Справа № 724/2230/24
Провадження № 1-кп/724/93/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2024 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченої: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотині кримінальне провадження № 0000092 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Панівці, Борщівського району Тернопільської області, освіта середня, не працюючої, проживаючої без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 13.04.2024 року, близько 10 год. 30 хв., в м.Хотині Дністровського району Чернівецької області, перебуваючи в громадському місці, а саме на території Української греко-католицької церкви, розташованої по АДРЕСА_2 переслідуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, скориставшись відсутністю потерпілого, умисно, протиправно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, таємно викрала бувший у використанні велосипед марки «Oskar» моделі «Queena» розміром коліс « НОМЕР_1 », який потерпілий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишив без нагляду в місці поряд з входом до вищезазначеної церкви, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_5 шкоду на загальну суму 5190 гривень.

Після цього, ОСОБА_4 місце скоєння злочину покинула та розпорядилася викраденим велосипедом марки «Oskar» моделі «Queena» на власний розсуд.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена свою вину у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала частково, зазначила, що умислу на продаж велосипеда у неї не було, вона його взяла просто прокататися, та від дачі інших пояснень на підставі ст.63 Конституції України відмовилася.

Проте, незважаючи на часткове визнання ОСОБА_4 своєї вини, її вина у вчиненні інкримінованого їй злочину повністю доведена показами потерпілого, свідків, письмовими доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 13.04.2024 року на власному велосипеді приїхав до церкви, розташованої по АДРЕСА_2 , де поряд із входом до церкви залишив власний велосипед, і коли вийшов побачив його відсутність. Біля церкви також була ОСОБА_6 , яку він запитав чи не бачила вона велосипед. Вона зазначила, що не бачила. Наразі йому велосипед повернуто, тому претензій до обвинуваченої не має. Просить її суворо не карати.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , пояснив суду, що його запросили бути понятим при проведенні огляду ділянки, де знаходився велосипед на ділянці місцевого стадіону. Участь також приймала обвинувачена ОСОБА_4 , тиску з боку слідчого на неї не було, вона добровільно показала на даний велосипед.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , пояснив суду, що його запросили бути понятим при проведенні огляду ділянки, де знаходився велосипед на ділянці місцевого стадіону. Участь також приймала обвинувачена ОСОБА_4 , тиску з боку слідчого на неї не було, вона добровільно показала на даний велосипед. Велосипед був синьо білого кольору.

Підстав сумніватися в правдивості наведених показань потерпілого та свідків, судом не встановлено. Аналізуючи свідчення потерпілого та свідків, суд приймає до уваги та розцінює їх як правдиві, оскільки вони в цілому узгоджуються між собою, були стабільні протягом усього слідства. Крім того, свідчення потерпілого та свідків узгоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження, а саме, належними та допустимими доказами, безпосередньо дослідженими судом, зокрема:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань ( а.с.27-28);

- постановою про визначення групи прокурорів від 14.04.2024 року (а.с.29);

- рапортом про прийняття заяви про злочин ( а.с.30);

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 13.04.2024 року ( а.с.31);

- протоколом огляду від 13.04.2024 року (а.с.32-36);

- заявою ОСОБА_4 про зізнання у вчиненні злочину від 14.04.2024 року (а.с.37);

- заявою ОСОБА_4 про добровільну видачу велосипеду від 14.04.2024 року (а.с.38);

- протоколом огляду від 14.04.2024 року (а.с.39-47);

- постановою про визначення та прилучення до матеріалів досудового розслідування речових доказів від 14.04.2024 рок (а.с.48-49);

- протоколом допиту потерпілого від 15.04.2024 року із фототаблицями (а.с.51-55);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.04.2024 року, де потерпілий ОСОБА_5 визнав особу зображену на фотознімку під №2 на ім`я ОСОБА_9 (а.с.56-57);

- довідкою до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (а.с.58);

- висновком експерта №СЕ-19/126-24/4605-ТВ від 18.04.2024 року, відповідно до якого ринкова вартість велосипеду мари «OSKAR» модель «Queena», бувшого у використанні, на момент скоєння кримінального правопорушення, тобто станом на 13.04.2024 , могла становити 5190 гривень(а.с.60-64);

- постановою про повернення речових доказів від 05.05.2024 року (а.с.65-66);

- розпискою потерпілого ОСОБА_5 про отримання належного йому велосипеда від 05.05.2024 року (а.с.67);

- протоколом огляду місцевості від 27.05.2024 року (а.с.68-90);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 16.06.2024 року із відеозаписом, де в присутності понятих, за адресою: АДРЕСА_2 , обвинувачена ОСОБА_4 показала та розповіла про обставини вчинення нею крадіжки (а.с.102-105).

