1-кп/703/339/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2024 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Сміла кримінальне провадження № 0000125 від 06 лютого 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ст. Тбіліська, Тбілінського району Краснодарського краю РФ, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, пенсіонера, інваліда 2 групи, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 369 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 06.02.2024 близько 13 год. 00 хв. на автодорозі в напрямку с. Миколаївка Тернівської ОТГ Черкаського району Черкаської області на відстані близько 2 км від дорожнього знаку із назвою населеного пункту, що встановлений на виїзді з с. Холоднянське Тернівської ОТГ Черкаського району Черкаської області, яка є зоною оперативного реагування ВГІ № 2 ЧРУП ГУНП у Черкаській області відповідно до наказу № 45 від 22.02.2022 ЧРУП в Черкаській області «Про створення зон оперативного реагування нарядів груп реагування патрульної поліції Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області», інспектором сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітаном поліції ОСОБА_6 та поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області сержантом поліції ОСОБА_7 , які відповідно до Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівниками правоохоронних органів, в силу ч. З ст. 18 та примітки до ст. 364 КК України являються службовими особами та відповідно до книги нарядів ВП № 2 ЧРУП ГУНП у Черкаській області № 391, несли службу у добовому наряді та зупинили автомобіль ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 за порушення вимог пп. е, п. 31.4.7 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, яким керував ОСОБА_5 . Відповідно до п. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» працівники поліції повідомили ОСОБА_5 , що відповідно до вимог п. 1 ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію» ведеться відеозйомка. На вимогу поліцейських, згідно п. 2.4 Правил дорожнього руху України, пред`явити для перевірки документи зазначені в п. 2.1 Правил дорожнього руху України, а саме посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, ОСОБА_5 надав паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 . В ході перевірки працівниками поліції за ІІПС МВС (інтегрована інформаційно-пошукова система МВС) посвідчення водія ОСОБА_5 було встановлено, що останній позбавлений права керування транспортним засобом, відповідно до постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області № 703/3570/23, 3/703/1944/23, яка набрала законної сили 01.09.2023, про що було вказано ОСОБА_5 . Після чого, ОСОБА_5 , перебуваючи біля службового автомобіля «Шкода Рапід» 0951 працівників СРПП ВП №2 Черкаського РУП ГУНП В Черкаській області на автодорозі в напрямку с. Миколаївка Тернівської ОТГ Черкаського району Черкаської області па відстані близько 2 км від дорожнього знаку із назвою населеного пункту, що встановлений на виїзді з АДРЕСА_2 з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, діючи з прямим умислом, направленим на надання неправомірної вигоди службовій особі за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, достовірно знаючи, що інспектор сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_6 та поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області сержант поліції ОСОБА_7 , знаходяться при виконанні своїх службових обов`язків, звернувся до вищевказаних працівників поліції із пропозицією надання неправомірної вигоди у розмірі 10000,00 гри (десяти тисяч гривень) за не притягнення його до адміністративної відповідальності, хоча ОСОБА_5 неодноразово був попереджений співробітниками поліції про кримінальну відповідальність за пропозицію надання неправомірної вигоди працівнику поліції.

Під час досудового провадження, а саме 28 лютого 2024 року у даному кримінальному провадженні між прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_8 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора та обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності його захисника адвоката ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 470 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даних угоди обвинувачений та прокурор дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, при вищевикладених обставинах.

Також сторони узгодили покарання та погодилися на призначення покарання обвинуваченому за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

У підготовчому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та наполягав на затвердженні укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості. Наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, йому роз`яснені та зрозумілі.

Прокурор ОСОБА_3 підготовчому судовому засіданні підтримав укладену з обвинуваченим угоду щодо визнання винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, просить її затвердити та призначити узгоджене сторонами покарання.

Захисник ОСОБА_4 підтримав укладену угоду, просить її затвердити.

Вирішуючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Також відповідно до положень ч.4 ст.469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Судом встановлено, що 28 лютого 2024 року у даному кримінальному провадженні між прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_8 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора та підозрюваним ОСОБА_5 в присутності його захисника ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 470 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості, що скріплена підписами сторін, відповідно до якої ОСОБА_5 беззастережно визнав свою вину у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення; сторони погоджуються на призначення ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 369 КК України покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян .

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Під час підготовчого засідання з`ясовано у обвинуваченого ОСОБА_5 , що він повністю розуміє: права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він беззастережно визнає себе винним; вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди судом, і на яке обвинувачений погодився; наслідки невиконання цієї угоди.

Суд переконався у судовому засіданні, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому - не встановлено.

Як особа, обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є особою з інвалідністю 2 групи з дитинства.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості може бути затверджена, оскільки її умови не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, в судовому засіданні обвинувачений підтвердив можливість виконання ним взятих на себе за угодою зобов`язань.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 лютого 2024 року між прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_5 в присутності його захисника - адвоката ОСОБА_4 .

Визнати винуватим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази у кримінальному провадженні DVD-R диск із відеозаписом з нагрудної камери поліцейських залишити у матеріалах кримінального провадження.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1