УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000328 від 05.07.2024, за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2, а також за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 368, ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 369 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва поштою надійшло клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000328 від 05.07.2024, за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2, а також за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 368, ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 369 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає про те, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві, за процесуального керівництва Київської міської прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000328 від 05.07.2024, за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2, а також за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 368, ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 369 КК України.

У межах кримінального провадження перевіряються факти вчинення певними особами можливих корупційних дій, пов`язаних з одержанням неправомірної вигоди за сприяння бажаючим особам в отриманні сертифікатів про рівень володіння державної мови у Національному авіаційному університеті, а також за вирішення питання про зарахування на навчання осіб чоловічої статі призивного віку для здобуття фахової передвищої та вищої освіти до НАУ, його навчальних підрозділів та інших навчальних закладів, в порушення порядку прийому на навчання, задля створення підстав ухилення такими особами від мобілізації та перешкоджання законній діяльності Збройних сил України, та сприяння в успішному проходженні навчання.

За епізодами злочинної діяльності щодо корупційних дій, пов`язаних із вирішенням питання щодо отримання державних сертифікатів про рівень володіння українською мовою,встановлено наступне.

Рішенням Національної комісії зі стандартів державної мови від 10.08.2021 № 73 НАУ призначено уповноваженою установою для проведення іспитів. Відповідними рішеннями Комісії працівників НАУ визначено екзаменаторами та інструкторами.

Слід зазначити, що іспити на визначення рівня володіння державною мовою почали проводитись у НАУ з 2021 року та їх проведення триває по теперішній час, оскільки Комісією та університетом укладались відповідні договори у 2022, 2023, 2024 роках та не приймалось рішень про припинення такої роботи.

Іспити у вказаному навчальному закладі проводяться у спеціально закріплених для цього аудиторіях, а саме № 108, 109, які знаходяться у навчальному корпусі НАУ, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Проведеними слідчими (розшуковими) діями встановлено, що згадану вище корупційну схему у НАУ організовано у серпні 2021 року та вона продовжує діяти по теперішній час.

У злочинній схемі упродовж вказаного проміжку часу приймали участь колишні та діючі працівники НАУ.

Зокрема встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обіймає посаду вченого секретаря НАУ, з серпня 2021 року вступив у злочинну змову із ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого останні за грошову винагороду почали вирішувати вказане питання.

Згідно злочинної домовленості, ОСОБА_4 безпосередньо отримував гроші від ОСОБА_7 та організовував складання іспиту у НАУ шляхом досягнення домовленості з працівниками університету, відповідальними за роботу іспитового центру, а також надавав вказівки ОСОБА_7 про те, яким чином підшуканим особам необхідно діяти.

У свою чергу ОСОБА_7 підшукував осіб, бажаючих за гроші успішно скласти іспит та отримати сертифікати, передавав їх дані ОСОБА_4 , отримував від них та передавав ОСОБА_4 грошові кошти, частину з яких залишав собі, передавав таким особам вказівки, отримані від ОСОБА_4 щодо «порядку» проходження іспиту.

Також встановлено, що згідно злочинних домовленостей ОСОБА_4 та ОСОБА_7 гарантували підшуканим особам за неправомірну вигоду успішне складання письмової частини іспиту про рівень володіння мовою.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_7 на виконання злочинної домовленості із ОСОБА_4 підшукали та вирішили таке питання у НАУ для ряду осіб, а саме: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який вирішив вказане питання за неправомірну вигоду для себе та ще двох осіб - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка вирішила вказане питання за неправомірну вигоду для себе та ще двох осіб - ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ; ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який вирішив вказане питання за неправомірну вигоду для себе та ще 4 осіб - ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .

ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який вирішив через ОСОБА_20 питання щодо складання іспиту для ОСОБА_21 ;

ОСОБА_22 ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , які через зв`язки із ОСОБА_20 вирішили таке питання для себе.

Вказані особи отримували вказівки від ОСОБА_4 через ОСОБА_20 , шляхом здійснення телефонних дзвінків та листування у месенджерах. Як правило, грошові кошти в якості неправомірної вигоди, перераховувались підшуканими ОСОБА_20 особами на банківську картку ОСОБА_4 , а також банківські картки, дані про які повідомляв ОСОБА_7 , а саме банківську карту свого батька - ОСОБА_20 , та його дружини - ОСОБА_24

25.06.2024 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29.05.2024 було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 .

Під час зазначеного обшуку було виявлено та вилучено мобільний телефон Iphone 13 Pro, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із сім-картою з номером телефону НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_19 та який було поміщено до спец пакету EXP0192631.

25.06.2024 вилучене майно в ході проведення обшуку визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000328 від 05.07.2024 як таке, що містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, прокурор звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з відповідним клопотанням.

Прокурор, про дату та час розгляду клопотання повідомлявся належним чином, однак у судове засідання не з`явився, при цьому звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність.

Володілець тимчасово вилученого майна в судове засідання не з`явився, при цьому слідчим ОСОБА_25 надано відомості про те, що було повідомлено учасників судового розгляду про розгляд клопотання про арешт майна.

Неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання й додані до нього матеріали, додатково долучені документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, СУ ГУ НП у м. Києві, за процесуального керівництва Київської міської прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000328 від 05.07.2024, за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2, а також за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 368, ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 369 КК України.

25.06.2024 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29.05.2024 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_19 , за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон Iphone 13 Pro, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із сім-картою з номером телефону НОМЕР_3 , який поміщено до спец пакету EXP0192631.

25.06.2024 вилучене майно в ході проведення обшуку визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000328 від 05.07.2024 як таке, що містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно з ст.ст.131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п.1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п.3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно ч.3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому, слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за ознаками вчинення якого розслідується кримінальне провадження та у межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, а також те, що тимчасово вилучене майно в ході проведення обшуку цілком відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а отже обґрунтовано має правовий статус речових доказів, з метою забезпечення його збереження, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні правові підстави для арешту зазначеного в клопотанні прокурора майна.

При цьому, слідчий суддя не знаходить у висновках прокуратури при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно порушень вимог КПК України та чогось очевидно необґрунтованого та безпідставного.

Керуючись ст.ст.131, 132, 167, 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході проведення 25.06.2024 обшуку за місцем проживання ОСОБА_19 , за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на: мобільний телефон Iphone 13 Pro, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із сім-картою з номером телефону НОМЕР_3 , який поміщено до спец пакету EXP0192631.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя