ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2379/24
Провадження №1-кс/477/1266/24
УХВАЛА

про продовження дії запобіжного заходу

22 листопада 2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчої СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000588 від 05 квітня 2024 року, про продовження дії раніше застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, такого, що народився в м. Херсон, проживає в АДРЕСА_1 , з вищою освітою, не працюючого, одруженого, не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України

за участі: прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

19 листопада 2024 року старший слідчий СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000588 від 05 квітня 2024 року в межах строків досудового розслідування, а саме до 26 грудня 2024 року.

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що слідчим управлінням ГУНП в Миколаївській, за матеріалами УБН ГУНП в Миколаївській області про виявлення факту вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним збутом наркотичних речовин групою осіб на території Миколаївської області, 05квітня 2024 року внесено відомості до ЄРДР за №0000588 та розпочато досудове розслідування за частиною першою, другою та третьою статті 307 КК України.

Проведеними першочерговими слідчими діями, встановлено, що до вчинення протиправних дій можуть причетні ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_9 , які, діючи за попередньою змовою між собою, вчинили низку заходів, направлених на виготовлення, придбання, перевезення, зберігання та збуту психотропної речовини «амфетамін».

У цьому кримінальному провадженні 26 вересня 2024 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту психотропної речовини у великих розмірах, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 27 вересня 2024 року до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів на строк до 24 листопада 2024 року з можливістю внесення застави у розмірі 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 211 200 (один мільйон двісті одинадцять тисяч двісті) гривень у якості альтернативного запобіжного заходу.

Строк дії ухвали слідчого судді про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою спливає 24 листопада 2024 року.

У свою чергу, як вказує слідчий у поданому клопотанні досудове розслідування неможливо закінчити до дати закінчення терміну дії запобіжного заходу, так як для цього необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, направлених на збирання доказів та проведення повного, всебічного та об`єктивного розслідування усіх обставин справи, а саме отримати висновки експерта за призначеними у цьому кримінальному провадженні експертизами, після чого призначити нові експертні дослідження; здійснити тимчасовий доступ до речей та документів, провести огляд вилученої під час обшуків електронної техніки, розсекретити матеріали НСРД; здійснити аналіз отриманої в результаті вказаних слідчих дій інформації.

Оскільки встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу ризики, передбачені статтею 177 КПК України, не зменшились, а обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за змістом клопотання, повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, перелік яких наведений у клопотанні, слідча ОСОБА_3 просить продовжити строк дії запобіжного заходу підозрюваному у виді тримання під вартою.

Наявність указаних ризиків слідчою обґрунтовується тим, що на даний час продовжує існує ризик переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та/або суду; ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; ризик незаконного впливу на свідків та ризик вчинення іншого правопорушення.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти зазначеним вище ризикам.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 повністю підтримала подане клопотання слідчої ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_9 та просила його задовольнити; указувала про те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчої та просив застосувати до неї менш тяжкий запобіжний захід, не пов`язаний з утримання під вартою, зокрема, особисту поруку чи домашній арешт. Крім того підозрюваний звернувся до слідчого судді із заявою про надання йому можливості вступити до лав ЗСУ, звільнивши з-під варти.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні також заперечував проти задоволення клопотання слідчої ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу та подав слідчому судді клопотання про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 на особисту поруку, надавши заяви ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про бажання взяти підозрюваного на поруки.

Заслухавши позиції учасників судового провадження, дослідивши докази по заявленому клопотанню, слідчий суддя встановив наступне.

В провадженні слідчого відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СУ ГУНП в Миколаївській області перебуває об`єднане кримінальне провадження №0000588 від 05 квітня 2024 року за правовою кваліфікацією, передбаченою частиною першою, другою, третьою статті 307 КК України за фактом вчинення мешканцями міста Миколаєва дій, пов`язаних з придбання, зберіганням та збутом психотропної речовини у особливо великих розмірах, що вбачається зі змісту витягу з ЄРДР від 01 жовтня 2024 року.

Досудовим розслідуванням встановлено у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що непрацюючий ОСОБА_7 , не маючи законних джерел прибутку, всупереч врегульованих законами суспільних відносин у сфері обігу в Україні наркотичних засобів, а саме - всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», який визначає правові та організаційні засади державної політики щодо обігу в Україні наркотичних засобів, встановлює порядок державного контролю, повноваження органів виконавчої влади, права та обов`язки фізичних і юридичних осіб у сфері обігу наркотичних засобів, а також всупереч Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року (із наступними змінами), якою амфетамін віднесено до психотропних речовин, обіг яких обмежено (список № 2 таблиці № 2 постанови), достовірно знаючи про те, що обіг прекурсорів на території України обмежений, а збут наркотичних засобів та психотропних речовин - заборонений, керуючись корисливим мотивом і переслідуючи мету незаконного збагачення, обрав в якості джерела доходу діяльність, пов`язану із незаконним придбанням, зберіганням з метою збуту, пересиланням з метою збуту та збутом психотропних речовин.

Так, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, однак не пізніше серпня 2024 року, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання та збут психотропних речовин.

Реалізуючи свій злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, однак не пізніше 02 вересня 2024 року, ОСОБА_7 вступив у злочинну змову з ОСОБА_8 щодо спільної протиправної діяльності в сфері незаконного обігу психотропних речовин з метою отримання незаконного прибутку.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання та збут психотропних речовин 02 вересня 2024 року о 12 годині 43 хвилини, ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою домовленістю з ОСОБА_8 , відповідно до спільно розробленого з останньою злочинного плану, перебуваючи на території сектору №171-а Таїровського кладовища в м. Одеса за координатами 46.391183 30.694881 розмістив раніше незаконно придбану ним за невстановлених обставин психотропну речовину амфетамін, масою не менше 14.1253 г. (за відібраними в ході санкціонованої судом негласної слідчої (розшукової) дії зразками) у пакунку, який став таким чином незаконно зберігати в зазначеному місці.

Маса психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін 14.1253 г (за відібраними в ході санкціонованої судом негласної слідчої (розшукової) дії зразками), яку ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав, відповідно до Таблиці 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом МОЗ України №188 від 01 серпня 2000 року є великими розмірами

Також 26 вересня 2024 року під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 в одному з приміщень будинку виявлено та вилучено порошкоподібну речовину білого кольору у складі якої міститься наркотична речовина.

Тим самим, ОСОБА_7 вчинив дії, які охоплюються складом кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України.

26 вересня 2024 року ОСОБА_7 затримано в порядку статті 208 КК України, безпосередньо після вчинення злочину.

Цього ж дня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту психотропної речовини у великих розмірах, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

30 вересня 2024 року, ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 307 КК України, яка з дотриманням положень статті 278 КПК України йому вручена.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 27 вересня 2024 року до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів та визначено розмір застави для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та відповідно до частини п`ятої статті 194 КПК України на підозрюваного покладені певні обов`язки.

Зі змісту ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 27 вересня 2024 року вбачається, що обираючи запобіжний захід, слідчим суддею було досліджено надані стороною обвинувачення докази, які свідчили про наявність як і обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчинення інкримінованих йому діянь, так і наявність ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України,зокрема, ризики того, що підозрюваний перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від органу досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та вчинити інше правопорушення.

Постановою заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_12 від 18 листопада 2024 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000588 від 05 квітня 2024 року продовжений до 26 грудня 2024 року.

За приписами частини четвертої статті 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування відповідного запобіжного заходу.

Загальні підстави і порядок застосування та продовження запобіжного заходу визначені у статті 194, 199 КПК України, конструкції яких передбачають такі критерії дослідження слідчим суддею обставин (фактів): наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження дії запобіжного заходу; обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи статті 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини.

З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, пункт 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28 жовтня 1994 року, пункт 55).

Зі змісту поданого клопотання та долучених до нього матеріалів вбачається причетність ОСОБА_7 до вчинення дій, які можуть охоплюватися складом кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 307 КК України.

Дослідженими слідчим суддею доказами підтверджується достатність вагомих підстав вважати, що ОСОБА_7 вчинив дії пов`язані з придбанням, зберіганням з метою збуту як психотропних речовин так і наркотичних засобів.

Описана у клопотанні фабула кримінального правопорушення у сукупності з наданими прокурором поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження на даному етапі провадження надає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність у діях ОСОБА_7 ознак кримінальних правопорушень, передбачених частинами другою статті 307 КК України.

