УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження за скаргою

31.10.2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , розглянувши скаргу потерпілого ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи СД ВП №4 ОРУП №1, яка в рамках кримінального провадження №000147 від 16.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, протягом трьох років не вчинила жодних слідчих (розшукових) дій для встановлення обставин кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила, та не виконала письмові вказівки начальника ВД ГУНП в Одеській області від 15.10.2004,

ВСТАНОВИВ:

30.10.2024 до Київського районного суду м.Одеси надійшла скарга потерпілого ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи СД ВП №4 ОРУП №1, яка в рамках кримінального провадження №000147 від 16.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, протягом трьох років не вчинила жодних слідчих (розшукових) дій для встановлення обставин кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила, та не виконала письмові вказівки начальника ВД ГУНП в Одеській області від 15.10.2004.

ОСОБА_2 просить зобов`язати уповноважену особу СД ВП №4 ОРУП №1 в рамках кримінального провадження №000147 від 16.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, виконати письмові вказівки начальника ВД ГУНП в Одеській області від 15.10.2004.

Дослідивши скаргу і надані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про те, що відповідно до ч.4 ст.304 КПК України необхідно відмовити потерпілому у відкритті провадження за скаргою, оскільки скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягають оскарженню відповідно до ст.303 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, дізнавача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Дотримання процедури, встановленої законом, є важливою гарантією права кожного на свободу та особисту недоторканність в розумінні ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У рішенні від 21 листопада 2019 року у справі «Мельник проти України» (CASEOFMELNYKv.UKRAINE) (заява № 72286/01) Європейський Суд з прав людини наголосив, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Виходячи також з правового висновку Об`єднаної палати Касаційного Кримінального суду Верховного Суду від 21 травня 2021 року за єдиним унікальним номером судової справи 646/3986/19, у випадку, коли нормами КПК, якими регламентовано загальні правила застосування норм КПК, прямо не закріплено алгоритму дій слідчого судді у випадку, якщо клопотання не підлягає розгляду в цьому суді, то останнє може бути вирішено через застосування ч.6 ст.9 КПК України та положень засади диспозитивності, зокрема, ч.3 ст.26 КПК України, згідно з якою слідчий суддя, вирішує лише ті питання, що не тільки винесені на його розгляд сторонами, але й віднесені до його повноважень цим Кодексом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 304 і 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою потерпілого ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи СД ВП №4 ОРУП №1, яка в рамках кримінального провадження №000147 від 16.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, протягом трьох років не вчинила жодних слідчих (розшукових) дій для встановлення обставин кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила, та не виконала письмові вказівки начальника ВД ГУНП в Одеській області від 15.10.2004

Скаргу разом з усіма доданими до неї документами повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом п`яти діб з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1