Справа №932/8800/24
Номер провадження №1-кс/932/3201/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 про арешт майна,

в межах кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0003302 від 26.09.2024, за ч.2 ст.194 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

30.09.2024 (подане до відправлення 26.09.2024) до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого в якому він просить слідчого суддю накласти арешт на вилучені під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, речові докази, шляхом позбавлення права на користування, відчуження, розпорядження ними, а саме на:

-мобільний телефон марки марки Realme 6, синього кольору в чохлі чорного кольору, з сім картками мобільних операторів Lifecell НОМЕР_1 , Київстар НОМЕР_2 , imei 1: НОМЕР_3 , imei 2: НОМЕР_4 , без захисного паролю та блокнот з чорновими записами які було поміщено до спец.пакету №KIV3103299.

-мобільний телефон марки Sigma чорного кольору та картку Пумб Банку № НОМЕР_5 , які було поміщено до спец.пакету №KIV3103298.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що вказані речі можуть зберігати на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Сторони в судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомили, були сповіщені належним чином.

Розглянувши клопотання, дослідивши надані додатки до клопотання, виходжу з наступного.

Досудовим розслідуванням встановлено, що До ЧЧ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення, що близько 23.35 год. 25.09.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 здійснив пошкодження чужого майна шляхом підпалу, а саме: автомобіля «Volkswagen Caravelle» н.з. НОМЕР_6 , що знаходиться в користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

26.09.2024 року в порядку ст. 208 КПК України було затримано гр. ОСОБА_5 , та в ході проведення особистого обшуку затриманого було виявлено та вилучено вищевказані речі.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За приписами ч.2 вказаної статті, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За приписами ч.3 вказаної статті, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Оцінивши надані докази слідчий суддя приходить до переконання про доведення обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування арешт, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням.

Враховуючи, що на вищевказаних реччах може зберігатись інформація для доведення чи спростування події злочину та вини особи, яка вчинила правопорушення є доцільним накладення у вигляді заборони на розпорядження, відчуження та користування майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого - задовільнити.

Накласти арешт із забороню відчуження, користування та розпоряджання на майно, яке вилучене в ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 , а саме:

-мобільний телефон марки марки Realme 6, синього кольору в чохлі чорного кольору, з сім картками мобільних операторів Lifecell НОМЕР_1 , Київстар НОМЕР_2 , imei 1: НОМЕР_3 , imei 2: НОМЕР_4 , без захисного паролю та блокнот з чорновими записами;

-мобільний телефон марки Sigma чорного кольору та картку Пумб Банку № НОМЕР_5 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала складена та проголошена 04.10.2024

Слідчий суддя ОСОБА_1