Справа № 525/1050/24
Провадження № 1-кп/525/131/2024

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.09.2024 селище Велика Багачка

Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.07.2024 за №0000117 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ударний, Углегорського району, Сахалінської області, гром. України, з вищою освітою, не працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

у с т а н о в и в:

25 липня 2024 року близько 09 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на території подвір`я за місцем проживання: АДРЕСА_1 у ході раптово виниклих неприязних відносин зі своєю матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи на меті заподіяння тілесних ушкоджень останній, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, наніс їй п`ять ударів долонями обох рух по голові, а саме: два удари в область лівого вуха, по одному удару в область голови зліва, в область правого вуха та носу. Відповідно до висновку судово-медичного експерта №426 від 29.07.2024 у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців, що розташовані на зовнішній поверхні лівої вушної раковини, в тім`яно-скроневій ділянці справа, які могли утворитися не менш, ніж від двох точок прикладання сили тупих твердих предметів, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєному визнав повністю, пояснення дав аналогічні до фабули обвинувачення, підтвердив усі обставини скоєння кримінального правопорушення. Пояснив, що дійсно у них з матір`ю затяжний конфлікт, який триває близько 10 років. 25.07.2024 він не витримав та завдав матері долонями рук 5 ударів по голові, в область вуха та носа. З самого ранку він копав картоплю на городі, під час чого вживав алкоголь, коли втомився, пішов до матері та попросив, щоб вона його підстригла, остання почала відмовлятися, хоча до цього вже стригла його і тоді він не стримався та вдарив її. Пізніше зайшов до кухні, де знаходилася мати, став з`ясовувати відносини та вдарив її ще двічі. Коли мати кликала на допомогу, намагався закрити їй рота, вдарив в область носа, з носа потекла кров. Про вчинене щиро шкодує, кається у скоєному, обіцяв, що більше такого не повториться.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні надала пояснення, що узгоджуються з фабулою обвинувачення, повідомила суду, що 25.07.2024 її син обвинувачений ОСОБА_4 копав картоплю, вона поралася на кухні. Потім останній зайшов до будинку та став просити її, щоб вона його постригла, вона повідомляла, що не вміє, але він наполягав, у той час вона помітила, що останній перебуває напідпитку. Потім син запитав чи не вона розбила дзеркало та між ними виник конфлікт, у ході якого останній наніс їй долонею правої руки удар у ліве вухо. Вона пішла з дому, так як сусідів у них немає та сховатися їй немає куди, пішла до магазину, там був чоловік на ім`я ОСОБА_6 , вона попросилася посидіти у нього. Через деякий час до магазину прийшли двоє людей, один з яких працівник поліції, вона пішла додому. Коли прийшла, між нею та обвинуваченим знову виник конфлікт, у ході якого останній наніс їй ще удари долонями обох рук по голові, від одного з ударів, у неї з носа потерла кров. Вона кликала на допомогу, прийшов сусід, став заспокоювати обвинуваченого, допоміг їй. Коли сусід пішов син знову вдарив її, вона втекла та пішла до магазину, там ще був поліцейський, який їй допоміг. Після того, вона їздила на судово-медичну експертизу, її оглянули та зафіксували тілесні ушкодження. Повідомила, що вони з обвинуваченим живуть удвох, між ними іноді виникають сварки, але таке трапилося вперше. Повідомила, що вона претензій до обвинуваченого морального, матеріального характеру не має, останній просив у неї пробачення, вона пробачила його, сподівається, що більше таке не повториться, просила суворо його не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

Оскільки фактичні обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позицій немає, учасникам судового розгляду роз`яснено про позбавлення права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за доцільне не досліджувати доказів стосовно цих обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Суд заслухавши покази потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , вивчивши письмові матеріали справи, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до переконання, що своїми протиправними діями, які виразилися в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, його дії вірно кваліфіковані за цією статтею Кримінального кодексу України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, керуючись ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, щодо особи похилого віку.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує, що останній вчинив кримінальний проступок, щиро розкаявся в скоєному, активно сприяв у розкритті кримінального правопорушення, проступок вчинив відносно пристарілої матері, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно не працює, має тимчасові заробітки, раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягався, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває; при цьому враховує думку потерпілої, яка при призначенні покарання обвинуваченому просила суворо його не карати. Вирішуючи питання щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує те, щоб покарання не було для обвинуваченого «непосильним тягарем» в розумінні практики Європейського суду з прав людини.

Тому беручи до уваги викладене вище, суд прийшов до переконання, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень, слід призначити йому покарання у виді штрафу.

Обрані обвинуваченому вид та міра покарання, за переконанням суду, відповідають не тільки тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованими та будуть відповідати цілям покарання.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 суд приходить до висновку про відсутність підстав для обрання відносно нього запобіжного заходу, відповідні клопотання прокурором під час розгляду справи заявлені не були.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлено, витрати по кримінальному провадженні та речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 31, 176-179, 349, 369-371, 373-376, 394, 395 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Згідно зі ч. ч. 6, 7 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

Суддя ОСОБА_1