Справа 749/1264/24
Номер провадження 1-кп/749/97/24
У Х В А Л А

23 жовтня 2024 року Щорський районний суд Чернігівської області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Сновськ кримінальне провадження, відомості якого внесено до ЄРДР за №0000095 від 21.05.2024 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Щорського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 перебуває обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000095 від 21.05.2024 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 . Клопотання мотивовано тим, що ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 11.09.2024 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.11.2024 року. Тому, оскільки на момент судового засідання ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України та встановлені ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 11.09.2024, продовжують існувати, а обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить ненастання існуючих ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченої на 60 діб.

Обвинувачена та її захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Також, адвокатом було заявлено клопотання про зменшення розміру застави, посилаючись на те, що визначений розмір застави є великим для обвинуваченої та остання не має змоги його сплатити.

Дослідивши матеріали справу та вислухавши учасників провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 11.09.2024 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», строком шістдесят днів, до 11 листопада 2024 року.

З матеріалів кримінального провадження і доводів прокурора в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, які відносяться до категорії тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років із конфіскацією майна, що може підштовхнути обвинувачену до втечі. Також враховуючи, що остання ніде офіційно не працює, тобто не встановлена наявність будь-якої стабільної роботи та відповідно доходів, як і будь-яких інших законних доходів на даний час, необхідних для проживання, що свідчить про ймовірну можливість швидкої зміни місця проживання та в подальшому переховування та суду з метою уникнення покарання. Усвідомлюючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень та в разі визнання обвинувачену винуватою за вказаними кримінальними правопорушеннями існують обґрунтовані підстави вважати, що підозрювана може розпочати переховуватись від суду.

Також, обвинувачена ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, матиме можливість незаконно впливати на свідка у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_6 , підбурювати, шляхом умовлянь або ж погроз до зміни свідчень на її користь.

Оцінюючи можливість впливу на свідків, суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує аж до моменту безпосереднього отримання судом цих свідчень та дослідження їх судом.

Також, обвинувачена матиме можливість перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки під час досудового розслідування залишається не встановленим джерело походження психотропних речовин, які було виявлено та вилучено, не встановлено спільників у незаконному обігу психотропних речовин.

Крім того, оскільки обвинувачена ОСОБА_4 незаконно збула особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено. Однак, продовжила надалі вчиняти тяжкі злочини, що характеризує останню, як особу схильну до вчинення тяжких кримінальних правопорушень. У ОСОБА_4 відсутнє офіційне та стабільне місце роботи та доходи від такої, як і взагалі будь-які інші доходи на даний час, необхідні для проживання, тому є підстави вважати, що єдиним джерелом доходів для існування є скоєння кримінальних правопорушень, пов`язаних з реалізацію наркотичних засобів та психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів. Відтак, суд погоджується з наявністю ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Отже, суд вважає, що стороною обвинувачення доведено та стороною захисту не спростовано наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім як тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам та не забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченої.

Отже, суд дійшов висновку про необхідність продовження по відношенню до обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, відтак клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частина 7 ст. 182 КПК України вказує на те, що у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зі змісту ч.ч. 4, 5 ст. 202 КПК України підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення, під вартою в якому знаходиться підозрюваний, обвинувачений, негайно здійснює розпорядження про його звільнення з-під варти та повідомляє про це усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю, а якщо застава внесена під час судового провадження, - прокурора та суд. Перевірка документа, що підтверджує внесення застави, не може тривати більше одного робочого дня. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. У разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про відмову у продовженні строку тримання під вартою, про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на інший запобіжний захід, про звільнення особи з-під варти у випадку, передбаченому частиною третьою статті 206 цього Кодексу, або у випадку закінчення строку дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою підозрюваний, обвинувачений повинен бути негайно звільнений, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Частина 3 ст. 182 КПК України зазначає, що при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків. У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

Вирішуючи клопотання захисника обвинуваченої про зменшення розміру застави, суд враховуючи обставини конкретної справи, а саме те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, вважає, що визначення меншого розміру застави не буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків та не забезпечить її належну процесуальну поведінку.

Тому, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника обвинуваченої про зменшення розміру застави та за необхідне залишити раніше визначений розмір застави, а саме в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб - в сумі 242 240,00 грн., яку вона має право у будь-який момент внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, після чого вона може бути звільнена з-під варти та на неї можуть бути покладені обов`язки передбачені ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати до прокурора, суду по першому виклику на визначений ними час; 2) не відлучатися за межі м. Сновськ, Корюківського району, Чернігівської області без дозволу прокурора або суду, 3) повідомляти прокурора чи суд про зміну місця свого проживання або місця роботи; і буде вважатися такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Проте, у випадку невиконання обов`язків, передбачених 194 КПК України, застава може бути звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України й використана у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зменшення розміру застави - відмовити

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», строком шістдесят днів.

Строк дії ухвали про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 визначити з 23 год. 05 хв. 11 листопада 2024 року по 23 год. 05 хв. 10 січня 2025 року включно.

Встановити ОСОБА_4 заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб - в сумі 242 240 грн.

Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок:

Одержувач: ТУ ДСА України у Чернігівській обл.

Р/р: UA0005960

Банк одержувача: Державна казначейська служба України, м. Київ

МФО: 820172

призначення платежу: Щорський районний суд Чернігівської області, провадження №1-кп/749/97/24 (єдиний унікальний №749/1264/24), прізвище, ім`я, по батькові особи, яка вносила кошти, та прізвище, ім`я, по батькові особи, на користь якої внесено кошти (за яку внесено заставу).

Роз`яснити обвинуваченій, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний вище депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити письмово прокурора Корюківської окружної прокуратури ОСОБА_3 та Щорський районний суд Чернігівської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченої з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачена ОСОБА_4 зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Уповноважена службова особа Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» у разі внесення застави при звільненні ОСОБА_4 зобов`язана роз`ясняти їй обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до прокурора, суду по першому виклику на визначений ними час;

2) не відлучатися за межі м.Сновськ, Корюківського району, Чернігівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну місця свого проживання або місця роботи;

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_4 на строк два місяця, а саме до 10 січня 2025 року.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченій, прокурору та направити ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» - для відому.

Судове засідання по кримінальному провадженню, відомості якого внесено до ЄРДР за №0000095 від 21.05.2024 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, відкласти на 20 листопада 2024 року о 11 год. 00 хв.

Викликати в судове засідання сторін кримінального провадження.

Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів, з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено 23 жовтня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1