Зібрані у ході досудового розслідування докази, зокрема: інформація оперативного підрозділу УБН ГУНП в Миколаївській області про ймовірну причетність до кримінального правопорушення ОСОБА_7 та інших осіб; протоколи про результати проведення негласної слідчої розшукової дії від 03 вересня 2024 року в ході якої відібрано зразки з пакунків залишених ОСОБА_7 02 вересня 2024 року; протоколи про результати проведення негласної слідчої розшукової дії, а саме візуальне спостереження за особою стосовно ОСОБА_8 ; висновок судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.6 (дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів) №СЕ 19/115-24/16475-НЗПРАП від 11 вересня 2024 року; протокол обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 та інші матеріали кримінального провадження у їх сукупності, свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення дій, які можуть охоплюватися складом злочину передбачених частиною другою статті 307 КК України, що в силу положень частини третьої статті 132 КПК України, частини другої статті 177 КПК України є підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і запобіжного заходу.

Досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в межах судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про продовження строку дії запобіжного заходу, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.

На даному етапі провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів, тому заперечення сторони захисту щодо необґрунтованості підозри слідчим суддею відхиляються.

Також слідчим суддею враховується і те, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні триває та в його межах триває збір доказів, у зв`язку з чим призначено проведення понад 50 експертиз, проводиться збір інформації по рахункам підозрюваних та проводяться інші слідчі дії, за наслідками яких може бути повідомлено про підозру й інших осіб, та/або про зміну підозри осіб, які вже повідомлені про підозру у цьому кримінальному провадженні.

В світлі обставин даного клопотання, досліджених матеріалів, що долучені слідчою ОСОБА_3 до клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, достатньо для того, щоб в межах судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про обрання запобіжного заходу, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.

За загальним правилом, що наведене у частині третій статті 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Щодо ризиків кримінального провадження то слідчий у поданому клопотанні зазначає про продовження існування ризиків, встановлених слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу, а саме ризику переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органу досудового розслідування або суду; ризик знищити, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; ризик незаконного впливу на свідків та ризик вчинення іншого правопорушення, або продовження цього.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до частини першої статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу, згідно з частиною 2 даної статті, є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом матеріалів кримінального провадження вбачається переконливими доводи органу досудового розслідування про те. що на даний час раніше встановлені ризики продовжують існувати, зокрема, ризик передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, є й надалі актуальним, оскільки ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України, санкція якої відносить цей злочин до тяжкого, та за нього передбачена можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за його вчинення у разі доведення вини, останній може переховуватися від слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Оцінюючи вказаний ризик, через призму положень статті 178 КПК України, слідчим суддею, також враховується і те, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, одружений, має постійне місце проживання, що вказує на наявність у нього певний соціальних зв`язків.

З іншого боку, слідчим суддею також враховується і те, що підозрюваний ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, легальних джерел доходу немає, тривалий час існував за рахунок вчинення ним протиправних дій, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, що вказує на те, що наявні у нього соціальні зв`язки не є такими міцними, які зможуть утримати його в належній процесуальній поведінці.

Тобто ризик передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України продовжує існувати і на даний час.

Також слідчим та прокурором доведено існування ризику, передбаченого пунктом 2 частиною першої статті 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_7 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як наразі проводиться ряд слідчих (розшукових) дій для встановлення та документування протиправних дій ОСОБА_7 та інших причетних осіб, оскільки під час проведення обшуків не відшукано та не вилучено всіх необхідних документів, та місцезнаходження яких на даний час встановлюється. З огляду на що, перебування підозрюваного на волі надасть йому можливість знищити чи спотворити будь-яку з речей чи документів.

При дослідженні вказаного ризику, слідчим суддею береться до уваги та обставина, що в межах цього кримінального провадження призначено ряд експертних досліджень, на виконання яких, надано віднайдені за місцем проживання основних фігурантів речі, та за наслідками проведення яких може постати необхідність у віднайдені та вилученні інших речей, що слугували, як предметом так і знаряддям вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із незаконним придбанням, зберіганням та збутом наркотичних засобів та психотропних речовин. Тому в з метою перешкоджання органу досудового розслідування ОСОБА_7 може вчинити дії передбачені пунктом 2 частини першої статті 177 КПК України.

