ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

підозрюваної ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування №0002446 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2024 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, із вищою освітою, одруженої, яка займає посаду начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності головного бухгалтера Управління соціальної політики Южненської міської ради Одеського району Одеської області, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2024 року, клопотання старшого слідчого-криміналіста слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_9 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_6 , подане в межах кримінального провадження № 0002446, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 серпня 2024 року, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задоволено.

Застосований до ОСОБА_8 , під час досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено в межах строку досудового розслідування до 30 жовтня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Рішення суду обґрунтовано тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`ятнадцяти років до довічного позбавлення волі, відповідно, підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, зокрема на тимчасово окупований території.

Також, підозрювана може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення, може дистанційно видалити з мережі інтернет відомості листування.

Слідчий суддя зазначив, що продовжує існувати ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_8 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також на інших причетних до вчинення злочину осіб, які на даний час органом досудового не встановлені, що, у випадку застосування до підозрюваної запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, створить передумови для продовження її спілкування з вказаними особами та здійснення впливу на свідків у даному кримінальному провадженні.

Крім того, існують обставини, що ОСОБА_8 буде мати можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Продовження передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику обумовлена певними обставинами та характером інкримінованого підозрюваній ОСОБА_8 злочину, зокрема, залишаючись на волі за місцем свого проживання у м. Одеса, саме у тій частині області, де на теперішній час розміщуються підрозділи Збройних Сил України та інші утворені відповідно до законів України військові формування, остання буде мати можливість продовжити вчиняти протиправну діяльність.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вирішив не визначати розмір застави.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Разом з апеляційною скаргою захисник подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

В клопотанні про поновлення строку захисник ОСОБА_7 , як на підставу для поновлення строку апеляційного оскарження, посилається на несвоєчасне отримання повного тексту оскарженої ухвали, який був виготовлений тільки 04 жовтня 2024 року, тобто вже після строку апеляційного оскарження, у зв`язку з чим вважає, що строк пропущений з поважних причин і з підстав, які не залежали від волі учасників судового розгляду, тому просить поновити строк на апеляційне оскарження.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого скасувати з підстав невідповідності висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам справи, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та відмовити в задоволенні клопотання про продовження застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою. Вважає, що до клопотання слідчого долучені документи свідчать про порушення права на захист, що виключає законність постановленого рішення суду, оскільки копія клопотання та доданих матеріалів не надані стороні захисту не пізніше ніж за три години до початку його розгляду. Надані стороні захисту матеріали не містять Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань про початок досудового розслідування відносно ОСОБА_8 . Відсутня ухвала суду про надання дозволу на проведення НСРД відносно ОСОБА_8 з втручанням в її особисте життя та порушенням таємниці її спілкувань за телефоном.

Також захисник зазначає, що прокурором не доведено наявність та продовження ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Вважає, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_8 не містить відомостей про склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК.

Також захисник посилає на необґрунтованість висновків слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК та такими, що зроблені з порушенням вимог ст. 62 Конституції України. Обґрунтування ризиків захисник вважає формальним обґрунтуванням сторони обвинуваченням, що не підтверджується належними доказами таких доводів сторони обвинувачення, є абстрактними, а також не відображає реальність таких ризиків.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення захисника та підозрюваної на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, які наполягали на її задоволенні, просили скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвали слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Правило дотримання строку на оскарження ухвали слідчого судді з дня її оголошення, передбачене п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, надає потенційному заявникові достатньо часу для роздумів стосовно подачі апеляційної скарги, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції. Це правило чітко визначає як для осіб, так і для органів влади період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності.

За змістом ч. 1 ст. 117 КПК України строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Зазначені обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

З цього питання Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у своїй постанові від 27.05.2019 (справа № 461/1434/18, провадження № 51-6470 кмо 18) зробила правовий висновок про те, що у випадку, коли слідчий суддя з посиланням на ч.2 ст. 376 КПК України постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив в інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини ухвали.

Натомість у випадку необізнаності у заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК України.

Свою правову позицію щодо тлумачення поняття поважності причин, які можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, неодноразово висловлював у своїх рішеннях Верховний Суд. Зокрема у Постанові Першої судової палати ККС ВС від 30 жовтня 2018 року (справа №299/2987/15-к провадження № 51-4594 км18) зазначено наступне.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява №32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).

Частиною 1 статті 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин. Отже, в ініційованому учасником кримінального провадження клопотанні про поновлення процесуального строку має бути наведено причини, через які цей строк пропущено.

При цьому Суд визначив, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.

Як вбачається з матеріалів судового провадження розгляд клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та ухвалення місцевим судом оскаржуваної ухвали відбулися 26 вересня 2024 року. Натомість цього дня судом було оголошено лише вступну та резолютивну частину свого рішення.

У свою чергу матеріали справи не містять підтвердження тому, що захиснику ОСОБА_7 надсилався повний текст ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.09.2024 року. Строк подання апеляційної скарги спливав 01 жовтня 2024 року, що свідчить про відсутність у захисника достатнього часу для ознайомлення з мотивами прийнятого судом рішення та підготовки і подання апеляційної скарги.

Враховуючи приписи п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України та вищенаведені правові позиції, як Об`єднаної палата ККС ВС, так і Першої судової палати ККС ВС, суд апеляційної інстанції вважає, що у даній справі наявні поважні причини, які унеможливили захисника своєчасно звернутися з апеляційною скаргою до суду у визначений законом строк, а тому цей строк підлягає поновленню відповідно до приписів ч. 1 ст. 117 КПК України.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

За змістом ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з положеннями частини третьої, четвертої та п`ятої статті 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону слідчий суддя дотримався у повному обсязі.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є запобіжні заходи.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а статтею 18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

ЄСПЛ стверджує, що вимога законності не може бути задоволена лише шляхом дотримання національного законодавства, яке само по собі повинно відповідати Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Плесо проти Угорщини»), тому позбавлення волі може бути цілком законним з точки зору внутрішнього права, однак, бути свавільним, виходячи зі змісту Конвенції, порушуючи тим самим її положення (рішення ЄСПЛ у справі «А. та інші проти Об`єднаного Королівства»).

З наведеного витікає, що рішення суду про продовження строку дії до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень ЄСПЛ.

Так, у справі «Маккей проти Об`єднаного Королівства» ЄСПЛ зазначив, що основна мета статті 5 Конвенції полягає у запобіганні свавільного або безпідставного позбавлення волі особи.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Мотивуючи своє рішення про задоволення клопотання слідчого та необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_8 в межах строку досудового розслідування, слідчий суддя в ухвалі зазначив про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_8 злочину за ч. 2 ст. 111 КК України, а також, що встановлені слідчим суддею ризики, передбачені п.п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя зазначив, що прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що продовжують існувати дотепер ризики можливих спроб підозрюваної ОСОБА_8 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають суттєве значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється.

На підтвердження продовження існування передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику свідчать такі обставини, як тяжкість покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років або довічне позбавлення волі, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання її винуватою та вагомість наявних доказів про вчинення останньою інкримінованого злочину, що може спонукати останню переховуватися від органів досудового розслідування та суду шляхом зміни місця свого проживання, у тому числі, шляхом виїзду за кордон або окупованої території.

Крім того, продовжують існувати ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, адже ОСОБА_8 перебуваючи на свободі, буде мати можливість знищити (видалити дистанційно з іншого пристрою відомості листування), сховати та спотворити будь-які предмети та речі, що мають істотне значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Продовжує існувати ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_8 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також на інших причетних до вчинення злочину осіб, які на даний час органом досудового не встановлені, що, у випадку застосування до підозрюваної запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, створить передумови для продовження її спілкування з вказаними особами та здійснення впливу на свідків у даному кримінальному провадженні.

До того ж, за цих обставин ОСОБА_8 буде мати можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Продовження передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику обумовлена певними обставинами та характером інкримінованого підозрюваній ОСОБА_8 злочину, зокрема, залишаючись на волі за місцем свого проживання у м. Одеса, саме у тій частині області, де на теперішній час розміщуються підрозділи Збройних Сил України та інші утворені відповідно до законів України військові формування, остання буде мати можливість продовжити вчиняти протиправну діяльність. Тим більше, враховуючи лояльне налаштування ОСОБА_8 до т.зв. «ДНР» та окупаційних військ РФ, не продовження підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може створити передумови для вчинення нею нового кримінального правопорушення, або продовження злочину в якому підозрюється. Відтак, слідчий суддя погодився із заявленими прокурором ризиками, передбаченими п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і визнав продовження існування цих ризиків доведеними у повній мірі.

З такими висновками слідчого судді погоджується й суд апеляційної інстанції.

Апеляційним судом встановлено, що групою слідчих слідчого відділу 2 управління (с дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях розслідується кримінальне провадження № 0002446 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 серпня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань встановлено, що 01.05.2024 року внесені відомості про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 111 КК України за № 0001312.

В межах кримінального провадження № 0001312 від 01.05.2024 року в порядку ст. 208, 615 КПК України ОСОБА_8 була затримана 30.07.2024 року.

30.07.2024 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01.08.2024 року до підозрюваної ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 14 години 45 хвилин 27 вересня 2024 року, без визначення розміру застави.

Постановою прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_6 з матеріалів кримінального провадження № 0001312 від 01.05.2024 року в окреме провадження виділені матеріали кримінального провадження № 0002446 від 07.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Постановою заступника керівника Донецької обласної прокуратури ОСОБА_10 від 23 вересня 2024 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002446 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 серпня 2024 року за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України продовжений до 3 місяців, тобто до 30 жовтня 2024 року.

Отже, колегія суддів апеляційного суду вважає правильними висновки слідчого судді, який, з дотриманням вимог ст.ст. 197, 199 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою та належним чином мотивував своє рішення про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_8 в межах строку досудового розслідування, тобто до 30 жовтня 2024 року, без визначення розміру застави.

На переконання апеляційного суду вищенаведені обставини виправдовують подальше тримання підозрюваної ОСОБА_8 під вартою та відсутність підстав для застосування до неї більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони не зможуть забезпечити належне виконання ним покладених на неї процесуальних обов`язків. Тому подальше продовження тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_8 не порушує її права на свободу та особисту недоторканість, справедливий суд та ефективний засіб юридичного захисту, гарантованих статтями 5,6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недоведеність існування підстав для продовження стосовно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відсутність будь-яких обґрунтувань того, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного є безпідставними та суперечать матеріалам кримінального провадження.

Також, колегія суддів вважає, що аргументи захисника та його посилання на наявність у підозрюваної ОСОБА_8 постійного місця реєстрації та проживання, міцних соціальних зв`язків, позитивної характеристики, відсутності судимостей, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки це не спростовує висновку слідчого судді про те, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Також колегія суддів вважає, що слідчим суддею, були належним чином враховані положення п. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України та обґрунтовано прийнято рішення про недоцільність у даному випадку визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника є безпідставною та задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2024 року є законною, обґрунтованою, вмотивованою і відповідає вимогам ст.370 КПК України, та відсутні підстави для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 та 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Задовольнити клопотання захисника ОСОБА_7 та поновити йому строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2024 року, якою відносно ОСОБА_8 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 30 жовтня 2024 року включно, без внесення застави, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4