Справа № 487/6709/24
Провадження № 1-кс/487/4358/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2024 м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м.Миколаєва ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , захисника - ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві клопотання слідчого СВ Миколаївського РУП ГУНП у Миколаївській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0001245 від 06.08.2024 року про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у смт.Березнегувате Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

08.08.2024 слідчий СВ Миколаївського РУП ГУНП у Миколаївській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Окружної прокуратури м.Миколаєва ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ..

Відповідно до клопотання в ході досудового розслідування встановлено, що у невстановлені під час досудового розслідування дату, час та місці, у невстановленої під час досудового розслідування особи, ОСОБА_5 , діючи з корисливим мотивом для особистого збагачення, з метою подальшого незаконного збуту, отримав, тобто незаконно придбав, психотропну речовину, для її розфасування у полімерні згортки з метою подальшого незаконного збуту у вигляді розміщення схованок «закладок».

В подальшому ОСОБА_5 , отримавши вказану психотропну речовину, приніс її до місця свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_3 , де частково розфасував у згортки «закладки», та незаконно зберігав з метою збуту до моменту її вилучення 06.08.2024, працівниками поліції, під час проведення обшуку.

06.08.2024 ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

07.08.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не має офіційного доходу та соціально сталих зв`язків. Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які неможливо запобігти шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

У судовому засіданні прокурор, підтримав дане клопотання, та просив про його задоволення.

У судовому засіданні захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 у задоволенні клопотання просив відмовити, посилаючись на необгрунтованість підозри пред`явленої його підзахисному.

Стверджував, що слідчим обшук квартири АДРЕСА_4 , під час, якого було вилученно належний ОСОБА_5 . рюкзак та психотропна речовина, до постановлення ухвали слідчого судді, було проведено без наявності на те підстав, які визначено положеннями ч.3 ст.233 КПК України, а отже докази отримані внаслідок вказаної слідчої дії є недопустимими та не можуть бути використанні на підтвердження обгрунтованості підозри ОСОБА_5 у скоєні інкримінованого злочину.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 свою провину у пред`явленій підозрі не визнав, разом з тим вказав, що має намір співпрацювати зі слідством та просив обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, слідчий суддя вважає, що вказане клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У судовому засіданні встановлено, що 06.08.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001245, за матеріалами правоохоронних органів внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України.

06.08.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.

07.08.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту психотропних речовин.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується наступними зібраними доказами:

Протоколом обшуку від 06.08.2024 проведеного за адресою: АДРЕСА_3 ; Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 06.08..2024; Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_8 від 06.08.2024; Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 06.08.2024; Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_9 від 06.08.2024; Протоколом огляду мобільного телефону належного ОСОБА_9 від 06.08.2024; Висновком експерта №СЕ-19/117-234/13567-НЗПРАП від 07.08.2024.

Слідчий суддя критично оцінює доводи сторони захисту про необґрунтованість підозри ОСОБА_5 , оскільки оцінка достатності доказів на обґрунтування підозри особи у вчиненні злочину на стадії досудового розслідування має менший стандарт доведеності у порівнянні з доведеністю винуватості особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом за результатами судового розгляду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

- Фактичні дані, які містяться у наданих стороною обвинувачення доказах, на думку слідчого судді, здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

- Щодо незаконності проведення обшуку, про що вказував захисник, слідчий суддя зазначає, що вказану слідчу дію було проведено за добровільною письмовою згодою власниці квартири ОСОБА_8 ..

- Слідчий суддя констатує, що ОСОБА_8 самостійно повідомила до правоохоронного органу про обставини ймовірно скоєного кримінального правопорушення, шляхом звернення на "спецлінію 102" та в послідуючому подання заяви до МРУП ГУНП в Миколаївській області, що свідчить про істиність її позиції при наданні згоди на проникнення до належної їй на праві власності квартири, з мотою проведення обшуку.

- Викладені обставини, свідчать про дотримання органом досудового розслідування, положень ч.1 ст.233 КПК України.

- В подальшому слідчий 07.08.2024, в порядку ч.3 ст.234 КПК України, звернувся до слідчого судді з клопотанням про проведення обшуку. Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва відл 07.08.2024, клопотання було задоволено.

- Окремо, слід відмітити, що слідчий суддя не може давати оцінку допустимості та належності доказів на стадії досудового розслідування, під час якого слідчим проводяться слідчі (розшукові) дії спрямовані на виявлення та документування доказів причетності особи до вчиненого злочину, а відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів, буде надана судом 1-ої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

Таким чином, дані, які містяться у зібраних органом досудового розслідування та долучених до клопотання доказах, здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 бґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який, у разі доведення провини, йому може бути призначено покарання до восьми років позбавлення волі, а отже може переховуватися від органів досудового розслідування, у тому числі за межами країни чи на тимчасово окупованій на даний час території України.

Може вжити заходи впливу на потерпілих у кримінальному провадженні, особисті данні яких йому відомі, та шляхом залякування чи погроз спонукати їх до зміни показань та спотворення вже зібраних доказів.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення пов`язаного із незаконним придбанням та зберіганням психотропних речовин з метою збуту, що передбачає наявність корисливого мотиву в його діях, раніше засуджувався за скоєння тяжких кримінальних правопорушень проти власності, не має сталого офіційного джерела доходу, існує обґрунтований ризик, що він може продовжити свої злочинні дії та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до положень ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання щодо обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу слідчий суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються у їх сукупності, а саме: обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, дані про особу підозрюваного, який раніше засуджувався за скоєння тяжких корисливих злочинів проти власності. На даний час притягується до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.122 КК України у кримінальному провадженні №0000283.

Не має зарєстрованого місця прживання у м.Миколаєві, на утриманні неповнолітніх дітей не має, з власних слів одружений та є військовослужбоцем. Однак на підтвердження зазначених особистих данних, доказів слідчому судді не надано.

Враховуючи вище зазначені обставини, слідчий суддя вважає, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та зможе запобігти ризикам наявним та доведеним під час розгляду клопотання.

Таким чином, ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Слідчий суддя вважає неспроможними доводи строни захисту, щодо можливості запобігти існуючим ризикам шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, з урахуванням вищезазначених обставин.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п23 ч.5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти», було встановлено що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі.

При визначенні розміру застави, який можна вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя враховує доведення існування ризиків визначених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, дані про особу підозрюваного, його майновий стан, тяжкість та обставини ймовірно скоєного кримінального правопорушення, та вважає, що заставу слід визначити - вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193-197, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя, - УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.307 КК України, запобіжний захід тримання під вартою, з утриманням в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний ОСОБА_5 повинен бути звільнений з-під варти, в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Покласти на ОСОБА_5 у разі звільнення під заставу наступні обов`язки:

- не відлучатися з міста Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора чи суду в залежності від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого прокурора чи суд, в залежності від стадії досудового розслідування про зміну місця свого проживання та роботи;

- при наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити ОСОБА_5 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді в частині тримання під вартою ОСОБА_5 діє до 04 жовтня 2024 року (включно).

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошенн

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом 5 днів з дня її оголошення .

Слідчий суддя: ОСОБА_1