14 серпня 2024 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець Нікопольського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта вища, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1,2 ст. 200, ч. 1 ст. 209 КК України,
В ході досудового розслідування встановлено, що Наказом №723-к від 19.03.2010 року, ОСОБА_6 призначений на посаду начальника відділу супроводження продажів Відділення «Запорізька регіональна дирекція» ВАТ ВТБ Банк з 22.03.2010, та ознайомлений з Положенням про відділ супроводження продаж Відділення «Запорізька регіональна дирекція» ВАТ ВТБ Банк (далі по тексту Положення про відділ супроводження продаж), та посадовою інструкцією, відповідно до якої на нього було покладено виконання організаційно-розпорядчих функцій.
Відповідно п.1.3 положення, відділ супроводження продаж у своїй діяльності керується чинним законодавством України, Статутом Банку а також іншими внутрішніми нормативними документами.
Відповідно до п.1.3 Положення, відділ супроводження продаж є самостійним структурним підрозділом Відділення.
Пунктом 2.1 Положення на відділ супроводження продаж покладено завдання забезпечення якісного, професійного та ефективного супроводження операцій підрозділів фронт-офісу роздрібного бізнесу при здійсненні кредитних операцій, неторгових операцій та операцій з платіжними картками.
Положення про порядок емісії та обслуговування платіжних карток ( далі за текстом Положення про порядок емісії) передбачена можливість проведення клієнтом операцій без використання платіжної картки. Відповідно п.3.8.16. Положення про порядок емісії, списання грошових коштів з рахунку клієнта здійснюється у відділенні, в якому відкрито картковий рахунок клієнта, на підставі заяви клієнта фізичної особи, юридичної особи, фізичної особи підприємця.
Відповідно п.3.6.18 Положення про порядок емісії, списання з карткового рахунку грошових коштів здійснюється через реєстрацію в ПЗ Is-Card форми «Платежная инструкция» (розпорядження про списання коштів з рахунку на адресу іншого клієнту банку) на підставі заяви клієнта, оригінал якої зберігається у справі. Подальше перерахування коштів відповідно до реквізитів, вказаних клієнтом у заяві здійснює відповідальний працівник підрозділу супроводження продажів.
Програмне забезпечення Is-Card надає доступ до обслуговування карткових рахунків клієнтів банку, та автоматично відображає дані про оператора, який безпосередньо виконував операцію.
02.06.2009 р. ОСОБА_6 , як працівнику відділу супроводження продаж, наданий доступ до ресурсів програмного забезпечення Is-Card, чим покладено функції відповідальної особи, що виконує операції з картковими рахунками в ПЗ Is-Card.
В ході виконання свої службових обов`язків начальника відділу супроводження продажів Відділення «Запорізька регіональна дирекція» ВАТ ВТБ Банк, у невстановлений досудовим розслідуванням період часу, але не пізніше листопада 2012 року ОСОБА_6 , усвідомлюючи в силу займаної посади обсяг своїх можливостей безперешкодного доступу до рахунків клієнтів Банку, керуючись корисливими мотивами, маючи на меті незаконно збагатитися за рахунок чужого майна грошових коштів клієнтів Банку, розробив злочинний план заволодіння вищевказаним майном.
Так, в період часу з 26.11.2012 року по 18.01.2013 року ОСОБА_6 , знаходячись у відділенні «Запорізька регіональна дирекція» ПАТ «ВТБ БАНК» за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання своїм службовим становищем, маючи доступ до клієнтської бази, та ПЗ Is-Card безпідставно сформував платіжні інструкції, тобто підробив документи на переказ розпорядження про списання грошових коштів з рахунку клієнта ПАТ «ВТБ БАНК» ОСОБА_7 , вказавши реквізитом отримувача коштів свій картковий рахунок, а саме:
- 26.11.2012 року, сформував розпорядження про списання грошових коштів у сумі 5000 Євро, що за курсом НБУ на момент вчинення злочину складало 51 590 грн.;
- 27.11.2012 року, сформував розпорядження про списання грошових коштів у сумі 5000 Євро, що за курсом НБУ на момент вчинення злочину складало 51 810 грн.;
- 14.12.2012 року, сформував розпорядження про списання грошових коштів у сумі 5000 Євро, що за курсом НБУ на момент вчинення злочину складало 52 260 грн.;
- 17.12.2012 року, сформував розпорядження про списання грошових коштів у сумі 5000 Євро, що за курсом НБУ на момент вчинення злочину складало 52 275 грн.;
- 18.01.2013 року, сформував розпорядження про списання грошових коштів у сумі 2000 Євро, що за курсом НБУ на момент вчинення злочину складало 21 370 грн.,
хоча сам ОСОБА_7 , з письмовою заявою про списання своїх коштів до банку не звертався.
Таким чином ОСОБА_6 зловживаючи своїм службовим становищем заволодів грошовими коштами клієнта ПАТ «ВТБ БАНК» ОСОБА_7 у сумі 22 000 Євро, що за курсом НБУ на момент вчинення злочину складало 231 913 гривень.
У подальшому, продовжуючи втілювати свій злочинний план щодо власного незаконного збагачення, в період часу з 08.02.2013 року по 11.02.2013 року ОСОБА_6 , знаходячись у відділенні «Запорізька регіональна дирекція» ПАТ «ВТБ БАНК» за адресою: АДРЕСА_3 , продовжуючи втілювати свій єдиний злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання своїм службовим становищем, маючи доступ до клієнтської бази, та ПЗ Is-Card безпідставно сформував платіжні інструкції, тобто підробив документи на переказ розпорядження про списання грошових коштів з рахунку клієнта ПАТ «ВТБ БАНК» ОСОБА_8 , вказавши реквізитом отримувача коштів свій картковий рахунок, а саме:
- 08.02.2013 року, сформував розпорядження про списання грошових коштів у сумі 4000 доларів, що за курсом НБУ на момент вчинення злочину складало 31 972 грн.;
- 11.03.2013 року, сформував розпорядження про списання грошових коштів у сумі 4000 доларів, що за курсом НБУ на момент вчинення злочину складало 31 972 грн., хоча сам ОСОБА_8 з письмовою заявою про списання своїх коштів до банку не звертався.
Таким чином ОСОБА_6 зловживаючи своїм службовим становищем заволодів грошовими коштами клієнта ПАТ «ВТБ БАНК» ОСОБА_8 у сумі 8000 доларів США, що за курсом НБУ на момент вчинення злочину складало 63 944 грн.
Далі, 21.02.2013 ОСОБА_6 знаходячись у відділенні «Запорізька регіональна дирекція» ПАТ «ВТБ БАНК» за адресою: АДРЕСА_3 , продовжуючи втілювати свій єдиний злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем, маючи доступ до клієнтської бази, та ПЗ Is-Card безпідставно сформував платіжну інструкцію, тобто підробив документи на переказ розпорядження про списання грошових коштів у сумі 4000 доларів, що за курсом НБУ на момент вчинення злочину складало 31 972 грн. з рахунку клієнта ПАТ «ВТБ БАНК» ОСОБА_9 , вказавши реквізитом отримувача коштів свій картковий рахунок, хоча сам ОСОБА_9 з письмовою заявою про списання своїх коштів до банку не звертався.
Таким чином ОСОБА_6 зловживаючи своїм службовим становищем заволодів грошовими коштами клієнта ПАТ «ВТБ БАНК» ОСОБА_9 у сумі 4000 доларів США, що за курсом НБУ на момент вчинення злочину складало 31 972 грн.
Далі, 19.03.2013 ОСОБА_6 , продовжуючи втілювати свій злочинний план щодо власного незаконного збагачення, знаходячись у відділенні «Запорізька регіональна дирекція» ПАТ «ВТБ БАНК» за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем, маючи доступ до клієнтської бази, та ПЗ Is-Card безпідставно формував платіжну інструкцію, тобто підробив документи на переказ розпорядження про списання грошових коштів у сумі 45 000 гривень з рахунку клієнта ПАТ «ВТБ БАНК» ОСОБА_10 , вказавши реквізитом отримувача коштів свій картковий рахунок, хоча сам ОСОБА_10 з письмовою заявою про списання своїх коштів до банку не звертався.
Таким чином ОСОБА_6 зловживаючи своїм службовим становищем заволодів грошовими коштами клієнта ПАТ «ВТБ БАНК» ОСОБА_10 у сумі 45 000 гривень.