Ризик, передбачений пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, який полягає у незаконному впливі на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні підтверджується тим, що додані до клопотання матеріали кримінального провадження містять справжні анкетні дані свідків та осіб, яким прямо чи опосередковано відомо про обставини вчинення кримінального правопорушення, що може призвести до впливу на них шляхом умовлянь або погрожувань, у тому числі шляхом схиляння до дачі завідомо неправдивих показів, які виправдовують її, чим перешкоджати встановленню істини у провадженні, чи взагалі схиляння до відмови давати свідчення, чи їх спотворення на користь підозрюваної, тому зазначений ризик продовжує існувати і на даний час.

Крім того слідчий суддя вважає доведеним і тієї обставини, що на даний час продовжує існувати ризик, передбачений пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, тобто можливість підозрюваного ОСОБА_7 вчиняти інші кримінальні правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення у якому він підозрюється, оскільки за змістом матеріалів, що долучені до клопотання вбачається, що дії підозрюваних мають систематичних характер направлений на вчинення злочинних дій в сфері незаконного обігу психотропних речовин з метою отримання незаконного прибутку, а підозрюваний ОСОБА_7 вдавалася до вчинення злочинних дій в сфері незаконного обігу психотропних речовин з метою отримання незаконного прибутку, не працевлаштований та не має офіційних джерел доходу, що дає підстави обґрунтовано припускати, що і в подальшому підозрюваний може продовжити займатися злочинною діяльністю, що свідчить про існування ризику пов`язаного з можливістю останнього вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням сукупності вищенаведених обставин, слідчий суддя вважає підтвердженою наявність на даному етапі досудового розслідування ризиків, передбачених пунктом 1, 2, 3, 5 статті 177 КПК України.

Мета і обставини, що були підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є й надалі актуальними.

Слідчим суддею також враховується, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо сторона обвинувачення доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України (частина перша статті 184 КПК України).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини першої статті 177 КПК України, однак потребує встановлення реальної можливості допустити це в майбутньому.

Під час розгляду клопотання про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчому судді подано заяву від ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у яких останні вказували про бажання взяти підозрюваного на особисту поруку.

За частиною першою статті 180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

За змістом наданих слідчому судді документів неможливо встановити наявність у вказаних осіб особливого соціального статусу, характеру або роду занять та/або відзначення їх державними нагородами, наявністю у них такого ступеню авторитету, що вказував би на те, що дані особи заслуговують на довіру. При цьому з досліджених слідчим суддею матеріалів, що долучені до цієї заяви вбачається, що ОСОБА_11 є родичкою підозрюваного та є матір`ю дружини ОСОБА_7 .

Вказані обставини, на думку слідчого судді, вказують про наявність у ОСОБА_11 . приватного інтересу під час звернення до суду із заявою про передачу особи на поруки та подана заява може свідчити про власну заінтересованість цих осіб та викликає обґрунтований сумнів у визнанні цих осіб такими, що заслуговують на довіру.

Слідчий суддя вважає, що в цьому випадку менш суворі запобіжні заходи, не пов`язані з триманням під вартою, зокрема: домашній арешт, в тому числі цілодобовий, надання підозрюваного на поруки особам, що заслуговують на довіру, а також особисте зобов`язання, з огляду на сукупність встановлених вище обставин, на даному етапі досудового розслідування не зможуть запобігти встановленим ризикам, однак зможуть завадити виконанню завдань кримінального провадження, оскільки пов`язані з доступом підозрюваного до технічних засобів, безпосередніх соціальних контактів з іншими особами, тощо.

З урахуванням вищевикладеного та обставин провадження, особистих характеристик підозрюваного, слідчий суддя не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_7 іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

З матеріалів долучених слідчим до клопотання слідчому судді, вбачається достатньо відомостей про обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя враховує специфіку кримінального правопорушення, методика розслідування якого вимагає послідовності і проведення значної кількості процесуальних дій, що серед іншого підтверджується призначенням у цьому провадженні 50 експертних досліджень, проведення яких потребує значного часового проміжку, а також необхідність опрацювання інформації що буде отримана

За наслідками їх проведення, також вбачається переконливими доводи слідчої ОСОБА_3 щодо необхідності проведення низки тимчасових доступів у межах цього кримінального провадження, огляду та дослідження інформації, яка міститься на вилученій під час проведення обшуків мобільній та комп`ютерній техніці, тощо.

