КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/1603/2024 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
Ухвала

Іменем України

11 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0000124 за апеляційною скаргою прокурора Дніпровської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 03.11.2023 щодо обвинуваченого,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березна, Менського району, Чернігівської області, громадянина України, українця, освіта вища, пенсіонера, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст.197-1, ч. 4 ст. 358 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

представника Київської міської ради ОСОБА_9 ,

представника КП «Дарницьке ЛПГ» ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 03.11.2023 задоволено клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 .

Кримінальне провадження №0000124 від 23.12.2022 року відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст.197-1, ч. 4 ст. 358 КК України закрито, звільнено його від кримінальної відповідальності в зв`язку з дійовим каяттям.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта під час досудового розслідування в розмірі 43840 грн. 40коп.

В обґрунтування свого рішення суд зазначив, що в судовому засіданні був допитаний обвинувачений ОСОБА_7 , який повністю визнав себе винним, щиро розкаявся, фактичні обставини справи не оспорював та підтвердив вищеописані встановлені судом обставини справи. Під час розгляду клопотання суд переконався, що ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення передбачені ст.197-1ч.3 КК України, а саме самовільне будівництво будівель та споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці, зазначеній у частині першій цієї статті та ст.358ч.4 КК України - використання завідомо підробленого документа.

До цього висновку суд дійшов з огляду на те, що ОСОБА_7 підтвердив фактичні обставини вчинення кримінально протиправних діянь, які містять склад нетяжких кримінальних правопорушень передбачених ст.197-1ч.3, 358ч.4 КК України, та визнав свою вину в їх вчиненні.

Суд зазначив, що такою, яка вчинила кримінальне правопорушення вперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла кримінальних правопорушень або раніше вчинила кримінальне правопорушення, що вже втратило правове значення.

Відповідно до вимоги про судимість від 30.10.2023 ОСОБА_12 до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебував. Тобто обвинувачений є особою, яка вчинила кримінальне правопорушення вперше.

Судом встановлено, що після вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_7 щиро покаявся та активно сприяв розкриттю такого правопорушення. Так, в судовому засіданні ОСОБА_7 визнав свою вину, давав послідовні показання під час досудового розслідування, сприяв органам слідства, надавав докази про власну кримінальну діяльність, вказав місцерозташування документів, які є предметом кримінальних правопорушень, зазначив дату та період вчинення кримінальних правопорушень. Обвинувачений ОСОБА_7 щиро жалкує про вчинене.

Обвинувачений ОСОБА_7 під час досудового розслідування повністю відшкодував завдану шкоду, про що свідчить відповідна квитанція.

ОСОБА_12 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, є інвалідом 2 групи, обраний членом Української академії наук, є Заслуженим економістом України, є волонтером, бере участь у забезпеченні 112 окремої бригади сил територіальної оборони Збройних Сил України. Хоча дані обставини не мають самостійного правового значення для вирішуваного питання, проте суд враховує їх як дані що характеризують особу ОСОБА_12 .

Враховуючи, що ОСОБА_7 вперше вчинив нетяжкі кримінальні правопорушення, вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ст.197-1ч.3,358ч.4 КК України, з огляду на положення ст. 45 КК України не є корупційним кримінальним правопорушенням, після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 щиро покаявся, активно сприяв розкриттю цих правопорушень, повністю відшкодував завдану шкоду, ОСОБА_7 надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України та закриття кримінального провадження, - суд дійшов висновку про наявність правових підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ст.197-1ч.3,358ч.4 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, прокурор Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_13 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 03.11.2023 у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить її скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що як зазначено в судовому рішенні, органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувався у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 197-1, ч. 4 ст. 358 КК України. Матеріалами кримінального провадження встановлено, що вказані кримінальні правопорушення вчинені ОСОБА_7 у період з липня 2012 року по серпень 2019 року (кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 197-1 КК України) та 24.12.2021 (кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України), тобто з розривом у часі та кількість кримінальних правопорушень дорівнює двом. Таким чином, в діях ОСОБА_7 вбачається реальна сукупність кримінальних правопорушень, що унеможливлює звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, проте суд неправильно розтлумачив закон, що суперечить його точному змісту, вбачаючи в діях ОСОБА_7 ознаки ідеальної сукупності кримінальних правопорушень, а отже неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Щодо визнаних судом встановленими, обставини наявності в діях ОСОБА_7 щирого каяття, сприяння розкриттю злочину, апелянт вказує, що сприяння ОСОБА_7 у розкритті органом досудового розслідування кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується, наданням останнім доказів про власну кримінальну діяльність, зазначення місця знаходження документів, які є предметом кримінальних правопорушень, не підтверджено жодним, наданим суду стороною обвинувачення чи стороною захисту, доказом. Наявні у сторони обвинувачення протоколи допиту підозрюваного ОСОБА_7 складені під час провадження досудового розслідування, судом не досліджувались та свідчать, що останній не визнавав вину на стадії досудового розслідування та жодним чином не сприяв швидкому та якісному розкриттю кримінальних правопорушень. Визнання обвинуваченим своєї провини під час допиту останнього в судовому засіданні, без з`ясування його поведінки на стадії досудового розслідування, не може свідчити про встановлення судом обставин наявності у діях обвинуваченого сприяння у розкритті органом досудового розслідування кримінальних правопорушень.

