В ході досудового розслідування встановлено, 22.03.2024 до ВП №1 надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що невстановлена особа, знаходячись у ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розташований по АДРЕСА_1 , надала документи, які візуально мають ознаки підробки. (ЖЄО 6570)
За результатами наданої заяви ОСОБА_5 , в ході допиту в якості свідка було встановлено, що в провадженні ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває справа про банкрутство ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (справа №908/6167/15), що є замовником будівництва двох житлових будинків за адресами АДРЕСА_2 , для будівництва яких були залучені кошти фізичних осіб інвесторів будівництва. В ч. 2 ст. 16 ЦК України до способів захисту цивільних прав, зокрема, віднесено: примусове виконання обов`язку в натурі та припинення правовідношення. Тому інвестори будівництва розділились на дві частини: одні в процедурі банкрутства вимагають повернення коштів, вкладених в будівництво, інші завершення будівництва і отримання квартир. Першу групу «ведуть» так звана ініціативна група у складі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , що і звернулась з заявою про звернення злочину до поліції; представництво другої групи інвесторів здійснює ОСОБА_5 з довіреністю. Зокрема, в зв`язку з невиконанням забудовником зобов`язань з передачі у власність інвесторам про інвестованих ними об`єктів нерухомості, частина фізичних осіб інвестори будівництва, звернулась з грошовими вимогами до забудовника в процесі банкрутства, вимагаючи повернення вкладених коштів. Відповідними ухвалами господарського суду грошові вимоги фізичних осіб - інвесторів будівництва були включені до реєстру кредиторів. Таким чином, частина інвесторів будівництва - фізичних осіб, звернувшись з грошовими вимогами у справі про банкрутство, обрали способом захисту своїх порушених прав - припинене правовідносин з будівництва і повернення сплачених за покупку квартир грошових коштів. В той час як інша частина інвесторів будівництва - фізичних осіб способом захисту своїх порушених прав обрали спонукання до виконання зобов`язань в натурі, тобто завершення будівництва і передачі квартир у власність інвесторів. Ці способи захисту є взаємовиключними: вимагаючи повернення вкладених в будівництво коштів, інвестори не можуть одночасно вимагати отримання квартир, і навпаки: вимагаючи повернення грошей, інвестори не можуть вимагати отримання квартир вимагаючи виконання зобов`язань в натурі, інвестори не мають права вимагати повернення вкладених в будівництво коштів. Всупереч викладеному, фізичні особу інвестори будівництва, грошові вимоги яких вже були включені до реєстру кредиторів, додатково звернулись з позовними заявами про визнання права власності на майнові права на квартири. Але вимога про стягнення коштів в процедур банкрутстві і вимога про визнання права власності на майнові права в позовному провадженні вважається подвійним стягненням. В свою чергу частина інвесторів, представництво яких я здійснюю з грошовими вимогами у справі про банкрутство не заверталися. Тим самим, на відміну від інвесторів - кредиторів у справі про банкрутство (які звернувшись з грошовими вимогами у справі по банкрутство за сою ініціативою припинили речово-зобов?язальні відносини з 2 відповідачем, а відтак втратили майнове право), вони зберегли за собою саме майнове право у зобов?язально-речових відносинах з забудовником - тобто право на отримання квартири після завершення будівництва Тому, вбачаючи свій законний інтерес у дачі недобудованих житлових будинків до комунальної власності територіальної громади м. Запоріжжя, мною була ініційована процедура передачі майна до комунальної власності, як єдиний варіант, що має правове обґрунтування, за яким можлива добудова, а відтак - здійснення належних заявнику майнових прав.
Для встановлення істини за вказаними матеріалами справи виникла необхідність в одержанні вказаних відомостей шляхом проведення слідчих (розшукових) дій, одержання тимчасового доступу до речей та документів, а саме: позовної заяви про визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва від позивача ОСОБА_7 .
Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що позовна заява ОСОБА_7 від 25.10.2023 року до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в особі ліквідатора арбітражного керуючого ОСОБА_9 про визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва, справи №908/6167/15 (908/3314/23), яка перебуває в ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_3 ) мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, необхідно отримати тимчасовий доступ до документів та можливість їх вилучення.
Тому дізнавач ІНФОРМАЦІЯ_5 старший лейтенант поліції ОСОБА_3 просила надати тимчасовий доступ до речей та документів з можливістю вилучення оригіналу, а саме: оригіналу позовної заяви ОСОБА_7 від 25.10.2023 року до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в особі ліквідатора арбітражного керуючого ОСОБА_9 про визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва у справі №908/6167/15 (908/3314/23), яка перебуває у володінні ІНФОРМАЦІЯ_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .
Дізнавач ІНФОРМАЦІЯ_5 старший лейтенант поліції ОСОБА_3 клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити за викладених у ньому обставин. Таким чином підтвердила свою зацікавленість у розгляді зазначеного клопотання, про що подала відповідну заяву.
Представник особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, до суду не з`явився, був викликаний судовою повісткою, шляхом направлення на електронну пошту.
неявка останнього відповідно до вимог ст. 163 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.
Оскільки у судове засідання не з`явилися всі учасники процесу, слідчий суддя вважав за можливе розглянути клопотання за їх відсутності без проведення технічної фіксації в порядку ч. 4 ст. 107 КПК України.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити частково.
Подане до суду клопотання відповідає вимогам, регламентованим ч. 2 ст. 160 КПК України.
Виходячи зі змісту вимог ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним із яких є тимчасовий доступ до речей і документів.
Частиною першою статті 160 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.
За правилами ст. 40-1 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого, а відтак відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України, за погодженням з прокурором звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням.
Згідно ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, окрім іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення),винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення тощо.
Статтями 159-166 КПК України встановлено відповідний порядок процесуальних дій щодо збирання доказів, які передбачають тимчасовий доступ до речей і документів.
Нормою ч. 1 ст. 159 КПК України визначено, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх.
Відповідно до ч. 2 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Згідно частин 5 статті 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Частиною 7 ст. 163 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
Аналізуючи вищевказані норми кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що дозвіл на вилучення речей і документів може бути надано слідчому/дізнавачу або прокурору лише при наявності достатніх підстав вважати, без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
Слідчий суддя вважає доведеним, що документи, до яких дізнавач просить надати тимчасовий доступ, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відомості, які містяться у вказаних документах, можуть бути використані як докази, в інший спосіб довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, неможливо, що виправдовує застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.
Разом з тим, не зазначила про наявність достатніх підстав вважати, що без вилучення вказаних у клопотанні документів існує реальна загроза їх зміни або знищення чи таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу.
Таким чином, досягнення зазначеної дізнавачем в клопотанні мети отримання доступу до документів, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, може бути на цьому етапі досудового розслідування здійснено без вилучення оригіналів вищевказаних документів, а тому слід надати дозвіл на тимчасовий доступ до вказаних у клопотанні речей та документів з можливістю зняття їх копій, однак без вилучення їх оригіналів.
Таким чином, клопотання дізнавача необхідно задовольнити частково.
Керуючись ст.ст. 159, 163164, 369372 КПК України, слідчий суддя
Клопотання дізнавача СД відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 задовольнити частково.
Надати дізнавачу СД відділу поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 тимчасовий доступ до речей та документів, а саме: оригіналу позовної заяви ОСОБА_7 від 25.10.2023 року до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в особі ліквідатора арбітражного керуючого ОСОБА_9 про визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва у справі № 908/6167/15 (908/3314/23), яка перебуває у володінні ІНФОРМАЦІЯ_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , з можливістю зняття копій документів.
В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.
Визначити строк дії ухвали протягом двох місяців з дня її постановлення.
Умисне невиконання ухвали суду тягне за собою кримінальну відповідальність, передбачену ст. 382 КК України.
У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукання та вилучення вказаних документів.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1