Провадження № 1-кс/204/3061/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000605, -

встановив:

До суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000605. В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні ВП N6 Дніпровського РУП ГУНП B Дніпропетровській області перебували кримінальні провадження No 0000606 та N0000605, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч, 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України. 22 листопада 2018 року гр. ОСОБА_5 , на підставі договору купівлі-продажу N 9238 від 22.11.2018, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , придбала у невстановлених осіб квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка була предметом кримінально протиправних дій та відчужена за підробленими документами. В подальшому на квартиру був накладений арешт на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_7 від 04 листопада 2020 року. Однак жодної ухвали про арешт вказаного майна стороні захисту не було вручено. Фактично в порушення вимог статтей 172, 173 КПК України слідчим СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 не було повідомлено про розгляд питання накладення арешту на майно ОСОБА_5 , так і не було надіслано їй ухвалу про накладення арешту. Крім того, після накладення арешту на вказане майно жодних слідчих (розшукових) дій стосовно «майна» стороною обвинувачення не здійснювалося. Враховуючи, що «майно» не є та ніколи не були об`єктом чи знаряддям будь-якого кримінального правопорушення, то арешт на таке майно було накладено необґрунтовано. Так, 30.12.2020 кримінальне провадження за N0000606 об?єднане прокурором з кримінальним провадженням за N0000605. B подальшому 10.06.2021 кримінальне провадження за №0000605 від 01.09.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч, 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, направлено за підслідністю до ВП N 6 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, для подальшого здійснення досудового розслідування. Згідно відповіді заступника начальника СВ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 04.09.2023 вих. N43.6/47A3, прокурором ОСОБА_9 кримінальне провадження за N0000606 об?єднане з кримінальним провадженням за N0000605, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, а саме: не встановлено підозрюваних, проте є підстави вважати, що кримінальні правопорушення вчинені однією особою (особами). Разом з тим, арешт майна був накладений у кримінальному провадженні за №0000606 однак після 30.12.2020 зазначений арешт майна вже відноситься до кримінального провадження за N0000605 після їх об?єднання. Однак слідчим не здійснено жодних слідчих (розшукових) дій направлених на спростування або підтвердження вчинення кримінальних правопорушень та 02.03.2022 слідчим прийнято рішення про закриття кримінального правопорушення передбаченого N0000605 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. На теперішній час кримінальні провадження закриті, однак арешт квартири не був знятий. Вважають, що необхідність в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, оскільки процесуальне рішення по кримінальному провадженні прийнято, у зв?язку з чим необхідно зняти арешт майна. У зв?язку з тим, що арешт на «майно» було накладено необґрунтовано, такий арешт порушує конституційні права ОСОБА_5 , а тому підлягає скасуванню. Просили скасувати накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_7 у справі N.202/6594/20 арешт на нерухоме майно, а саме: АДРЕСА_1 , яку було вилучено у ОСОБА_5 в межах проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000605.

В судовому засіданні захисник підтримала клопотання, посилаючись на обставини, викладенні у клопотанні, просила скасувати арешт на майно.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання про скасування арешту. Зазначивши, що 08.11.2023 року прийнято рішення про скасування постанови про закриття кримінального провадження, досудове розслідування триває, тому підстави для скасування арешту відсутні. Просив долучити копію постанови від 08.11.23 року про скасування постанови про закриття кримінального провадження.

Дослідивши надані матеріали, вислухавши захисника, думку прокурора, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ст. 84 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно зі ст. 4 Конвенції Ради Європи «Про відмивання, виявлення, вилучення і конфіскацію доходів, одержаних злочинним шляхом, та про фінансування тероризму» (ратифіковану Законом України N 2698-VI від 17.11.2010) - «слідчі і тимчасові заходи» - Кожна Сторона зобов`язана вжити такі заходи, які можуть знадобитися для можливості її здатності швидко визначити, виявити, заблокувати або заарештувати майно, яке підлягає конфіскації для того, щоб, зокрема, сприяти здійсненню конфіскації надалі.

Згідно зі ст. 5 даної Конвенції, держава Україна зобов`язана вжити заходів, які можуть знадобитися для того, щоб забезпечити застосування заходів щодо блокування, арешту та конфіскації також до:a) майна, в яке були перетворені або конвертовані доходи;

b) майна, отриманого із законних джерел, якщо до нього було повністю або частково приєднані доходи, отримані злочинним шляхом; c) прибутку або інших вигод, отриманих від доходів, від майна, в яке були перетворені або конвертовані доходи, отримані злочинним шляхом, або від майна, до якого залучені доходи, отримані злочинним шляхом.

Згідно із ч. 2 ст. 167, ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт на майно може бути накладений зокрема у випадку, якщо речі, документи, гроші, тощо набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них або на які було спрямоване кримінальне правопорушення, речі, документи підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2020 року в рамках кримінального провадження №0000606 накладено арешт на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною будь-яким особам відчуження та розпорядження вказаним майном. Згідно вказаної ухвали, арешт накладений з метою збереження речових доказів. Згідно відповіді заступника начальника СВ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 04.09.2023 вих. N43.6/47A3, кримінальне провадження за N0000606 об?єднане з кримінальним провадженням за N0000605, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України. Захисник звернулася до суду з клопотанням про скасування арешту майна, зазначивши, що постановою слідчого від 02.03.2022 року прийнято рішення про закриття кримінального провадження N0000605 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із чим, потреба у накладенні арешту на майно відпала. Однак, згідно постанови заступника керівника Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_10 від 08.11.2023 року, постанову слідчого СВ ВП№6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 02.03.2022 року про закриття кримінального провадження №0000605 скасовано.

В судовому засіданні прокурором доведено, що триває досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000605, вищевказане майно є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та ухвалою слідчого судді від 04.11.2020 року на майно накладений арешт.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що триває досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000605, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів, запобігання зникнення чи відчуження майна, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину. Доказів негативних наслідків від застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, адвокатом не надано та в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000605 є недоведеним та не знайшло свого підтвердження під час судового засідання, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372 КПК України, -

постановив:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000605 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1