Щодо наявності щирого каяття ОСОБА_7 апелянт зазначає, що у матеріалах кримінального провадження відсутні дані, які б свідчили про вжиття обвинуваченим активних дій, спрямованих на скасування державної реєстрації речового права на самовільно побудовані ним будівлі та споруди, а також дій, спрямованих на звільнення самовільно зайнятої та самовільно забудованої земельної ділянки площею 0,174 га та повернення її власнику в особі Київської міської ради або ж законному користувачу в особі КП "Дарницьке лісопаркове господарство". Триваюче фактичне користування обвинуваченим та членами його родини самовільно збудованими будівлями та спорудами на самовільно зайнятій земельній ділянці без вжиття заходів до усунення перешкод власнику у можливості користуватися нею (реальні заходи на усунення завданої шкоди) не може свідчити про наявність у поведінці обвинуваченого ОСОБА_7 щирого каяття до скоєного.

Апелянт вказує, що встановленими на стадії досудового розслідування обставинами, які пом`якшують покарання та можуть бути враховані при розгляді питання щодо наявності підстав для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, слід вважати - добровільне відшкодування завданого збитку, що підтверджено матеріалами кримінального провадження, встановлено під час досудового розслідування та вказано у обвинувальному акті.

Від захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_14 надійшли заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких вона просить ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 03.11.2023 - залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, думку представників Київської міської ради та КП «Дарницьке ЛПГ», які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Ухвала суду має відповідати вимогам статті ст. 370 КПК України, тобто ухвала повинна бути законною, обґрунтованою і вмотивованою. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції, звільняючи ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.3 ст. 197-1, ч.4 ст. 358 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, на підставі ст. 45 КК України виходив з того, що ОСОБА_7 вперше вчинив нетяжкі кримінальні правопорушення, які з огляду на положення ст. 45 КК України не є корупційним кримінальним правопорушенням, після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 щиро покаявся, активно сприяв розкриттю цих правопорушень, повністю відшкодував завдану шкоду, надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України та закриття кримінального провадження.

За змістом ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Оскільки однією з умов, передбачених ст. 45 КК України, є вчинення особою кримінального правопорушення (кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину) вперше, тому особу, в діях якої вбачається повторність, сукупність (крім ідеальної) чи рецидив, не можна звільняти від кримінальної відповідальності на підставі цієї статті.

Відповідно до положень ст. 33 КК України, якщо особою вчинено два або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жодне з яких її не було засуджено, визнається сукупністю кримінальних правопорушень.

Сукупність кримінальних правопорушень може бути ідеальною та реальною. Ідеальна сукупність виникає, коли особа одним суспільно небезпечним діянням вчиняє одночасно два або більше кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачено різними статтями КК. Ознаками ідеальної сукупності є вчинення кримінального правопорушення: а) одним діянням; б) в одному місці; в) одночасно, а також г) наявність усіх необхідних ознак, передбачених двома чи більше різними статями КК.

Реальна сукупність має місце в тих випадках, коли особа вчиненими в різний час окремими діяннями скоює два або більше кримінальних правопорушення, які мають різні склади і кваліфікуються окремо, або ж у ситуації, коли одне кримінальне правопорушення є умовою для вчинення іншого.

Як встановив суд першої інстанції, та як вбачається з матеріалів кримінального провадження і змісту ухвали, ОСОБА_7 обвинувачувався у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.197-1, ч. 4 ст. 358 КК України, тобто у вчиненні нетяжкого злочину та кримінального проступку, які були розділені певним проміжком часу та є окремими кримінальними правопорушеннями, які утворюють реальну сукупність, до того ж суб`єктивна сторона злочину, передбачена ч.3 ст. 197-1 КК України характеризується умисною виною, що виключає можливість звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України.

Водночас, суд першої інстанції не звернув уваги на вищенаведені правила, допустив неправильне тлумачення положень ст. 45 КК України, яке суперечить точному змісту закону і є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до безпідставного звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України та закриття у зв`язку з цим кримінального провадження.

За викладених обставин апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала Деснянського районного суду м. Києва від 03.11.2023 щодо ОСОБА_7 скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, під час якого слід врахувати наведене та ухвалити законне, обґрунтоване й вмотивоване рішення.

Керуючись ст. 376, ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 03.11.2023, якою клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 задоволено та кримінальне провадження №0000124 від 23.12.2022 щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.197-1, ч. 4 ст. 358 КК України закрито, звільнено його від кримінальної відповідальності в зв`язку з дійовим каяттям - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

__________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4