Справа №: 398/5046/24
провадження №: 1-кс/398/1950/24
УХВАЛА

Іменем України

"26" листопада 2024 р. м.Олександрія

Слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Кропивницької Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному 07.02.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000172, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Олександрія, Кіровоградської області, громадянина України, українця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, осіб похилого віку на утриманні немає, проходить службу у Збройних Силах України на посаді стрілець-снайпер,1 відділення морської піхоти 2 взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти у військовому званні матрос, військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.5 ст.407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , звернулася до суду з клопотанням, погодженим прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 на шістдесят діб.

Клопотання мотивоване тим, що відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 11.04.2023 матроса ОСОБА_5 з 11.04.2023 призвано та направлено для проходження військової служби під час мобілізації в складі команди військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» початком проходження військової служби для громадян, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного ( НОМЕР_2 - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Таким чином, з моменту відправлення 24.05.2023 до військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу, та з того ж дня, 24.05.2023, приступив до виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Надалі, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 13 від 24.05.2023 матроса ОСОБА_5 призначеного наказом начальника регіонального управління сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 від 12.06.2024 № 96-РС, на посаду водія автомобільного відділення взводу матеріального забезпечення роти матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 з 24.05.2023 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення, визнано таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Так, відповідно до п.п. 1-3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Проходячи військову службу на посаді водія автомобільного відділення взводу матеріального забезпечення роти матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , матрос ОСОБА_4 як військовослужбовець відповідно до ст.ст. 11, 16-17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України був зобов`язаний, зокрема, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, а також спеціальні обов`язки; бездоганно і неухильно додержуватися порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України; усвідомлювати та свідомо ставитися до виконання свого військового обов`язку; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно зі ст.ст. 2, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України матрос ОСОБА_5 також був зобов`язаний, зокрема, захищати Вітчизну, незалежність та територіальну цілісність України; точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки і поставлені йому завдання; зразково виконувати свої службові обов`язки; додержуватися військової дисципліни; своєчасно доповідати командирові відділення про захворювання, надзвичайні події та факти порушення військової дисципліни; неухильно виконувати розпорядок дня військової частини; точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників); у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Так, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, у відповідності до Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» № 389-VIII від 12.05.2015 року, Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 року затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 24.02.2022 року, почав діяти воєнний стан в Україні, який неодноразово безперервно продовжувався указами Президента України та діяв до теперішнього часу.

За викладеного вище, ОСОБА_8 , до 08:00 год. 27.09.2023, будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за призовом під час мобілізації на посаді стрілець-снайпер,1 відділення морської піхоти 2 взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , умисно діючи в порушення вимог ст.ст. 2, 11, 16-17, 127-128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, самовільно не повернувся за місцем служби військової частини НОМЕР_1 по відбуттю щорічної основної відпустки за адресою: АДРЕСА_2 , без поважних причин, в умовах воєнного стану та ухилявся від проходження військової служби з моменту не прибуття у військову частину НОМЕР_1 , а саме з 08:00 год. 27.09.2023 по 28.09.2024 перебуваючи в різних місцях, використовуючи виниклий у зв`язку з цим вільний час на власний розсуд, що не було пов`язано з виконанням його обов`язків з військової служби.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 5 ст. 407 КК України, а саме: нез`явлення вчасно на службу без поважних причин без поважних причин тривалістю понад три доби, вчинене військовослужбовцем в умовах воєнного стану.

Також, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 будучи призваним по мобілізації з 24.05.2023 року військовослужбовцем, та знаючи що відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551- ХІV, ст. 1 ч. 3, ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним, дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, додержуватись правил військової поведінки, поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили в цілому; не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Так, діючи в порушення вимог «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і холощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 на початку травня 2024 року, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням встановити не представилось можливим ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , в період часу не раніше як з 00 год. 00 хв. 01.05.2024 по 21.09.2024, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, перебуваючи в зоні відповідальності військової частини НОМЕР_1 (Донецької області) незаконно придбав шляхом віднайдення в місцях безпосереднього вогневого контакту з ворогом збройними формуваннями російської федерації 53 проміжних патронів 5,45*39мм, з кулями зі сталевим сердечником, промислового виготовлення, які являються боєприпасами та придатні для стрільби. Далі у ОСОБА_5 виник умисел на незаконне придбання, зберігання та перевезення вказаних вибухових пристроїв та боєприпасів без передбаченого законом дозволу.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання та перевезення вказаних вибухових пристроїв та боєприпасів без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_5 , знайдені ним боєприпаси забрав із місця виявлення внаслідок чого незаконно придбав (отримав у володіння та розпорядження) зазначені боєприпаси які у невстановлений досудовим слідством спосіб незаконно перевіз до свого місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Тим самим, ОСОБА_5 вчинив незаконне придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