У подальшому ОСОБА_6 , продовжуючи втілювати свій злочинний план щодо власного незаконного збагачення, в період часу з 27.03.2013 по 15.04.2013 знаходячись у відділенні «Запорізька регіональна дирекція» ПАТ «ВТБ БАНК» за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем, маючи доступ до клієнтської бази, та ПЗ Is-Card безпідставно сформував платіжні інструкції, тобто підробив документи на переказ розпорядження про списання грошових коштів з рахунку клієнта ПАТ «ВТБ БАНК» ОСОБА_8 , вказавши реквізитом отримувача коштів свій картковий рахунок, а саме:
- 27.03.2013 року, сформував розпорядження про списання грошових коштів у сумі 7000 ЄВРО, що за курсом НБУ на момент вчинення злочину складало 71 953 грн.;
- 28.03.2013 року, сформував розпорядження про списання грошових коштів у сумі 7000 ЄВРО, що за курсом НБУ на момент вчинення злочину складало 71 435 грн.;
- 09.04.2013 року, сформував розпорядження про списання грошових коштів у сумі 7000 ЄВРО, що за курсом НБУ на момент вчинення злочину складало 72 863 грн.;
- 10.04.2013 року, сформував розпорядження про списання грошових коштів у сумі 7000 ЄВРО, що за курсом НБУ на момент вчинення злочину складало 72 954 грн.;
- 11.04.2013 року, сформував розпорядження про списання грошових коштів у сумі 7000 ЄВРО, що за курсом НБУ на момент вчинення злочину складало 72 954 грн.;
- 15.04.2013 року, сформував розпорядження про списання грошових коштів у сумі 2500 ЄВРО, що за курсом НБУ на момент вчинення злочину складало 26 075 грн., хоча сам ОСОБА_8 , з письмовою заявою про списання своїх коштів до банку не звертався.
Таким чином ОСОБА_6 зловживаючи своїм службовим становищем заволодів грошовими коштами клієнта ПАТ «ВТБ БАНК» ОСОБА_8 у сумі 37 500 ЄВРО, що за курсом НБУ на момент вчинення злочину складало 388 234 гривень.
Далі, ОСОБА_6 продовжуючи втілювати свій злочинний план щодо власного незаконного збагачення, 15.04.2013 знаходячись у відділенні «Запорізька регіональна дирекція» ПАТ «ВТБ БАНК» за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем, маючи доступ до клієнтської бази, та ПЗ Is-Card безпідставно сформував платіжні інструкції, тобто підробив документи на переказ розпорядження про списання грошових коштів з рахунку № НОМЕР_1 у сумі 3300 ЄВРО, що за курсом НБУ на момент вчинення злочину складало 34 425 грн. та грошових коштів з рахунку № НОМЕР_2 у сумі 10 000 гривень, які відкриті на ім`я ОСОБА_11 , вказавши реквізитом отримувача коштів свої карткові рахунки, хоча сам ОСОБА_11 з письмовою заявою про списання своїх коштів до банку не зверталася.
Таким чином ОСОБА_6 зловживаючи своїм службовим становищем заволодів грошовими коштами клієнта ПАТ «ВТБ БАНК» ОСОБА_11 у сумі 44 425 гривень.
У подальшому, ОСОБА_6 продовжуючи втілювати свій злочинний план щодо власного незаконного збагачення, 15.04.2013 знаходячись у відділенні «Запорізька регіональна дирекція» ПАТ «ВТБ БАНК» за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем, маючи доступ до клієнтської бази, та ПЗ Is-Card безпідставно формував платіжну інструкцію, тобто підробив документи на переказ розпорядження про списання грошових коштів у сумі 1000 ЄВРО, що за курсом НБУ на момент вчинення злочину складало 10 432 грн., з рахунку клієнта ПАТ «ВТБ БАНК» ОСОБА_12 , вказавши реквізитом отримувача коштів свій картковий рахунок, хоча сам ОСОБА_12 з письмовою заявою про списання своїх коштів до банку не звертався.
Таким чином ОСОБА_6 , зловживаючи своїм службовим становищем заволодів грошовими коштами ОСОБА_12 у сумі 1000 ЄВРО, що за курсом НБУ на момент вчинення злочину складало 10 432 грн.
29.08.2014 органом досудового розслідування, на підставі зібраних в ході розслідування доказів, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Марганець Нікопольського району Дніпропетровської області, громадянину України, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, у зв`язку із тим, що його місцезнаходження невідомо, поштовим зв`язком, направлено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3,4,5 ст. 191 КК України.
30.08.2014 органом досудового розслідування, у зв`язку із тим, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від слідства, винесена постанова про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного у розшук.
Під час подальшого досудового розслідування, слідчим, з метою встановлення місця знаходження підозрюваного ОСОБА_6 , неодноразово надавалися доручення на оперативні підрозділи.
Так, в ході виконань доручень слідчого, оперативним працівникам СКП ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області не вдалося встановити місцезнаходження ОСОБА_6 .
Однак, оперативними працівниками УСР в Запорізькій області ДСР Національної поліції України, в ході виконання доручення слідчого від 17.01.2024 №195св/46/04-2024, було отримано оперативну інформацію, що ОСОБА_6 з метою уникнення від кримінальної відповідальності, поза пунктами пропусків, виїхав на тимчасово окуповані російською федерацією території з метою переховування на них та для можливості вільно пересуватися по території країни агресора.
Подальшим досудовим розслідуванням встановлено, що період часу з 26.11.2012 по 14.04.2013 начальник відділу супроводження продажів Відділення «Запорізька регіональна дирекція» ВАТ «ВТБ Банк» ОСОБА_6 , будучи службовою особою юридичної особи приватного права, на яку в силу посадової інструкції покладено виконання організаційно-розпорядчих функцій, керуючись корисливими мотивами, з метою власного незаконного збагачення, втілюючи свій єдиний злочинний умисел та усвідомлюючи протиправність своїх дій, зловживаючи службовим своїм становищем, маючи доступ до клієнтської бази та ПЗ Is-Card, шляхом безпідставного сформування платіжних інструкцій (тобто підробки документів на переказ розпоряджень про списання грошових коштів), заволодів грошовими коштами клієнтів ВАТ «ВТБ Банк» ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у загальній сумі 815920 грн., що є особливо великим розміром на момент вчинення злочину.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 26.11.2012 по 18.01.2013 ОСОБА_6 , знаходячись у відділенні «Запорізька регіональна дирекція» ПАТ «ВТБ БАНК» за адресою: АДРЕСА_3 , з метою втілення свого злочинного умислу направленого на власне незаконне збагачення шляхом заволодіння чужим майном грошовими коштами, зловживаючи своїм службовим становищем, маючи доступ до клієнтської бази та ПЗ Is-Card безпідставно сформував платіжні інструкції, тобто підробив документи на переказ розпорядження про списання грошових коштів з рахунку клієнта ПАТ «ВТБ БАНК» ОСОБА_7 , а саме:
- 26.11.2012 року, сформував розпорядження про списання грошових коштів у сумі 5000 Євро, що за курсом НБУ на момент вчинення злочину складало 51 590 грн.;
- 27.11.2012 року, сформував розпорядження про списання грошових коштів у сумі 5000 Євро, що за курсом НБУ на момент вчинення злочину складало 51 810 грн.;
- 14.12.2012 року, сформував розпорядження про списання грошових коштів у сумі 5000 Євро, що за курсом НБУ на момент вчинення злочину складало 52 260 грн.;
- 17.12.2012 року, сформував розпорядження про списання грошових коштів у сумі 5000 Євро, що за курсом НБУ на момент вчинення злочину складало 52 275 грн.;
- 18.01.2013 року, сформував розпорядження про списання грошових коштів у сумі 2000 Євро, що за курсом НБУ на момент вчинення злочину складало 21 370 грн.,
при цьому вказавши реквізитом отримувача коштів свій картковий рахунок, хоча сам ОСОБА_7 , з письмовою заявою про списання своїх коштів до банку не звертався.
- 08.02.2013 року, сформував розпорядження про списання грошових коштів у сумі 4000 доларів, що за курсом НБУ на момент вчинення злочину складало 31 972 грн.;
- 11.03.2013 року, сформував розпорядження про списання грошових коштів у сумі 4000 доларів, що за курсом НБУ на момент вчинення злочину складало 31 972 грн.,
при цьому вказавши реквізитом отримувача коштів свій картковий рахунок, хоча сам ОСОБА_8 з письмовою заявою про списання своїх коштів до банку не звертався.
