Справа № 487/6253/24
Провадження № 1-кс/487/4109/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001693 від 12.07.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, про арешт майна -

УСТАНОВИВ:

19.07.2024 прокурор Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального провадження, зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001693 від 12.07.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням (зареєстровано 22.07.2024 року), в якому просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно 18.07.2024 року в ході особистого обшуку затриманого в прядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон марки «Realme» моделі «C-53» НОМЕР_1 , imei НОМЕР_2 , imei- 2 - НОМЕР_3 , серійний номер НОМЕР_4 , із сімкартою за номером телефону НОМЕР_5 , в металевому корпусі, в полімерному прозорому чохлі, який вилучено, упаковано та опечатано до сейф-пакету № В2008474; ключ від автомобіля марки «Volvo» моделі «ХC-90» іноземної реєстрації з номерним знаком «JSJ44G».

Прокурор у судове засідання не прибув, до початку розгляду справи подав заяву, в якій клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Першим слідчим відділом (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 0001693 від 12.07.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.06.2024, об 18 год. 37 хв., громадянином України Докторуком Назаром через пункт пропуску «Шегині Медика» митного поста «Мостинська» Львівської митниці, в якості гуманітарної допомоги ввезено легковий автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Touareg» 2007 року випуску, іноземної реєстрації з номерним знаком «DFN 664» номер кузова НОМЕР_6 .

Крім того, 04.07.2024, о 09 год. 51 хв., громадянином України Докторуком Назаром через пункт пропуску «Шегині Медика» митного поста «Мостинська» Львівської митниці, в якості гуманітарної допомоги ввезено легковий автомобіль марки «Nissan» моделі «X-Trail» 2005 року випуску, іноземної реєстрації з номерним знаком « НОМЕР_7 СF» номер кузова НОМЕР_8 .

Крім того, 04.07.2024, о 07 год. 12 хв., громадянином України Докторуком Назаром через пункт пропуску «Шегині Медика» митного поста «Мостинська» Львівської митниці, в якості гуманітарної допомоги ввезено легковий автомобіль марки «Volvo» моделі «ХC-90», іноземної реєстрації з номерним знаком «JSJ44G» номер кузова НОМЕР_9 .

В подальшому, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинам, у невстановлений час та місці вищевказані транспортні засоби потрапили у користування ОСОБА_4 , який усвідомлюючи, що вказані транспортні засоби являються гуманітарною допомогою, вирішив здійснити продаж таких транспортних засобів, а саме: легковий автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Touareg, легковий автомобіль марки «Nissan» моделі «X-Trail, легковий автомобіль марки «Volvo» моделі «ХC-90», з метою особистого збагачення та отримання прибутку.

З метою реалізації свого корисливого умислу направленого на незаконне використання, а саме продажу, з метою отримання прибутку товарів (предметів) гуманітарної допомоги, усвідомлюючи, що діє під час воєнного стану, розмістив оголошення про продаж вищевказаних транспортних засобів, а саме: легковий автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Touareg», легковий автомобіль марки «Nissan» моделі «X-Trail, легковий автомобіль марки «Volvo» моделі «ХC-90», на загальнодоступному сайті оголошень ІНФОРМАЦІЯ_2 з відображенням власного мобільного номеру для зворотного зв`язку НОМЕР_10 .

У подальшому, а саме 11.07.2024, громадянин ОСОБА_5 з метою придбання для потреб ЗСУ транспортних засобів високої прохідності, переглядав оголошення на сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 де виявив транспортні засоби, які його зацікавили, а саме: легковий автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Touareg» 2007 року випуску, реєстраційний номер « НОМЕР_11 » (вартістю 4700 євро, що на той час складало 203 745 грн.); легковий автомобіль марки «Nissan» моделі «X-Trail» 2005 року випуску реєстраційний номер « НОМЕР_12 » (вартістю 3200 євро, що на той час складало 140 288 грн.); легковий автомобіль марки «Volvo» моделі «ХC-90» реєстраційний номер « НОМЕР_13 » (вартістю 4200 євро, що на той час складало 184 128 грн.), в результаті чого за наявним в оголошеннях номером телефону НОМЕР_10 , який належить ОСОБА_4 , домовився з останнім про зустріч з метою огляду відповідних транспортних засобів.

Приблизно о 17:00 годині 16.07.2024 ОСОБА_5 , за попередньою домовленістю з ОСОБА_4 прибув на визначене місце останнім для огляду транспортних засобів, а саме до м. Херсон, біля центрального автовокзалу, неподалік площі Привокзальної, 1, де на відкритій ділянці місцевості знаходились вищевказані автомобілі. За результатами огляду відповідних транспортних засобів та на прохання ОСОБА_5 , ОСОБА_4 надав для ознайомлення наявні документи на відповідні транспортні засоби, з яких ОСОБА_5 виявив, що всі транспортні засоби ввезені на територію України із-за кордону та є гуманітарною допомогою, кінцевим користувачем якої повинні бути Збройні сили України.

У той же час, 16.07.2024 за адресою: м. Херсон, біля центрального автовокзалу, неподалік площі Привокзальної, 1, при передачі від ОСОБА_5 . ОСОБА_4 грошових коштів в розмірі 200 доларів США (що на той час складало 8 200 грн.), в якості завдатку за вказані транспортні засоби, останній написав відповідну розписку та зазначив про необхідність передачі повної суми коштів за всі три автомобілі при наступній зустрічі.

