Справа № 476/1098/23
Провадження № 1-кп/476/37/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2024 року Єланецький районний суд

Миколаївської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду смт. Єланець кримінальне провадження, внесене 29.11.2023 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000291, по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богодарівка Єланецького району Миколаївської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працюючого, одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_4 в червні 2011 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на території домоволодіння свого батька, розташованого в с. Богодарівка, в гаражному приміщенні виявив обріз мисливської рушниці, виготовлений способом саморобної переробки одноствольної гладко ствольної рушниці моделі «ЗК», серія/номер 10 Б, 16-го калібру, виробництва Іжевського механічного заводу, шляхом вкорочення ствола до залишкової довжини 414 мм, який є вогнепальною зброєю, при виді якого у обвинуваченого виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, носіння та зберігання зброї.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, його наслідки та бажаючи їх настання, в порушення правового режиму поводження зі зброєю, визначеного п. 1, п. 2 ст. 9 постанови КМУ № 579 від 12.10.1992 року «Про затвердження Положення про дозвільну систему», розділів 12, 14 та 15 Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 року, шляхом привласнення, без передбаченого законом дозволу набув у своє розпорядження вищевказаний обріз, який перевіз до місця свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , де зберігав до 17.11.2023 року.

17.11.2023 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 працівниками поліції виявлено та вилучено обріз мисливської рушниці моделі «ЗК», серія/номер НОМЕР_1 , 16-го калібру, виробництва Іжевського механічного заводу, який останній без передбаченого законом дозволу придбав, переніс та зберігав за місцем свого проживання.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні вищевказаного правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Суду пояснив, що в 2011 році в с. Богодарівка, на території домоволодіння його батька, в гаражному приміщенні знайшов обріз, який забрав з собою та перевіз до місця свого постійного проживання за адресою АДРЕСА_1 , де й зберігав.

Захисник ОСОБА_5 просила суд під час призначення покарання її підзахисному врахувати, що ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення, повністю визнає себе винним, щиро розкаюється у вчиненому, має на утриманні малолітню дитину та є інвалідом 3 групи.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за викладених вище обставин.

Наведені вище дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме незаконне носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Судом досліджені також характеризуючі матеріали на ОСОБА_4 , із яких вбачається, що обвинувачений проживає на території Маложенівського старостинського округу. До адміністративної відповідальності виконкомом Маложенівської сільської ради не притягувався, заяв та скарг на ОСОБА_4 не надходило. На диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Не знаходиться на обліку у Вознесенському районному секторі №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях. Перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , на даний час не є військовослужбовцем.

Згідно досудової доповіді на обвинуваченого ОСОБА_4 представник Вознесенського районного сектору №3 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській області встановив, що ймовірність вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення зводиться до середнього рівня ризику, а також середнього рівня ризику небезпеки для суспільства, в тому числі і для окремих осіб. Проте орган з питань пробації вважає можливим виправленням ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства.

Обираючи обвинуваченому міру покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує, як пом`якшуючі покарання обставини щире каяття ОСОБА_4 у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обтяжуючі покарання обставини відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та положень п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», особі, яка вчинила злочин має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також з урахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

При визначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не працює, його ставлення до вчиненого злочину, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких злочинів, суспільну небезпечність даного злочину, обставини за яких було вчинено злочин, наслідки, що настали від злочину, думку прокурора щодо покарання, яке необхідно призначити, висновок органу пробації, суд вважає доцільним призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинений ним злочин, у вигляді позбавлення волі. Також суд вважає можливим виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізолювання від суспільства з застосуванням до нього ст. 75 КК України. Таке покарання буде, на думку суду, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Питання щодо речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався. Цивільний позов у справі не заявлено.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України, і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи № СЕ-19/115-23/16414-БЛ від 23.11.2023 року в сумі 1912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) грн. 00 коп. (р/р: НОМЕР_2 одержувач: ІНФОРМАЦІЯ_3 (ел. адм. податок).

Речові докази по справі:

- обріз, виготовлений способом саморобної переробки одноствольної гладко ствольної рушниці моделі «ЗК», серія/номер 109Б, 16-го калібру, виробництва Іжевського механічного заводу, що передано до камери зберігання речових доказів СПД №1 ВП №1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області знищити.

Необхідність застосування запобіжних заходів відсутня.

На вирок може бути подано апеляцію до Миколаївського апеляційного суду через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1