В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.11.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання №6 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження № 0001839 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Біла Церква Київської області, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, розлученої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4

потерпілий ОСОБА_5 ,

обвинувачена ОСОБА_3

захисник обвинуваченої ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6

в с т а н о в и в:

20.05.2024 приблизно о 19 годині 50 хвилин у ОСОБА_3 , яка перебувала за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , яка будучи обуреною поведінкою ОСОБА_5 , на ґрунті тривалих неприязних відносин, виник умисел на спричинення останньому тілесних ушкоджень.

Надалі, близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, з мстою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, припускаючи можливість спричинення шкоди здоров`ю потерпілому, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , тримаючи у праві руці кухонний ніж, умисно завдала ОСОБА_5 один удар ножом в область черевної порожнини, чим спричинила останньому тілесне ушкодження у вигляді проникаючої рани передньої черевної стінки з ушкодженням товстої кишки, внутрішньочеревної кровотечі (300 мл), яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, визнала повністю. Щодо обставин інкримінованого їй злочину дала показання, що 20.05.2024 вона, біля неподалік від свого будинку перебувала зі своїми знайомими та святкувала день народження свого сина. У вечірній час до неї на велосипеді під`їхав ОСОБА_3 , з яким вона знайома близько 5 років та з яким на ґрунті ревнощів з боку останнього, у неї стаються періодично конфлікти. Він став висловлювати до неї претензії та став її ображати. Потім він кудись поїхав, а вона та її співмешканець пішли додому. Вдома вона почула, що ОСОБА_5 зателефонував її співмешканцю та вони домовились зустрітись на вулиці. Вона пішла за співмешканцем і взяла з собою кухонний ніж, щоб у разі необхідності налякати ОСОБА_5 . Коли вона підходила до ОСОБА_5 та співмешканця то почула від ОСОБА_5 на свою адресу образливі слова, а тому взявши ножа у праву руку, нанесла один удар в живіт потерпілому, який відразу почав іти від них. Зрозумівши, що накоїла вона сама викликала поліцію та швидку медичну допомогу. Шкодує про вчинене, просить вибачення у потерпілого та просить суворо не карати її за скоєне.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження, а саме: потерпілий, обвинувачена, її захисник, прокурор не заперечують, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду не виникло, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю та її дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченій, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 вчинила тяжкий умисний закінчений злочин, проти життя та здоров`я особи, посягнувши тим самим на найвищу в Україні соціальну цінність, гарантовану ст.ст. 3, 27 Конституції України. Судом також враховуються наслідки, які настали від вчинення злочину.

Враховуючи особу обвинуваченої, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 раніше не судима. За місцем проживання характеризується позитивно, не працює, розлучена, має сина, який є повнолітнім. Обвинувачена на обліку у лікаря нарколога не перебуває. Отримує медичну допомогу у лікаря - психіатра з 2007 року з приводу тривожно депресивного розладу. Оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, які характеризують особу обвинуваченої, суд приходить до висновку, що обвинувачена як до вчинення злочину так і після його вчинення веде соціальний спосіб життя з міцними соціальними зв`язками.

З огляду на вищевказані обставини, поведінку обвинуваченої в суді, яка негативно поставилася до свого вчинку, суд визнає вказану в обвинувальному акті обставину, що пом`якшує покарання, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, щире каяття.

На підставі ч. 2 ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючою покарання обставиною: визнання обвинуваченою своєї вини.

Суд відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 67 КК України визнає обставиною, що обтяжує покарання вчення злочину з використанням умов воєнного стану.

Суд також враховує думку потерпілого, який вважає, що обвинувачена має понести м`яке покарання.

За таких обставин з урахуванням правової позиції учасників провадження, суд дійшов висновку, що для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення нею та іншими особами нових кримінальних правопорушень їй необхідно і достатньо призначити покарання у виді позбавлення волі в межах передбачених санкцією ч. 1 ст. 121 КК України.

Визначаючи розмір покарання суд враховує віктимну поведінку потерпілого, яка зменшує ступінь вини обвинуваченої.

З огляду на усі вищевказані обставини у їх сукупності наявність двох пом`якшуючих та однієї обтяжуючої покарання обставини, розмір покарання має бути мінімальним, передбаченим санкцією ч. 1 ст.121 КК України. На переконання суду, такий розмір покарання відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищевказані обставини, правову позицію прокурора та сторони захисту, які вважають, що обвинувачена може бути звільнена від покарання з випробуванням, відсуніть претензій з боку потерпілого, висновок органу пробації, відображений у досудовій доповіді про можливість звільнення від покарання з випробуванням, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливе зі звільненням від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном 2 роки. При цьому на підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2, 4 ч. 3 ст.76 КК України суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи передбачені пробаційною програмою.

Крім того, з ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь держави витрати на проведення судових експертиз в розмірі 3029 грн. 12 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не застосовувався.

Долю речових доказів вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 349, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити їй покарання:

- за ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч. 1 ст. 76, п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 76КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи передбачені пробаційною програмою

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком в законної сили не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) грн. 12 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- мобільний телефон марки «Nokia zeiss», який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 залишити потерпілому, мобільний телефон марки «Samsung Galaly A30», який знаходиться у обвинуваченої ОСОБА_3 залишити обвинуваченій.

- чоловічу футболку помаранчевого кольору із слідами речовини бурого кольору та механічним пошкодження; чоловічі кросівки сірого кольору; спортивну кофту синього (темно-зеленого) кольору із слідами речовини бурого кольору та механічними пошкодженнями; шорти сірого кольору із слідами речовини бурого кольору, труси чорного кольору із слідами речовини бурого кольору, що зберігаються в камері схову речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області повернути потерпілому ОСОБА_5 , скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайсуду від 27.05.2024.

- ніж у паперовому конверті, що зберігається в камері схову речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області знищити, скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайсуду від 27.05.2024.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд.

Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, не може бути оскарженим в апеляційному порядку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_7