтею 50 КК України його мети, спрямованої на виправлення і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який раніше притягався до кримінальної відповідальності (а.с.53), за місцем проживання характеризується добре (а.с.39).

Враховуючи обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих обставин, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень є призначення покарання ближче до найнижчої межі, передбаченої санкцією ст.395 КК України, у виді штрафу, що буде відповідати тяжкості вчиненого і особі обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.370,373,374,381,382 КПК України,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувався, до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. З інших підстав, вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1