справа № 208/8839/23
провадження № 1-кп/208/80/24
УХВАЛА

про призначення до судового розгляду

13 лютого 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,захисника ОСОБА_5 ,

у відкритому підготовчому судовому засіданні, призначеного 29.09.2023 року по справі кримінального провадження № 0001102, матеріали якого надійшли з Кам`янської окружної прокуратури 29.09.2023 року, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м Гуляй Поле Запорізької області, громадянина України, раніше судимого,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська перебуває вищезазначене кримінальне провадження. Обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Під час проведення підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України, підстав для повернення обвинувального акту прокурора чи закриття кримінального провадження, не вбачається. Справа підсудна Заводському районному суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. Обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Учасники судового провадження - прокурор, обвинувачений, захисник, кожен окремо, вважали за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, і судом не встановлено для цього перешкод.

Прокурором заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченого заходу забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою, яке обґрунтовано тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, вчинив його в період умовно-дострокового звільнення, що вказує на існування ризиків вчинення іншого кримінального правопорушення, переховування від суду з огляду на міру покарання яка йому загрожує у разі визнання винним. Назіну відомі адреси потерпілої та свідків, і знаходячись на свободі він може незаконно на них впливати.

З урахуванням зазначених ризиків, вважав, що менш суворий ніж тримання під вартою запобіжний захід, не спроможний забезпечити виконання обвинуваченого своїх процесуальних обов`язків.

Адвокат ОСОБА_5 вважала зазначені в клопотанні ризики не доведеними. Назін має місце мешкання, усталені соціальні зв`язки, утримує малолітню дитину. Пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення по суті та обставинам відрізняється від попередньо ним вчинених. Вважала, що відносно ОСОБА_7 можливо застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Обвинувачений підтримав думку захисника.

Суд розглянувши клопотання, вислухав учасників судового засідання, встановив наступне.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у справах «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії», «Летельє проти Франції» неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» ЄСПЛ зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 обґрунтовано, в достатній мірі для розгляду клопотання прокурора, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який чинним законодавством передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Тобто, у випадку вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження причетність особи до вчинення кримінального правопорушення не повинна мати категоричного висновку, а свідчити лише про її можливість.

Назін є раніше неодноразово судимим за корисливі злочини, обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину в період умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про об`єктивність ризику вчинення ним іншого кримінального правопорушення. Знаходячись на свободі ОСОБА_7 може переховуватись від суду з огляду на міру покарання яка йому загрожує у разі визнання винним, яка є безальтернативно суворою у такому випадку.

Також, суд погоджується з доводами прокурора щодо наявного ризику незаконного впливу обвинуваченого на потерпілу та свідків.

При встановленні наявності ризику впливу на зазначених осіб, суд враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

За таких обставин, ризик впливу на потерпілу сторону та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Існуючий ризик незаконного впливу обвинувачених на свідків по справі, значно збільшиться у разі звільнення ОСОБА_7 з під-варти.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що жоден з інших запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, забезпечити належну процесуальну поведінку Назіна, і тому вважає необґрунтованими твердження захисника про можливість обрання тому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

Альтернативний запобіжний захід у виді застави судом встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183-184, 217, 314-316, 331, 334, 350 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Призначити судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по обвинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово, в приміщенні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, на 20.02.2024 року о 14.00 годині.

В судове засідання викликати прокурора, потерпілу сторону, обвинуваченого, захисника.

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строком до 10.04.2024 року.

В задоволенні клопотання сторони захисту щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, окрім застави, відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду, в частині продовження запобіжного заходу, може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1