- 27.03.2013 року, сформував розпорядження про списання грошових коштів у сумі 7000 ЄВРО, що за курсом НБУ на момент вчинення злочину складало 71 953 грн.;
- 28.03.2013 року, сформував розпорядження про списання грошових коштів у сумі 7000 ЄВРО, що за курсом НБУ на момент вчинення злочину складало 71 435 грн.;
- 09.04.2013 року, сформував розпорядження про списання грошових коштів у сумі 7000 ЄВРО, що за курсом НБУ на момент вчинення злочину складало 72 863 грн.;
- 10.04.2013 року, сформував розпорядження про списання грошових коштів у сумі 7000 ЄВРО, що за курсом НБУ на момент вчинення злочину складало 72 954 грн.;
- 11.04.2013 року, сформував розпорядження про списання грошових коштів у сумі 7000 ЄВРО, що за курсом НБУ на момент вчинення злочину складало 72 954 грн.;
- 15.04.2013 року, сформував розпорядження про списання грошових коштів у сумі 2500 ЄВРО, що за курсом НБУ на момент вчинення злочину складало 26 075 грн.,
при цьому вказавши реквізитом отримувача коштів свій картковий рахунок, хоча сам ОСОБА_8 , з письмовою заявою про списання своїх коштів до банку не звертався.
Крім того досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 26.11.2012 по 14.04.2013 начальник відділу супроводження продажів Відділення «Запорізька регіональна дирекція» ВАТ «ВТБ Банк» ОСОБА_6 , будучи службовою особою юридичної особи приватного права, на яку в силу посадової інструкції покладено виконання організаційно-розпорядчих функцій, керуючись корисливими мотивами з метою власного незаконного збагачення, втілюючи свій єдиний злочинний умисел та усвідомлюючи протиправність своїх дій, зловживаючи службовим своїм становищем, маючи доступ до клієнтської бази та ПЗ Is-Card, шляхом безпідставного сформування платіжних інструкцій (тобто підробки документів на переказ розпоряджень про списання грошових коштів), під час привласнення грошових коштів клієнтів ВАТ «ВТБ Банк», а саме: грошових коштів у сумі 22 000 Євро, що за курсом НБУ на момент вчинення злочину складало 231 913 гривень, які перебували на рахунку ОСОБА_7 ; грошових коштів у сумі 8000 доларів США, що за курсом НБУ на момент вчинення злочину складало 63 944 грн. та 37 500 ЄВРО, що за курсом НБУ на момент вчинення злочину складало 388 234 грн., які перебували на рахунку ОСОБА_8 ; грошових коштів у сумі 4000 доларів США, що за курсом НБУ на момент вчинення злочину складало 31 972 грн., які перебували на рахунку ОСОБА_9 ; грошових коштів у сумі 45 000 гривень, які перебували на рахунку ОСОБА_10 ; грошових коштів у сумі 3300 ЄВРО, що за курсом НБУ на момент вчинення злочину складало 34 425 грн. та грошових коштів у сумі 10 000 гривень, які перебували на рахунку ОСОБА_11 ; грошових коштів у сумі 1000 ЄВРО, що за курсом НБУ на момент вчинення злочину складало 10 432 грн., які перебували на рахунку ОСОБА_12 , у загальній сумі 815920 грн., усвідомлюючи, що вказані грошові кошти набуті ним внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, вчинив дії спрямовані на легалізацію (відмивання) цих доходів, одержаних злочинним шляхом.
Так, ОСОБА_6 втілюючи свій єдиний злочинний умисел та будучи обізнаним, що вищевказані грошові кошти, одержані ним внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, маючи на меті приховати/замаскувати незаконність їх походження, у тому числі джерела їх походження та у подальшому безперешкодно їх використовувати, при безпідставному списанні грошових коштів з рахунків вищевказаних клієнтів ВАТ «ВТБ Банк», у реквізитах отримувача коштів, вказував свій особистий картковий рахунок, з якого у подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб (скоріш за все за допомогою банкоматів або кас банківських установ) та у невстановлений досудовим розслідуванням час, конвертував їх у готівкову форму, тим самим здійснюючи їх легалізацію (відмивання).
26.01.2024 органом досудового розслідування, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поштовим зв`язком на останні відомі місця реєстрації та проживання, направлено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст. 191, ч. 1,2 ст. 200, ч. 1 ст. 209 КК України.
