Ширяївський районний суд Одеської області
26.11.2024 Справа №: 518/1206/23 Провадження № 1-в/518/39/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року

Ширяївський районний суд Одеської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду подання Березівського РС № 4 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області про вирішення питання звільнення від покарання на підставі ч.2 ст.74 КК України засудженого вироком Ширяївського районного суду Одеської області від 17.10.2023 року ОСОБА_3 , уродженця с. Петровірівка Ширяївського району Одеської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, до покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на два роки, за діяння, караність якого усунена Законом України від 18.07.2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»,

ВСТАНОВИВ:

До Ширяївського районного суду Одеської області надійшло вказане подання Березівського РС № 4 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області стосовно засудженого ОСОБА_3 . В обґрунтування подання інспектор вказує, що ОСОБА_3 засуджений вироком Ширяївського районного суду Одеської області від 17 жовтня 2023 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4ст.185 КК України, до покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на два роки та з 14.12.2023 року перебуває на обліку в Березівському РС № 4 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області», де відбуває вказане покарання.

Представник Березівського РС № 4 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області зазначає, що згідно вказаного вироку суду ОСОБА_3 в умовах воєнного стану вчинив крадіжку 18.01.2023 року, завдавши потерпілому майнової шкоди на загальну суму 1200 грн.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України від 18.07.2024р. №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»(далі Закон України від 18.07.2024р. № 3886-IX), яким встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 КУпАП.

Оскільки, відповідно до ч.3 ст.51 КУпАП в редакції Закону України від 18.07.2024р. №3886-IX у 2023 році на час, до якого відноситься інкриміноване ОСОБА_3 діяння, а саме крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто до 2684 грн. (2 х 1342 грн. = 2684 грн.), а тому його діяння відносяться до адміністративних правопорушень та кваліфікуються за ч.1ст.51 КУпАП.

Вказані зміни в законодавстві скасовують кримінальну протиправність діяння, тобто мають зворотну дію у часі і можуть бути застосовані до засудженого ОСОБА_3 , у зв`язку з чим начальник РС просить звільнити засудженого від призначеного вироком Ширяївського районного суду Одеської області від 17.10.2023 року покарання за діяння, караність яких усунена Законом України від 18.07.2024р. №3886-IX.

Представник Березівського РС №4 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області надала заяву, відповідно до якої подання підтримала та просила розглянути без її участі.

Прокурор не заперечував проти задоволення подання.

Засуджений та його законний представник надали заяву, відповідно до якої просили задовольнити подання органу пробації та справу розглянути за їхньої відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.1ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок,у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу

Так, п.13 ч.1ст.537 КПК України встановлено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3статті 74 Кримінального кодексу України.

За правилами ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Ширяївського районного суду Одеської області від 17.10.2023 року по справі № 518/1206/23 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, до покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на два роки.

Згідно вказаного вироку суду ОСОБА_3 вчинив в умовах воєнного стану крадіжку 18.01.2023 року, завдавши потерпілому майнової шкоди на загальну суму 1200,00грн.

Засуджений ОСОБА_3 з 14.12.2023 року перебуває на обліку в Березівському РС № 4 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області, де відбуває призначене вироком суду покарання.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України від 18.07.2024р. №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає адміністративна відповідальність за ст.51 КУпАП.

Кримінальна відповідальність за відповідною частиною ст.185 КК України настає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки) у тому разі, якщо крадіжка майна не є дрібною.

Як встановлено ч.6 ст.3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Отже, діяння, вчинені як викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість цього майна не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібним викраденням чужого майна і не є кримінально караним, що виключає кримінальну відповідальність, передбаченуст.185 КК України.

Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Відповідно до положень ч.2ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

В силу ч.1ст.5 цього Кодексу закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

На переконання суду, унесення вищевказаних змін до законодавства України про адміністративну відповідальність безпосередньо впливає на закон України про кримінальну відповідальність, адже ці зміни визначають розмежування між діями, які необхідно кваліфікувати як дрібне викрадення чужого майна, наслідком чого є притягнення особи до адміністративної відповідальності, та таємним викраденням чужого майна (крадіжкою), за що передбачена кримінальна відповідальність.

За таких обставин, суд вважає, що фактична декриміналізація викрадення чужого майна, вартість якого не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи.

Як встановлено п.5 підрозділу 1 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IVцього Кодексу для відповідного року, згідно з яким податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

З 01.01.2023 року набрав чинності Закон України від 09.11.2023р. №3460-IX «Про Державний бюджет України на 2023 рік», статтею 7 якого з 1 січня 2023 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2684 гривень. Отже, податкова соціальна пільга станом на 1 січня звітного податкового 2023 року складає 2684 грн. х 50% = 1342 грн.

Таким чином, відповідно до ч.3 ст.51 КУпАП в редакції Закону України від 18.07.2024р. №3886-IXу 2023 році на час, до якого відносяться інкриміновані ОСОБА_3 діяння, а саме викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобтодо 2684 грн. (2х1342 грн = 2684 грн).

Між тим, загальна вартість викраденого засудженим ОСОБА_3 18.01.2023 року чужого майна, що встановлена за вироком Ширяївського районного суду Одеської області від 17.10.2023 року, становить відповідно 1200,00грн., що не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого наразі передбачена адміністративна відповідальність у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто до 2684 грн., а тому діяння ОСОБА_3 відносяться до адміністративних правопорушень та кваліфікуються за ч.1ст.51 КУпАП.

При цьому вказаний висновок суду повністю узгоджується з висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості зазначеного подання Березівського РС № 4 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області, оскільки засуджений ОСОБА_3 на теперішній час відбуває покарання за вчинення діянь, кримінальна караність яких усунена Законом України від 18.07.2024 р. №3886-IX, а тому він на підставі ч.2 ст.74 КК України підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Керуючись Законом України від 18.07.2024р. №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ч.2 ст.4, ч.1 ст.5, ч.2 ст.74 КК України, ч.2 ст.369, ст.372, п.13 ч.1 ст.537, ч.1, п.2) ч.2 ст.539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Подання Березівського РС № 4 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області - задовольнити.

ОСОБА_3 , засудженого вироком Ширяївського районного суду Одеської області від 17.10.2023 року по справі №518/1206/23 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, до покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на два роки, негайно звільнити від відбування призначеного цим судом покарання на підставі ч.2 ст.74 КК України як особу, засудженого за діяння, караність якого усунена Законом України від 18.07.2024р. №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом (ч.ч.1, 2ст.532 КПК України).

Суддя ОСОБА_1