21.09.2024 в ході проведення обшуку домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено і вилучено федерації 53 проміжних патронів 5,45*39мм, з кулями зі сталевим сердечником, промислового виготовлення які являються боєприпасами та придатні для стрільби, які ОСОБА_5 незаконно придбав, перевіз та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Тим самим, ОСОБА_5 вчинив незаконне носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

За викладених обставин вище дії матроса ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за частиною 1 статті 263 КК України - у незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Вина підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

27.09.2024 о 20 годині 35 хвилині старшим слідчим СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 за погодженням прокурора Кропивницької спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.5 ст.407 КК України.

Ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду від 04.10.2024 стосовно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27.11.2024 року включно.

22.11.2024 року постановою керівника Кропивницької спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Південного регіону ОСОБА_9 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № №0000172 від 07.02.2024 до 3-х місяців.

Вина підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

27.11.2024 року двомісячний строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженні закінчується, але завершення його у вказаний термін у повному обсязі неможливо, через проведення наступних слідчих дій, результати яких є вагомими для досудового та судового розгляду, а саме: провести судово-психіатричну експертизу, отримати висновок та долучити до матеріалів кримінального провадження; провести медичний огляд військово-лікарською комісією та долучити висновок; завершення досудового розслідування;ознайомлення сторони з матеріалами кримінального провадження, відповідно до положень ст.290 КПК України; ознайомлення сторони з матеріалами кримінального провадження, відповідно до положень ст. 290 КПК України; складання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, вручення стороні захисту; виконання інших слідчих дій, необхідність в яких може виникнути в ході проведення досудового розслідування.

Провести вказані слідчі дії, у передбачений законом термін, не представилося можливим у зв`язку з недостатнім часом для їх виконання.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 407 КК України, а саме: у незаконному придбанні, зберіганні та носіння боєприпасів, без передбаченого законом дозволу, злочин проти встановленого порядку несення військової служби; та нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад три доби, вчинене військовослужбовцем в умовах воєнного стану.

Метою та підставами обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, вчиняти інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином та знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тобто ризиками передбачених п.п.1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, існує реальний ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як у разі направлення до суду обвинувального акту відносно ОСОБА_5 йому може загрожувати позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, оскільки підозрюваний вчинив два тяжкі кримінальні правопорушення у сфері злочинів проти громадської безпеки та злочин проти встановленого порядку несення військової служби, то ж він розуміє про необхідність відбуття реального покарання у разі визнання його винуватим. В силу своїх навичок та вмінь набутих під час несення служби ОСОБА_5 має можливість та спеціальні навички до залишення підконтрольної на даний час території України, ухилятися від явки до органів досудового розслідування, прокурора та суду. Крім того, ОСОБА_5 ніде офіційно не працює. Джерела доходу не відомі.

На території України триває військова агресія з боку російської федерації, що часто створює невизначеність на кордонах України та позбавляє насамперед прикордонну службу України можливості здійснювати належний контроль за всією ділянкою державного кордону, отже, і пропуск громадян через кордон із дотриманням відповідних порядку та правил. Варто врахувати, що процес екстрадиції нині дуже складний процес. Впливає на це, зокрема, широкомасштабна війна проти України, тому іноземні суди зараз часто відмовляють Україні в питаннях екстрадиції. Зазначена обставина не виключає можливості у підозрюваного здійснити спробу перетину межі військового зіткнення та залишитися на окупованій території України, що фактично виключить можливість його розшуку та притягнення до кримінальної відповідальності або взагалі наддасть йому можливість залишити окуповану територію України та виїхати до російської федерації.

Викладене вище свідчить, що ОСОБА_5 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення злочину, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування.

