КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 07 серпня 2024 року апеляційну скаргу прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 13 липня 2024 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Олешки Херсонської обл., громадянина України, із повною загальною середньою освітою, офіційно не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у АДРЕСА_2 (хостел), раніше не судииого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

за участі: прокурора підозрюваного ОСОБА_5 , ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою частково задоволено клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави до підозрюваного ОСОБА_6 та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, покладено обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 12 вересня 2024 року .

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді застави у розмірі 241 840 гривень, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, через невідповідність висновків суду, фактичним обставинам кримінального провадження.

Слідчим суддею не враховано ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Зокрема, можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

На переконання сторони обвинувачення, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення підозрюваного, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, СВ УП в метрополітені ГУ Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000137,відомості про яке 12 липня 2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

13 липня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

13 липня 2024 року слідчий СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 звернувся до Подільського районного суду м. Києва із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно підозрюваного ОСОБА_6 у розмірі 241 840 гривень.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 13 липня 2024 року клопотання органу досудового розслідування задоволено частково та застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покладено обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 12 вересня 2024 року.

Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним, обґрунтованим і вмотивованим, з огляду на наступне.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді застави, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, у порядку ст. 182 КПК України, суд повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке застосування можливе.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави перевірено при розгляді клопотання. При цьому допитано підозрювану, заслухано думку прокурора та позицію захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.

Враховуючи те, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що стороною обвинувачення доведено існування ризику можливого переховування від органів досудового розслідування та/або суду, що з огляду на тяжкість інкримінованого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та суворість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі доведення його винуватості у його вчиненні.

Водночас, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що заявлений стороною обвинувачення ризик незаконного впливу на свідків є недоведеним.

Слідчий суддя, врахував наявність ризику, передбаченого ст. 177 КПК України та особу підозрюваного ОСОБА_6 , який народився в м. Олешки Херсонської області, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у АДРЕСА_2 (хостел), одруженого, раніше не судимого, на утриманні має непрацездатних батьків, які проживають в Херсонській області, яка тимчасово окупована території, офіційно не працевлаштований має нестабільний та незначний дохід.

Відтак, слідчий суддя з урахуванням наведених обставин, обґрунтовано не знайшов підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що наявні достатні правові підстави для застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, ніж застава, оскільки стороною обвинувачення не доведено, що запобігти існуючому ризику, окрім як застосуванням такого запобіжного заходу, неможливо.

Під час апеляційного розгляду прокурором не надано доказів на підтвердження не виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просив скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 179, 194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 даних про його особу в їх сукупності, застосував запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, з матеріалів провадження не вбачається.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 194, 376 404, 405, 418, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 13 липня 2024 року відносно ОСОБА_6 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_9 ОСОБА_2 ОСОБА_11

Унікальний номер справи 758/8706/24 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_12

Провадження № 11сс/824/5159/2024 Доповідач: ОСОБА_1

Категорія ст.182 КПК України