Справа № 724/2505/24
Провадження № 1-кп/724/99/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2024 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотині кримінальне провадження № 0000133 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Владична, Хотинського району Чернівецької області, освіта середньо-спеціальна, одружений, на утриманні має малолітню дитину, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 369 та ч.1 ст.382 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної із наданням публічних послуг який скоїв за наступних обставин:

01 червня 2024 року, о 01 год. 17 хв., на узбіччі вулиці Головної, поблизу перехрестя вулиць Головної та Дубковецького, що в с. Зарожани Дністровського району Чернівецької області, під час складання відносно ОСОБА_4 постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_4 , перебуваючи на передньому пасажирському сидінні службового транспортного засобу Національної поліції марки «Peugeot» моделі «301 D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , де на той момент на водійському сидінні перебував працівник поліції ОСОБА_5 , а на задньому сидінні знаходився ОСОБА_6 , чітко усвідомлюючи, що останні, є працівниками поліції і здійснюють виконання своїх службових обов`язків, за не складання відносно нього постанови про накладення адміністративного стягнення, умисно, протиправно, завуальовано, неодноразово висловлював поліцейському ОСОБА_5 пропозицію надати неправомірну вигоду та незважаючи на висловлену працівником поліції відмову і роз`яснення про наявність кримінальної відповідальності, за дачу неправомірної вигоди службовій особі, надав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 100 доларів США однією купюрою (згідно курсу НБУ станом на 01 червня 2024 року становить - 4050, 01 грн.), які поклав в салоні даного службового автомобіля на водійське сидіння.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, тобто - пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Крім того, ОСОБА_4 , 15.06.2024, всупереч постанов Хотинського районного суду Чернівецької області, які набрали законної сили та згідно яких він позбавлений права керування транспортним засобом, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, протиправно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в с. Недобоївці Дністровського району Чернівецької області, на території ТОВ « АДРЕСА_2 , усвідомлюючи те, що він позбавлений права керувати транспортними засобами, умисно, протиправно здійснив посадку до транспортного засобу марки «Scania» моделі «G420», реєстраційний номер НОМЕР_2 , керуючи яким, 15.06.2024 о 12 год. 23 хв., на пункті пропуску «Порубне», виїхав за межі території України після чого, продовжуючи керувати вказаним транспортним засобом 16.07.2024, о 19 год. 26 хв., повернувся на територію України через пункт пропуску «Орлівка», та приїхав до с. Недобоївці, чим ухилився від виконання постанов суду, що набрали законної сили.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, тобто - умисне невиконання постанов суду, що набрали законної сили.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях за ч.1 ст. 369 та ч.1 ст. 382 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, пояснив суду, що усвідомлював протиправність своїх дій коли сідав за кермо,оскільки він позбавлений права керування. 15 червня 2024 року він на пункті пропуску «Порубне» виїхав за межі території України, після чого продовжував керувати транспортним засобом та 16.07.2024 року повернувся на територію України через пункт пропуску «Орлівка» та приїхав у с.Недобоївці Дністровського району. Також вказує, що 01.06.2024 року в с. Зарожани Дністровського району під час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення надав неправомірну вигоду службовій особі, а саме грошові кошти у сумі 100 доларів США, які поклав в салоні службового автомобіля на водійське сидіння. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку та пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшовши підстави вважати, що обвинувачений себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом, суд визнає необхідним дослідити матеріали кримінальних проваджень в частині дослідження матеріалів справи та матеріалів, що характеризують особи обвинуваченого.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши відповідні матеріали судового провадження, а саме: постанову про визнання та прилучення до матеріалів досудового розслідування речових доказів, постанову про вирішення подальшої долі зберігання речових доказів, прибутковий позабалансовий ордер №168590 від 06.06.2024 року, постанову про визнання та прилучення до матеріалів досудового розслідування речових доказів, протокол огляду місця події, постанови Хотинського районного суду Чернівецької області відносно ОСОБА_4 , матеріали, що характеризують обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості поза розумним сумнівом ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих злочинів, передбачених ч.1 ст. 369, ч. 1 ст. 382 КК України.

Таким чином, дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 369 КК України, а саме пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, та за ч.1 с. 382 КК України, а саме умисне невиконання постанов суду, що набрали законної сили, кваліфіковано вірно.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до п.11 ч. 1 ст. 67 КК України є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Відповідно до ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами покарання" під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має суворо додержуватися вимог норм закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через це реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Так, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , який за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра, у лікаря - нарколога не перебуває, проживає з дружиною та малолітнім сином.

Також суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, вчинення обвинуваченим злочинів, які згідно зі ст.12 КК України класифікуються як не тяжкі злочини.

Відповідно до досудової доповіді ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, вважають, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб). На думку Дністровського РС №3 філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Отже, враховуючи всі обставини вчиненого ОСОБА_4 діяння та дані, які характеризують його особу, суд робить висновок, що обвинуваченому за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 369 КК України доцільно призначити покарання - штраф у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 369 КК України, оскільки таке покарання відповідає ступеню суспільної небезпеки ОСОБА_4 , за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 382 КК України доцільно призначити покарання - штраф у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 382 КК України, є посильним для нього фінансовим тягарем та буде достатнім для усвідомлення обвинуваченим своєї протиправної поведінки.

З матеріалів справи вбачається, що процесуальні витрати та витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не застосовувались.

У кримінальному провадженні збитки не завдано.

В ході досудового розслідування цивільний позов на заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

До речових доказів (100 доларів США, вилученої неправомірної вигоди) суд на підставі ч. 1 ст. 96-1, п. 3 ч. 1 ст. 96-2 КПК України застосовує спеціальну конфіскацію, відео з нагрудних камер працівників поліції залишає в матеріалах кримінальної справи.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Враховуючи дані вимоги законодавства, суд вважає, що слід скасувати арешт грошових коштів в сумі 100 доларів США серії НОМЕР_3 , та застосувати до них спеціальну конфіскацію.

Відповідно до ч.1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.1 ст.96-2 КПК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Вирішуючи долю речових доказів, а саме грошових коштів в сумі 100 доларів США, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 96-1, ст. 96-2 КК України, тобто застосувати спеціальну конфіскацію, оскільки вказані грошові кошти безпосередньо були предметом злочину, передбаченого ч.1ст. 369 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 370, 374,376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 369 та ч.1 ст.382 КК України, та призначити покарання:

-за ч.1 ст. 369 КК України покарання у виді 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

-за ч.1 ст.382 КК України покарання у виді 500 (п`ятисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять) тисяч гривень.

Арешт, накладений ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 03.06.2024 на грошові кошти однією купюрою номіналом 100 доларів США серії КВ 94586757 J, скасувати.

На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію до грошових коштів в сумі 100 (сто) доларів США.

Речові докази: грошові кошти в сумі 100 (сто) доларів США серії НОМЕР_3 , які знаходяться на зберіганні у філії АТ «Державний експертно-імпортний банк України» у м. Чернівці, у сейф-пакеті №WAR1256191 - конфіскувати в дохід держави.

Речові докази: опричний носій інформації формату DVD-R, стандартної форми, який зберігається в матеріалах кримінального провадження (а.с.48) - залишити в матеріалах кримінальної справи.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_7 СКРИПНИК