УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2024 Справа №607/1676/21 Провадження №1-в/607/349/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі подання провідного інспектора Тернопільського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_3 від 09.09.2024 про вирішення питання щодо приведення вироку про засудження ОСОБА_4 у відповідність,

за участю: прокурора ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Провідний інспектор Тернопільського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Тернопільській області ОСОБА_3 звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із поданням про вирішення питання щодо приведення вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.02.2021 №607/1676/21, яким засуджено ОСОБА_4 до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі із звільненням від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку на три роки за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Згідно заяви представник Тернопільського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області просить проводити судове засідання без її участі із підтриманням вимог подання.

В обґрунтування подання інспектор зазначає, що ОСОБА_4 вчинив крадіжку майна у період 15 та 16 грудня 2020 року на суму 1079,60 грн. і 1619,40 грн. відповідно, що менше встановленого Законом розміру викраденого майна, який утворює склад кримінального правопорушення за такі дії та який був змінений відповідно до Закону №3886-ІХ від 18.07.2024. А тому, враховуючи положення ст.ст. 5, 74 КК України, особа, яка засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. При встановлених обставинах необхідно вирішити питання про приведення вироку суду від 19.02.2021 відносно ОСОБА_4 у відповідність до діючого законодавства і вирішити питання звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання при наявності необхідних правових підстав.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, що не є перешкодою для його розгляду подання.

Прокурор в судовому засіданні подання вважає обґрунтованим і просить його задовольнити.

Суд, розглянувши матеріали подання та кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.02.2021 №607/1676/21 (1-кп/607/1016/2021) ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 3 (три) роки. Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Згідно ч. 4 ст. 76 КК України нагляд за ОСОБА_4 в період дії іспитового строку покладено на орган пробації за місцем проживання.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі - Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 9.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Згідно із підпунктом 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1.01.2024 прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 3028 грн.

Таким чином відповідно до статті 51 КУпАП (в редакції закону станом на 9.08.2024), крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто - 3028 грн.

З викладеного вбачається, що втратила чинність норма закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, а саме розмір крадіжки 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто - 302,80 грн., яка діяла до 9.08.2024.

Таким чином, внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Як вбачається із тексту вироку суду від 19.02.2021, ОСОБА_4 вчинив крадіжку 15.12.2020 на суму викраденого майна 1076,60 грн., а також вчинив крадіжку 16.12.2020 на суму викраденого майна 1619,40 грн., що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановленого на 2024 рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Таким чином, під час судового розгляду даного подання встановлено підстави, передбачені ч. 2 ст. 74 КК України, для негайного звільнення засудженого ОСОБА_4 від призначеного судом покарання.

На підставі наведеного і керуючись ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 372, 392, 395, п. 13 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539, ст. 392, 395 Кримінального процесуального України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання провідного інспектора Тернопільського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_3 від 09.09.2024 про вирішення питання щодо приведення вироку про засудження ОСОБА_4 у відповідність до законодавства задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від призначеного згідно вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 лютого 2021 року №607/1676/21 (1-кп/607/1016/2021) покарання за ч. 3 ст. 185 КК України на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння, а заведену Тернопільським районним сектором №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області особову справу відносно ОСОБА_4 №19/звп/2021 закрити.

Копії ухвал скерувати прокурору, Центру пробації та ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1