Також, письмове повідомлення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1,2 ст. 200, ч. 1 ст. 209 КК України та повістки про виклик підозрюваного для участі у слідчих (розшукових) діях, були опубліковані 29.05.2024 на офіційному інтернет-сайті Офісу Генерального прокурора України та 31.05.2024 у друкованому виданні «Урядовий кур`єр» №111.
Однак на визначні у повістках дати прибуття, ОСОБА_6 так і не з`явився до органу досудового розслідування та іншим чином на зв`язок не виходив, таким чином продовжуючи переховуватися від органу досудового розслідування.
В ході досудового розслідування даного кримінального провадження, слідством було зібрано достатні докази, на підтвердження фактів вчинення ОСОБА_6 ряду злочинів, з яких злочин, передбачений ч. 5 ст. 191 КК України є особливо тяжким, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, однак підозрюваний з метою ухилення від покарання, переховується від органу досудового розслідування.
Так, з урахуванням наявної у органу досудового розслідування інформації про переховування ОСОБА_6 на тимчасово окупованих територіях України та території держави агресора російська федерація, 04.07.2024 органом досудового розслідування оголошено підозрюваного ОСОБА_6 у міжнародний розшук.
В ході досудового розслідування виникла необхідність у обранні підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки в ході досудового розслідування, відповідно до положення п.4 ч.1 ст.184 КПК України, встановлено наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний буде переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується тим, що ОСОБА_6 у 2014 році залишив місце мешкання та по теперішній час, переховується від досудового слідства на тимчасово окупованих територіях України та території держави агресора російська федерація, у зв`язку із чим він оголошений у міжнародний розшук.
Також орган досудового розслідування посилається на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам, тому слідчий просить обрати відносно оголошеного у міжнародний розшук підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримав та просив його задовольнити.
Захисник підозрюваного заперечувала проти задоволення клопотання слідчого.
Заслухавши пояснення прокурора, захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Одним із завдань кримінального провадження, передбачених статтею 2 КПК України, є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду.
Відповідно до положень п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Згідно вимог ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Із змісту положень ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно із ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.
Як передбачено п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Встановлено, що постановою т.в.о. слідчого СВ ВП №1 Запорізького РУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_5 від 04.07.2024 року підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук.
Так, стороною обвинувачення у клопотанні та доданих матеріалах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1,2 ст. 200, ч. 1 ст. 209 КК України.
Фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі „Ілійков проти Болгарії Європейський суд з прав людини зазначив, що „суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 слідчий суддя враховує, тяжкість кримінальних правопорушень, інкримінованих останньому, які, відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжким, тяжким та нетяжким злочинами, те, що підозрюваний перебуває у міжнародному розшуку, та дані про особу підозрюваного, який раніше не засуджений, не працює, а також ту обставину, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.
Виходячи з того, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого, тяжкого та нетяжкого злочинів, за вчинення яких кримінальним законом окрім іншого, передбачено покарання зокрема у вигляді позбавлення волі, а також з обставин та наслідків їх вчинення, ступеню участі підозрюваного у вчиненні злочинів, згідно повідомлення про підозру, на підставі досліджених матеріалів, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України, про які зазначено у клопотанні слідчого та доведено у судовому засіданні.
Беручи до уваги надані слідчим докази того, що підозрюваний ОСОБА_6 , переховується від органу досудового розслідування та перебуває у міжнародному розшуку, з урахуванням обставин визначених ст. 178 КПК України, достатності доказів щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного.
Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, про обрання якого просить слідчий, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного ОСОБА_6 , слідчим суддею не встановлено.
Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України строк дії такої ухвали не зазначається.
Також суд враховує положення абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, яким передбачено, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, розмір застави не визначається.
Враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1,2 ст. 200, ч. 1 ст. 209 КК України, які відносяться до категорії особливо тяжкого, тяжкого та нетяжкого кримінального правопорушення, переховується від слідства, оголошений у міжнародний розшук, з метою забезпечення виконання процесуальних рішень, слідчий суддя приходить до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 192 194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання - задовольнити.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою (заочно).
У разі затримання ОСОБА_6 , не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, доставити підозрюваного до суду для розгляду клопотання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.
Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у даному кримінальному провадженні, а якщо справа буде перебувати у провадженні суду на відповідного процесуального прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1