Провадження № 1-кп/638/1934/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського районного суду м. Харкова обвинувальний акт у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001708 від 14.08.2024 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, неодруженого, із неповною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, раніше не судимого, який зареєстрований та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

13.08.2024 о 12 год. 14 хв., ОСОБА_4 знаходячись у приміщенні магазину «АТБ», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , підійшов до камери для зберігання речей під № 16, всередині якої побачив належний потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 жіночий рюкзак бордового кольору з логотипом «Adidas».

У цей момент у ОСОБА_4 виник раптовий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у сховище.

ОСОБА_4 , у період дії воєнного стану, будучи обізнаним про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», продовженого Указом Президента України № 469/2024 від 08.08.2024, затвердженого Законом України № 3891-1Х від 23.07.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», реалізуючи свій злочинний намір, діючи з прямим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до сховища, де зберігалось майно потерпілої ОСОБА_5 , переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна та подальшого обернення його на свою користь, розуміючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями не спостерігають оточуючі, ОСОБА_4 відчинив ключем камеру для зберігання речей під № 16 та дістав звідти жіночий рюкзак бордового кольору з логотипом «Adidas» білого кольору, вартістю - 1096 грн. 20 коп., всередині якого знаходився: жіночий гаманець бордового кольору, шкіряний, вартістю - 854 грн. 05 коп.; портативний зарядний пристрій (Power Bank - зовнішній акумулятор), торгівельної марки «Xiaomi», модель «PLM13ZM», в корпусі білого кольору, USB-С із двосторонньою швидкою зарядкою, серійний номер: 22475/21062906, ємність акумулятора складає 20 000 mAh, вартістю - 1214 грн. 10 коп.; кабель типу «USB» рожевого кольору, вартістю - 172 грн. 90 коп.; бездротові навушники торгівельної марки «Apple», моделі «AirPods Pro 2021», «A2084», версія «6А326», серійний номер «GX9GRH3Q1059», білого кольору, вартістю - 9353 грн. 70 коп.; чохол напівпрозорий білого кольору до вищевказаних навушників, вартістю - 266 грн. 95 коп., грошові кошти на суму 500 гривень, які визначив предметами свого злочинного посягання.

Після чого, ОСОБА_4 , доводячи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), до кінця, разом з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись вказаним майном на свій розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 13 457,90 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_4 , вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро покаявся та пояснив, що він дійсно вчинив зазначений злочин за обставин, вказаних в обвинувальному акті.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_4 суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась надала суду заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності та згоду на розгляд справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Водночас до матеріалів справи прокурором долучено заяву потерпілої від 27.09.2024 в якій повідомила, що матеріальна шкода у цьому кримінальному провадженні відшкодована їй в повному обсязі, будь-яких претензій матеріального характеру вона не має, а також розписку від 27.09.2024 про отримання від слідчого викраденого в неї майна.

Враховуючи, що ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав свою вину у повному обсязі, не оспорював обставини вчинення ним кримінального правопорушення, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюрей проти Сполученого Королівства).

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_4 скоїв тяжкий злочин, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, має інвалідність 3 групи по зору, на підтвердження чого ним надано копію посвідчення серія НОМЕР_1 , оригінал якого оглянуто в судовому засіданні.

Обставинами, що пом`якшують покарання по справі є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання по справі не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

За таких обставин, для досягнення мети покарання визначеної ст. 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки саме така міра покарання буде необхідною та достатньою для його виправлення, а також попередження вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 75 КК України суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у вигляді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі та позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Отже, враховуючи те, що наявні обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відсутність тяжких наслідків від вчинення кримінального правопорушення та обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відсутність претензій матеріального і морального характеру з боку потерпілої, суд вважає можливим звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням із застосуванням ст. ст. 75, п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки ОСОБА_4 можливо виправити без реального відбуття покарання.

Запобіжний захід, обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації, передбаченої ст. ст. 96-1, 96-2 КК України - відсутні. Цивільний позов по справі не заявлений. Арешт накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.09.2024 - зняти. Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати вирішити відповідно до ст. 122, 124 КПК України, які передбачають, що у випадку винесення обвинувального вироку, суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати про притягненню експерта. Згідно довідки № 7579 від 27.09.2024 про витрати на проведення експертизи, дані витрати становлять 3029,12 грн, які повинні бути стягнуті на користь держави.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на строк 3 (три) роки, якщо він протягом випробувального строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз у сумі 3029, 12 грн (три тисячі двадцять дев`ять грн. 12 коп.).

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.09.2024 - зняти.

Речові докази, а саме: бездротові навушники торгівельної марки Apple модель AirPods, які вилучено та поміщено до полімерного експертного сейф-пакету під № CRI1087772 та опечатано; портативний зарядний пристрій POWER BANK 20 000 mah торгівельної марки Xiaomi білого кольору разом зі шнуром заряду рожевого кольору, який вилучено та поміщено до полімерного експертного сейф-пакету під № CRI1087773; рюкзак бордового кольору з принтом «Adidas» білого кольору, який вилучено та поміщено до полімерного сейф-пакету №WAR1649919; банківські карти з чипом у кількості чотири штуки, які вилучено та поміщено до полімерного сейф-пакету № CRI108777, вважати повернутими потерпілій ОСОБА_5 згідно розписки.

Вирок може бути оскаржений до Харківського Апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1