Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/2344/2024 Справа № 641/7883/24
УХВАЛА
08 листопада 2024 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
04.11.2024 до ч/ч відділу поліції № 2 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення зі служби " НОМЕР_1 " з приводу того, що 04.11.2024 приблизно о 16:09 працівниками патрульної поліції за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено військовослужбовця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мав при собі фрагмент блістеру з таблетками зовні схожими на наркотичні.
04.11.2024 в період часу з 17:17 по 17:41 дізнавачем СД, під безперервну відео фіксацію, в присутності двох понятих проведено огляд місця події на ділянці відкритої місцевості за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого чоловік, який представився ім`ям ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надав для огляду та вилучення фрагмент блістеру з 2 (двома) пігулками білого кольору, який поміщено до спеціального пакету РSP1257985, опечатано, нанесено пояснювальний напис та засвідчено підписами учасників слідчої дії.
Власник майна: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , контактний телефон НОМЕР_2 .
Прокурор вважає, що вилучене під час проведення огляду місця події майно є предметом кримінального провадження та має доказове значення.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання був повідомлені належним чином. При цьому прокурором, було подано заяву про розгляд клопотання без його участі.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, дійшов наступного.
Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
З аналізу норм п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Разом із тим, статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Як зазначено у клопотанні, вилучені речі мають вагоме значення для досягнення мети доказування у даному кримінальному провадженні, а саме, мають силу речових доказів та зберегли на собі сліди злочину.
Відповідно до пунктів 69,73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.
З матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що речі, вказані у клопотанні відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому на думку суду, є достатньо підстав вважати, що вилучений фрагмент блістеру з 2 (двома) пігулками білого кольору, вказаний прокурором у клопотанні, має доказове значення у кримінальному провадженні та на нього необхідно накласти арешт з метою забезпечення збереження.
Керуючись вимогами ст. ст. 98, 170-175, 309 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити.
Накласти арешт на вилучене майно, а саме на: фрагмент блістеру з 2 (двома) пігулками білого кольору, який поміщено до спеціального пакету РSP1257985, опечатано, нанесено пояснювальний напис та засвідчено підписами учасників слідчої дії,
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали покладається на прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1