Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6769/24
Номер провадження 1-кс/711/1755/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2024 року

м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання прокурора відділу забезпечення процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Черкаської області ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження №0000320, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу забезпечення процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Черкаської області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси із клопотанням про накладення арешту на майно.

В обґрунтування клопотання зазначено, що в провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000320 від 17.08.2024, заознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.08.2024 до відділення поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення про те, що 17.08.2024 близько 08 год. 24 хв. на території підприємства СТОВ «Агрофірма Корсунь», що знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Корсунь-Шевченківський, вул. В. Симоненка, буд. 42 б, оператор сушильних установок вказаного товариства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та слюсар ремонтник СТОВ «Агрофірма Корсунь», ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час виконання робіт з приймання, очистки та відвантаження зерна на території підприємства, перебуваючи на металевому трапі зерноочисної установки, у наслідок обвалу бункеру вказаної установки отримали тілесні ушкодження: ОСОБА_4 , згідно довідки від 17.08.2024 з КНП «Корсунь Шевченківська БЛ» отримав тілесні ушкодження у вигляді рваної рани правого передпліччя, пошкодження кровеносної артерії правого передпліччя, рваної рани волосяної частини голови, рваної рани лівого стегна, а ОСОБА_5 , згідно довідки від 17.08.2024 з КНП «Корсунь Шевченківська БЛ» отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми, закрита травма грудної клітки, перелом ребер, з права 2-7 ребра, зліва 2-6 ребро, травматичний пневмоторакс справа, забій органів грудної клітки, закрита травма органів черевної порожнини, травматичний шок 3-го ступеню, від яких помер у приміщенні лікувального закладу.

У ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , 20.08.2024 виявлено та вилучено:

1.Металевий трап, на який нанесено бирку №NPU 0377901;

1.Металеву трубу загальною довжиною близько 6,7 м, на яку нанесено бирку NPU 0377902.

Після завершення огляду місця події вказані предмети опечатано та поміщено території СТОВ «Агрофірма Корсунь».

Постановою слідчого СУ ГУНП в Черкаській області від 21.08.2024 металевий трап та металеву трубу визнано речовими доказами.

Так, під час досудового розслідування слідству необхідно встановити обставини вказаного кримінального правопорушення, що зумовлює необхідність у проведенні відповідних судових експертиз, методика проведення яких передбачає надання експертам для дослідження відповідних об`єктів.

З цих причин слідству є вкрай важливим, з метою забезпечення кримінального провадження, запобігти можливостям приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження цих речових доказів, що можливо досягти лише шляхом позбавлення власників чи інших зацікавлених осіб права на їх відчуження, розпорядження чи користування ними. При цьому слідство вважає, що повернення речових доказів власникам жодним чином не гарантує можливості запобігання указаним вище ризикам, адже такі ризики можуть бути вчинені як самими власниками, так і третіми, в тому числі зацікавленими, особами з будь-якою метою.

Володільцем вказаних речових доказів є СТОВ «Агрофірма Корсунь», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, приймаючи до уваги те, що металевий трап, на який нанесено бирку № НОМЕР_1 та металева труба загальною довжиною близько 6,7 м, на яку нанесено бирку NPU 0377902 є речовими доказом у кримінальному провадженні, оскільки зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, під час досудового розслідування необхідно провести судові експертизи із їх залученням у стані, який вони мали на момент огляду місця події, з метою забезпечення збереження указаного речового доказу та досягнення дієвості кримінального провадження.

До початку судового засідання прокурор ОСОБА_6 подав заяву, в якій просив клопотання про накладення арешту у кримінальному провадженні розглядати без його участі, клопотання підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Представник СТОВ «Агрофірма Корсунь» не з`явився. До початку судового засідання слідчий СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 подав заяву в якій просив долучити до матеріалів справи заяву заступника директора СТОВ «Агрофірма Корсунь» ОСОБА_8 про розгляд клопотання про накладення арешту без його участі. Щодо накладення арешту поклався на розсуд суду.

Інших осіб, що мають відношення до розгляду даного клопотання, а також обов`язкової участі вказаних сторін не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, неявка в судове засідання вказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Положеннями ч.4 ст.107 КПК України визначено, що у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За вказаних обставин, слідчий суддя вважає за можливе розгляд клопотання проводити у відсутність учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000322 від 21.08.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.3 ст.152 КК України.

Встановлено, що 20.08.2024 слідчим проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , 20.08.2024 під час якого виявлено та вилучено:

2.Металевий трап, на який нанесено бирку № НОМЕР_1 ;

3.Металеву трубу загальною довжиною близько 6,7 м, на яку нанесено бирку NPU 0377902.

20.08.2024 постановою слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 вилучені 20.08.2024 під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , речі та предмети визнані речовими доказами та залишені на відповідальному зберіганні посадових осіб СТОВ «Агрофірма Корсунь».

Згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Зі змісту ч.2 ст.167 КПК України вбачається, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Як встановлено в судовому засіданні, вказане в клопотанні майно було вилучене 20.08.2024 в ході проведення огляду місця події, тобто в межах строку, передбаченого ч.ч.3, 5 ст.171 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч.2 ст.131 КПК України).

Відповідно до ч.1-3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому, закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

При обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч.7 ст.236 КПК України).

Отже, встановлено, що вилучені 20.08.2024 під час огляду місця події речі предмети та речі, є речовими доказами у даному кримінальному провадженні та відповідають вимогам ст.98 КПК України, оскільки можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що вказане тимчасово вилучене майно є об`єктами, які зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження, та слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, слідчий суддя з метою забезпечення дієвості досудового розслідування, запобігання можливості приховування та зникнення майна, та збереження речових доказів, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає наявними підстави для задоволення клопотання в частині накладення арешту на вилучене майно з метою збереження речових доказів.

Враховуючи викладене вище, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на речові докази, а саме: металевий трап, на який нанесено бирку № НОМЕР_1 ; та металеву трубу загальною довжиною близько 6,7 м, на яку нанесено бирку NPU 0377902, які належать СТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,

з метою збереження речових доказів, шляхом заборони користування, розпорядження та відчудження.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1