На питання ОСОБА_5 щодо порядку оформлення купівлі-продажу відповідних транспортних засобів, ОСОБА_4 повідомив, що покупець передає безпосередньо йому обумовлені грошові кошти у визначеній сумі та валюті, а останній у свою чергу передає ключі від відповідних транспортних засобів із переоформленням права власності на покупця.

За таких обставин, ОСОБА_5 , розуміючи протиправність дій ОСОБА_4 , звернувся із відповідною заявою до правоохоронних органів.

У подальшому, 18.07.2024 приблизно о 15:45 годині, ОСОБА_5 діючи під контролем правоохоронних органів, за попередньою домовленістю з ОСОБА_4 , прибув за місцем розташування транспортних засобів які виставив на продажу останній, а саме: легковий автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Touareg» 2007 року випуску, реєстраційний номер « НОМЕР_11 » (вартістю 4700 євро, що на той час складало 203 745 грн.); легковий автомобіль марки «Nissan» моделі «X-Trail» 2005 року випуску реєстраційний номер « НОМЕР_12 » (вартістю 3200 євро що на той час складало 140 288 грн.); легковий автомобіль марки «Volvo» моделі «ХC-90» реєстраційний номер « НОМЕР_13 » (вартістю 4200 євро що на той час складало 184 128 грн.), які мали знаходитись поблизу будинку АДРЕСА_1 . Однак за вказаним місцем знаходився лише легковий автомобіль марки «Volvo» моделі «ХC-90» реєстраційний номер « НОМЕР_13 » на якому приїхав на зустріч ОСОБА_4 . В ході розмови ОСОБА_5 звернувся до ОСОБА_4 з проханням надати для ознайомлення документи, що посвідчують законність факту перетину державного кордону України вищевказаних транспортних засобів.

У свою чергу ОСОБА_4 , з метою реалізації своїх протиправних намірів направлених на незаконне використання, а саме продаж, з метою отримання прибутку товарів (предметів) гуманітарної допомоги у вигляді вказаних транспортних засобів, пред`явив для ознайомлення ОСОБА_5 (без передачі в руки) документи, лише на автомобіль марки «Volvo» моделі «ХC-90» іноземної реєстрації з номерним знаком «JSJ44G» з яких вбачалось, що вказаний транспортний засіб є гуманітарною допомогою для потреб Збройних Сил України, стосовно інших двох автомобілів, ОСОБА_4 повідомив, що вони із документами знаходяться у м. Херсоні та після передачі грошових коштів, останній передасть ОСОБА_5 вказані два автомобілі та документи на них, та повідомив, що не наддасть листи з благодійного фонду після розрахунку за вказані транспортні засоби.

Після нетривалої розмови, ОСОБА_5 висловив готовність розрахуватись за вищевказані автомобілі у загальній сумі 13 000 доларів США (що еквівалентно 539 110 гривень за офіційним курсом НБУ станом на 18.07.2024), та передав вказані грошові кошти ОСОБА_4

18.07.2024 в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.201-2 КК України затримано ОСОБА_4 , в ході особистого обшуку якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Realme» моделі «C-53» НОМЕР_1 , imei НОМЕР_2 , imei- 2 - НОМЕР_3 , серійний номер НОМЕР_4 , із сімкартою за номером телефону НОМЕР_5 , в металевому корпусі, в полімерному прозорому чохлі, який вилучено, упаковано та опечатано до сейф-пакету № В 2008474; ключ від автомобіля марки «Volvo» моделі «ХC-90» іноземної реєстрації з номерним знаком «JSJ44G».

19.07.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.201-2 КК України.

19.07.2024 слідчим винесено постанову про визнання речовим доказом у даному кримінальному провадженні вищевказаних речей, вилучених в ході особистого обшуку ОСОБА_4 .

Санкцією ч. 3 ст. 201-2 КК України, за якою ОСОБА_4 повідомлено про підозру, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, та відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення віднесено до категорії тяжких злочинів.

Згідно ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, процесуальними джерелами яких можуть бути показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст. 98 КІІК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно частин 1 та 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, у тому числі, враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на викладене, у зв`язку з доведеністю існування сукупності підстав та розумних підозр вважати, що зазначені в клопотанні матеріальні об`єкти зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також у зв`язку із доведеністю прокурором можливості конфіскації вказаного майна як виду покарання, та наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, щодо можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання та наявність підстав для його задоволення. При цьому слідчим суддею враховується розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 задовольнити частково.

Накласти арешт на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон марки «Realme» моделі «C-53» НОМЕР_1 , imei НОМЕР_2 , imei- 2 - НОМЕР_3 , серійний номер НОМЕР_4 , із сімкартою за номером телефону НОМЕР_5 , в металевому корпусі, в полімерному прозорому чохлі, який вилучено, упаковано та опечатано до сейф-пакету № В 2008474; ключ від автомобіля марки «Volvo» моделі «ХC-90» іноземної реєстрації з номерним знаком «JSJ44G» із забороною розпорядження та користування вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити прокурору Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 .

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1