Крім того, відповідно до матеріалів, доданих до клопотання, наявні підстави вважати, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших осіб причетних до вчинення вказаних кримінальних правопорушень з метою уникнення покарання, шляхом залякування, підкупу, шантажу, погроз, до дачі неправдивих показів та викривлення обставин, які підлягають доказуванню. Також є можливість того, що ОСОБА_5 вплине на свідків до їх допиту у судовому засіданні та вони змінять свої покази і таким чином завдасть перешкоду прийняттю обгрунтовного та законного рішення.

Слідча у судовому засіданні підтримала клопотання, просила його задовольнити та продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки 27.11.2024 року двомісячний строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженні закінчується, але завершення його у вказаний термін у повному обсязі неможливо, через проведення слідчих дій, результати яких є вагомими для досудового та судового розгляду.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, посилаючись на обставини викладені в ньому, просить його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечували щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши зміст клопотання та доданих до нього матеріалів, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчим суддею, встановлено що 27.09.2024 о 20 годині 35 хвилині старшим слідчим СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 за погодженням прокурора Кропивницької спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.5 ст. 407 КК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий суддя вважає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується, насамперед, матеріалами службового розслідування військової частини, протоколами допитів свідків, які вказали про обставини події, що сталася, поясненнями самого підозрюваного ОСОБА_5 під час судового засідання.

22.11.2024 року постановою керівника Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_9 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженню №№0000172 до трьох місяців, тобто до 27.12.2024 року.

04.10.2024 року ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті в межах строку досудового розслідування по 27.11.2024 року включно, обрахованих з часу фактичного затримання, з утриманням на гауптвахті ОСОБА_5 . Визначено строк дії ухвали до 27.11.2024 року включно.

По кримінальному провадженню необхідно виконати ще ряд слідчих дій та прийняти процесуальні рішення: провести судово-психіатричну експертизу отримати висновок та долучити до матеріалів кримінального провадження; провести медичний огляд військово-лікарською комісією та долучити висновок; завершення досудового розслідування; ознайомлення сторони з матеріалами кримінального провадження, відповідно до положень ст.290 КПК України; ознайомлення сторони з матеріалами кримінального провадження, відповідно до положень ст.290 КПК України; складання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, вручення стороні захисту; виконання інших слідчих дій, необхідність в яких може виникнути в ході проведення досудового розслідування.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченимст.177 КПК України.

Згідно з вимогами ч.3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовженим слідчим суддею в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання доведено, що підозрюваний ОСОБА_5 при обранні більш м`якого запобіжного заходу матиме можливість: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, вчиняти інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином та знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи зазначені вище ризики, продовження відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним, а інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Жодних доказів про те, що підозрюваний не може утримуватися під вартою, стороною захисту не представлено.

Ризики, встановлені в ході обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 не зменшилися та на даний час продовжують існувати, що виправдовує тримання підозрюваного під вартою.

Також слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного, який є військовослужбовцем, має місце реєстрації та мешкання, неодружений, раніше судимий, відомості що його характеризують, його стан здоров`я, а також те, що матеріали клопотання не містять будь-яких даних, що поточний стан його здоров`я перешкоджає перебуванню в ізоляції від суспільства.

Відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, у рішенні по справі "W проти Швейцарії" від 26.01.1993 р. Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Європейський суд з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії" закріпив, що "суворість передбаченого покарання" є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя враховує також вимоги дотримання розумного строку тримання під вартою, що відповідає загальним положенням щодо розумних строків, викладених у правовій позиції Європейського суду з прав людини в рішенні у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року, згідно з якою "розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості".

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваних, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільсьва.

Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і осново положних свобод законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обгрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

У зв`язку з встановленими обставинами, враховуючи положення, передбачені ст. 176-178 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявний суспільний інтерес в справі, який в даному випадку, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та обґрунтованість клопотання та доцільність продовження строку запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою з метою проведення всіх необхідних слідчих процесуальних дій в межах строків досудового розслідування, яке не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що продовжують існувати ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України і для їх запобігання застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім, тому необхідно продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування до 27.12.2024 року.

Керуючись ст.ст. 176,177,178,183,194,201,202,309,395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Кропивницької Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному 07.02.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000172, стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 407 КК України - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 407 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті в межах строку досудового розслідування до 27.12.2024 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , прокурора Кропивницької Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 .

Організацію виконання продовженнязапобіжного заходу покластина ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_3 ).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали слідчого судді виготовлено 29.11.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_10