Доводи слідчого та прокурора, що надані останнім в судовому засіданні щодо існування низки обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали мають ґрунтовні підстави, оцінку яким надано також керівником Миколаївської обласної прокуратури при продовженні строків досудового розслідування.

При цьому строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 26 грудня 2024 року.

Наявність обґрунтованої підозри у сукупності з ризиками кримінального провадження та потребами досудового розслідування на думку слідчого судді свідчить про наявність підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 з урахуванням вищезазначених обставин.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (пункт 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до частини четвертої статті 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Зі структури статті 5 Конвенції в цілому, та її пункту 3, зокрема, слідує, що застава може вимагатись лише до тих пір, поки існують причини, що виправдовують затримання (зокрема, пункт 42 рішення ЄСПЛ у справі Musuc v. Moldova від 06 листопада 2007 року, заява № 42440/06, та пункт 139 рішення ЄСПЛ у справі Олександр Макаров проти Росії від 12 квітня 2009 року, заява № 15217/07). Влада повинна бути уважною у встановленні відповідної застави, як і у вирішенні питання про необхідність продовження ув`язнення обвинуваченого. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого (пункт 79 рішення ЄСПЛ у справі Mangouras v. Spain).

Положення КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують суд на наступні критерії, які слід врахувати при визначенні розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; дані про особу підозрюваного; встановлені ризики, відповідно до статті 177 КПК України; «професійне середовище» підозрюваного; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також, за певних обставин, - шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

У даному випадку слідчий у поданому клопотанні просив надати ОСОБА_7 можливість звільнення під заставу на умовах визначених в ухвалі слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 27 вересня 2024 року.

При визначенні 27 вересня 2024 року ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, слідчим суддею було враховано, особу підозрюваного, його роль у кримінальному правопорушенні, майновий стан, тощо.

Зі змісту матеріалів клопотання вбачається, що з моменту застосування до підозрюваного запобіжного заходу, визначеного ухвалою слідчого судді від 27 вересня 2024 року, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з альтернативною заставою в розмірі 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, до цього часу підозрюваний (заставодавець) коштів у визначеному вище розмірі не вніс, з огляду на що, з урахуванням доводів сторони захисту, які вбачаються досить переконливими, слідчий суддя вважає можливим зменшити розмір застави до 300 розмірів прожиткового мінімуму, що з урахуванням обставин, які раніше встановлені слідчим суддею при можливості виходу за межі статті 182 КПК України, з одного боку буде утримувати підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого, не перетворить обраний йому запобіжний захід на безальтернативне ув`язнення.

Щодо порушеного підозрюваним ОСОБА_7 питання про звільнення його з-під варти для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, слідчий суддя вважає необхідним роз`яснити підозрюваному та його захиснику, що процедура вирішення даного питання регламентована статтею 616 КПК України.

За змістом цієї статті вбачається, що підозрюваний який тримається під вартою може звернутися до прокурора із клопотання про скасування запобіжного заходу з метою проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період. За наслідками розгляду клопотання підозрюваного, прокурор ініціює скасування запобіжного заходу перед слідчим суддею, судом. За викладеного вбачається, що підозрюваний не наділений повноваженням щодо звернення до слідчого судді з указаним клопотанням, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Повний текст ухвали оголошено 02 грудня 2024 року о 08 годині 05 хвилин через відсутність в приміщенні Жовтневого районного суду Миколаївської області 28 листопада 2024 року та 29 листопада 2024 року електропостачання.

Керуючись статтями 176-178, 183, 193, 194, 196, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 26 грудня 2024 року включно з можливістю звільнення під заставу на умовах визначених в ухвалі слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 27 вересня 2024 року, зменшивши розмір застави до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень.

У задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_7 відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню ГУНП в Миколаївській області після її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 02 грудня 2024 року о 08 годині 05 хвилин.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_13