Провадження № 1-кп/161/1347/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2024 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002399 від 18 липня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Соловичі Турійського району Волинської області, жителя та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, одруженого, приватного підприємця, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст.286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 18 липня 2024 року, близько 12 год. 30 хв., на проїжджій частині по АДРЕСА_2 , керуючи технічно справним транспортним засобом марки «Nissan Rogue» р.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи виїзд з місця стоянки поруч краю дороги, в порушення п.п. 1.7, 2.3 (б), 10.1, 10.9 та 12.3 Правил дорожнього руху, проявив неуважність, не був особливо обережним до людини похилого віку, неправильно урахував дорожню обстановку, при початку руху не переконався, що це буде безпечним, під час руху транспортного засобу заднім ходом не звернувся за допомогою до інших осіб, створивши небезпеку пішоходу, скоївши наїзд на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження.

Внаслідок грубих порушень вищевказаних Правил дорожнього руху, водій ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_5 тілесне ушкодження у вигляді закритих переломів лонної та сідничної кісток тазу зліва, яке за ступенем тяжкості відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я, а також забою правої кисті, підшкірної гематоми, по ступені тяжкості які, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, перебуває грубе порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 1.7, 2.3 (б), 10.1, 10.9 та 12.3 Правил дорожнього руху: п.1.7 Водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як велосипедисти, особи, які рухаються в кріслах колісних, та пішоходи. Усі учасники дорожнього руху повинні бути особливо обережними до дітей, людей похилого віку та осіб з явними ознаками інвалідності; п. 2.3 (б) Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 10.9 Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб; п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Органом досудового розслідування вказані необережні дії ОСОБА_3 кваліфіковані, як вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 подала письмове клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із їхнім примиренням на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього, оскільки він вперше обвинувачується у вчиненні необережного нетяжкого злочину, повністю примирився з нею та відшкодував їй усі завдані його діями збитки.

Заслухавши думку прокурора, який не заперечував щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, пояснення потерпілої, яка підтримала подане клопотання, вказуючи на повне відшкодування завданих збитків, відсутність претензій до обвинуваченого та дійсне їх примирення, пояснення обвинуваченого, який також просив задовольнити клопотання та погоджувався на закриття кримінального провадження з цих підстав, суд дійшов висновку, що клопотання підставне та підлягає до задоволення, а обвинувачений ОСОБА_3 звільненню від кримінальної відповідності, у зв`язку з його примиренням із потерпілою з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке у відповідності до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії необережного нетяжкого злочину, повністю відшкодував завдані збитки потерпілій та усунув заподіяну його діями шкоду.

За таких обставин, ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого із потерпілою, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України суд вирішує долю речових доказів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 284, 314, 372, 376 КПК України, на підставі ст. 46 КК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання потерпілої ОСОБА_5 задовольнити та звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням із потерпілою.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002399 від 18 липня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрити, у зв`язку із його звільненням від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Речові докази: ДВД- диск залишити при матеріалах кримінального провадження; транспортний засіб «Nissan Rogue» р.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 залишити за належністю останньому.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 липня 2024 року на транспортний засіб «Nissan Rogue» р.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 - скасувати.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1