УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000734 від 12.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 15.07.2024 року в рамках кримінального провадження № 0000734 від 12.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 06 з посиланням на те, що арешт було накладено необґрунтовано.

ОСОБА_3 подала до суду заяву, в якій просила розглянути клопотання без її участі та зазначила, що вимоги клопотання підтримує в повному обсязі.

Прокурор Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 подав до суду заяву, в якій просив розглянути клопотання без його участі.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Приймаючи до уваги заяви учасників процесу, дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 15.07.2024 року в рамках кримінального провадження № 0000734 від 12.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України було накладено арешт на: квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 06 з метою забезпечення можливого покарання у вигляді конфіскації майна.

До клопотання заявниці про скасування арешту майна не долучені докази, які б підтверджували те, що в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна відпала потреба.

Оскільки на даний час кінцеве рішення в рамках кримінального провадження ще не прийняте, підстав для скасування арешту наразі немає, а тому слідчий суддя приходить до переконання, що подане клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000734 від 12.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1