Даними, які встановлені під час перегляду в судовому засіданні відеозапису слідчого експерименту встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 добровільно, без примусу, погроз чи іншого тиску, показує, як вона викрала велосипед, продемонструвала якою вулицею вона їхали, а також місце, де вона його залишила.

Його проведенню передувало роз`яснення ОСОБА_4 права не свідчити проти себе і відмовитися давати показання, що можуть стати підставою для підозри чи обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Жодних зауважень чи заперечень з приводу порушень прав ОСОБА_4 при проведенні вказаної слідчої дії чи після її проведення ОСОБА_4 не висловлювалося.

Як вбачається із вимоги УІАП ГУНП в Чернівецькій області за вих.№2825 від 24.04.2024 року ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягувалася (а.с.91).

Згідно характеристики виданої Хотинською міською радою Дністровського району за №1413 від 24.04.2024 року скарг, звернень та заяв на негативну поведінку до міської ради на ОСОБА_4 не надходило (а.с.94).

Витягом №1297 від 15.04.2024 року про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб підтверджено, що за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.95).

З акту обстеження матеріально-побутових умов вбачається, що ОСОБА_4 1999 року народження, на даний час проживає у АДРЕСА_1 без реєстрації (а.с.96).

Згідно довідки КНП «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради за №562 від 24.04.2024 року вбачається, що ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.с.97).

Із заяви ОСОБА_5 від 28.05.2024 року вбачається, що останній претензій жодного характеру до ОСОБА_4 не має (а.с.98).

З висновку судово-психіатричного експерта №921 від 12.06.2024 року вбачається, що ОСОБА_4 на даний час ознак психічного захворювання не виявляє (а.с.99-100).

Згідно ч. 1ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Аналізуючи надані суду докази у їх сукупності і даючи юридичну оцінку діям обвинуваченої, суд вважає, що вищевказані докази зібрані відповідно до вимог кримінально-процесуального закону, є допустимими, та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченою ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Часткове визнання обвинуваченою своєї вини, суд розцінює як намагання уникнути кримінальної відповідальності, оскільки вищевказані докази, а саме визнанням ОСОБА_4 , вини на досудовому розслідуванні, показання потерпілого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження №0000092 від 13.04.2024, спростовують її доводи про те, що вона не мала на меті викрадення велосипеда.

Враховуючи викладене, суд, допитавши потерпілого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , та дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованому їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Враховуючи викладене, суд вважає, що своїми діями, які виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Таким чином, дії ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) за кваліфікуючою ознакою вчинена в умовах воєнного стану, кваліфіковані вірно.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відсутні.

Згідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 185 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Обвинувачена за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судима, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває. Відповідно до досудової доповіді ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, загальний рівень ризику небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб - також середній), можливе виправлення без ізоляції від суспільства.

З урахуванням усього вищевикладеного, суд вважає, що обвинуваченій необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Однак, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, із застосуванням приписів ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на неї обов`язків, відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України дане покарання буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Клопотань про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченої не надходило.

Цивільного позову по кримінальному провадженню не заявлено.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином, процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів на проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченої в повному об`ємі на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374,376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати винною ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання: 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона в період іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину (кримінального правопорушення), і буде виконувати покладені на неї обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази, а саме: велосипед марки «Oskar» моделі «Queena», які згідно розписки повернуті потерпілому ОСОБА_5 залишити за належністю потерпілому ОСОБА_5 ..

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи №СЕ-19/126-24/4605-ТВ від 18.04.2024 року на суму 1514 (одна п`ятсот чотирнадцять) гривень 56 копійок.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_11 СКРИПНИК