ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/194/24 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/1936/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 4 ст. 185, ч. 1, 3 ст. 357 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова матеріали за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05 серпня 2024 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001502 від 24.11.2023 за частиною 4 статті 185, частинами 1, 3 статті 357 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05 серпня 2024 року клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченої під вартою задоволено, продовжено обвинуваченій ОСОБА_6 строк тримання під вартою на 60 днів, до 03 жовтня 2024 року, включно із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) грн., яку необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області до сплину терміну тримання під вартою. При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_6 підлягає звільненню з-під варти звільнити з покладенням обов`зків: прибувати до суду за кожною вимогою; не відлучатися з м. Харкова без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця проживання.

Обвинувачена ОСОБА_6 , не погоджуючись з ухвалою суду, подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити їй запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, у зв`язку із прийняттям закону щодо декриміналізації дрібних крадіжок.

Відповідно до частини 4 статті 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін. Враховуючи відсутність відповідного клопотання, розгляд апеляційної скарги здійснюється без участі сторін, що узгоджується з вищенаведеними вимогами частини 4 статті 422-1 КПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги обвинуваченої, колегія суддів підстав для задоволення апеляційної скарги не встановила, виходячи з наступного.

Перевіряючи обгрунтованість ухвали суду про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, апеляційний суд виходить з наступного.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої, суд першої інстанції врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , та дійшов обгрунтованого висновку, що ризики вчинення нею дій, передбачених пунктами 1, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України не зменшилися, продовжують існувати, у зв`язку із чим застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнє для запобігання вказаним ризикам, з чим погоджується апеляційний суд.

Колегія суддів вважає оскаржуване судове рішення обґрунтованим та вмотивованим, мотиви прийнятого рішення є такими, що відповідають вимогам статей 193-194, 196, 199 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Суд апеляційної інстанції приймає до уваги зміст пред`явленого обвинувачення, кількість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , дані про особу обвинуваченої, яка раніше притягалася до кримінальної відповідальності, стадію судового розгляду. Зокрема відповідно до журналу судового засідання від 05.08.2024 вбачається, що судом вирішувалося питання щодо місцезнаходження потерпілого, надано відповідне доручення щодо вручення судової повістки потерпілому ОСОБА_7 , а також необхідність виклику свідків для їх допиту. Вказані обставини об`єктивно вказують на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України. Крім того, будь-яких даних, які б свідчили про наявність у обвинуваченої міцних соціальних зв`язків та які б достатньою мірою гарантували її належну процесуальну поведінку у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу, суду не надано.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Щодо посилання обвинуваченої на декриміналізацію дрібних крадіжок, суд апеляційної інстанції зазначає наступне. Законом України № 3886-IX від 18.07.2024 внесені зміни до КУпАП щодо нової класифікації дрібних крадіжок в залежності від суми вкраденого. Статтею 51 КУпАП визначено, що дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, є якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Однак, визначаючи 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, треба виходити із того розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння, який в 2023 році становив 1342 гривні, тобто кримінально-карним є діяння, сума викрадення за яким в 2023 році перевищувала 2684 гривні. З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у викраденні мобільного телефона на суму 1740 гривень та заволодінні грошовими коштами через застосунок «Приват24» на суму 6800 гривень, що перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на час вчинення крадіжки. Враховуючи встановлені обставини, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченої. Крім того, судом першої інстанції визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, розмір якої відповідає тяжкості інкримінованого злочину та узгоджується з положеннями пункту 2 частини 2 статті 182 КПК України, що є більш м`яким запобіжним заходом у порівнянні з триманням під вартою.

З огляду на встановлені обставини, порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та вмотивоване рішення, судом апеляційної інстанції не виявлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів не вбачає достатніми для застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Керуючись статтями 177, 178, 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05 серпня 2024 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до статті 424 КПК України.

Головуючий:

Судді: