Єдиний унікальний номер №607/2356/23
Провадження № 1-в/943/49/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2024 року м. Буськ

Буський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю представника органу пробації ОСОБА_4 ,

за участю засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Буську клопотання провідного інспектора Золочівського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и в :

провідний інспектор Золочівського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 , за погодженням із начальником ОСОБА_6 , звернулася в суд з вище означеним клопотанням, в якому ставиться питання про звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання за діяння, караність якого усунена відповідно до Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів", що набрав чинності 09.08.2024 року.

Представник органу пробації ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити, в зв`язку зі внесеннями змін до КУпАП щодо декриміналізації дрібних крадіжок, а тому згідно ч. 4 ст. 74 КК України просить задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала клопотання та не заперечила проти його задоволення.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні, просив клопотання задоволити та звільнити його від призначеного покарання.

Вислухавши учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

В процесі реалізації кримінальної відповідальності, найпоширенішою формою якої є покарання, іноді виникають такі юридичні факти, котрі призводять до необхідності звільнення особи від призначеного покарання. Одним із таких фактів є усунення злочинності діяння, тобто його декриміналізація, закріплена ч. 2 ст. 74 КК України. Слід зазначити, що застосування положень цієї норми ґрунтується на положеннях ст. 58 Конституції України про зворотню дію законів та інших нормативно-правових актів та ст. 5 КК України про зворотну дію кримінального закону у часі. Так, згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (ч. 1 ст. 74 КК).

Звільнення від відбування покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України можна застосувати лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду - засудження особи незалежно від того, відбуває вона покарання чи ні (наприклад, звільнена від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України чи виконання вироку відстрочене ст. 536 КПК України). При цьому законом передбачено негайне звільнення особи від відбування покарання. Слід зазначити, що вказана підстава є обов`язковою для застосування судом. Передумовою для початку провадження щодо звільнення засудженого від відбування покарання за ч. 2 ст. 74 КК України завжди є прийняття і набрання чинності спеціальним законом, яким усувається караність діяння, за яке особу засуджено. Він є передумовою або правовою підставою ініціювання, розгляду питання та прийняття рішення про застосування звільнення від покарання щодо конкретної особи. Така процедура завершується прийняттям конкретного процесуального рішення судом.

Відповідно до положень п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4,6, 7, 13-1, 14 ч.1 ст. 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Як вбачається з вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.11.2023 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки згідно ст.76 КК України.

Відповідно до положення ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2024 року складав 1514 грн. Тобто два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1514х2=3028 грн, а за 01.01.2023 року - 2684 грн.

Згідно з ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.11.2023 року року встановлено, що ОСОБА_5 викрав майно на загальну суму 1133,33 грн, що станом на момент вчинення крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, на засудженого ОСОБА_5 розповсюджується дія Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_5 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На пiдставi ст. 58 Конституції України, ст. 5, ч.2 ст.74 КК України , Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024, керуючись ст. ст. 372, 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Дичків Тернопільського району Тернопільської області, звільнити від відбування призначеного покарання згідно вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.11.2023 року в справі №607/2356/23 у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Ухвалу може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1