Справа№534/158/22
Провадження №1-кп/534/101/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5

захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001393 від 12.09.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ворохта Надворнянського району, Івано- Франківської області, українця, громадянина України, освіта середня, працює ДУП ОЦКПХ, Полтавський обласний лабораторний центр МЛЗ України водієм, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

у с т а н о в и в:

До Комсомольського міського суду Полтавської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001393 від 12.09.2021 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене обвинуваченому ОСОБА_8 таке.

ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що 11 вересня 2021 року, приблизно о 12 годині хвилин, в світлий час доби, по сухому асфальтобетонному покриттю проспекту Героїв Дніпра м. Горішні Плавні в напрямку від вул. Миру до вул. Соборної, керуючи автомобілем Chery Amulet, державний номер НОМЕР_1 , рухався водій ОСОБА_8 .

В цей же час поблизу будинку АДРЕСА_2 на проїзджу частину вийшов пішохід ОСОБА_5 , який перетинав АДРЕСА_2 , зліва направо відносно напрямку руху автомобіля Chery рухаючись по пішохідному переходу, позначеному дорожніми знаками 5.35.1-5.35.2 (пішохідний перехід) та дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра».

Під час руху у вказаному напрямку, в заданій дорожній обстановці, водій ОСОБА_8 наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу на якому перебувають пішоходи, та виявивши попутні транспортні засоби в суміжних правій та середніх смугах, що зупинилися перед нерегульованим пішохідним переходом, порушуючи вимоги п.п. 18.1, 18.4 Правил Дорожнього руху України, де відповідно вказано:

18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

18.4. Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, не надав дорогу пішоходу ОСОБА_5 , що знаходився на пішохідному переході, перед яким зупинилися транспортні засоби, та допустив наїзд на останнього.

Відповідно висновку судово-медичної експертизи № 1108 від 08.11.2021 у ОСОБА_5 виявлено наступні тілесні ушкодження: розрив правого акроміально-ключичного зчленування; перелом першого та другого ребер справа; перелом першого ребра зліва; забій десятого сегменту правої легені; підвивих ключично-грудинного зчленування зліва; забій правої стегнової кістки; закрита черпно-мозкова травма зі струсом головного мозку.

Згідно правил судово-медичного визначенню ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затвердженого наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року, такі ушкодження за ступенем тяжкості визначаються як ушкодження середнього ступеню тяжкості, за критерієм тривалого розладу здоров`я.

Відповідно висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/117-21/14263-ІТ від 24.11.2021 в умовах заданої пригоди водій автомобіля Chery Amulet державний номер НОМЕР_2 АТ ОСОБА_8 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_5 шляхом виконання ним п.п.18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України.

В заданій дорожній обстановці дії водія автомобіля Chery Amulet державний номер НОМЕР_2 АТ ОСОБА_8 вбачаються невідповідності з вимогами п.п.18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням обставин даної пригоди.

Таким чином, своїми необережними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Дослідивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, враховуючи, що кожен доказ не має наперед встановленої сили, суд дійшов наступних висновків.

У судовому засіданні допитаний потерпілий ОСОБА_5 надав наступні за змістом покази.

11 вересня 2021 року приблизно о 12 год. 00 хв. потерпілий переходив проїзджу частину біля міської ради, зайшовши на зелене роздільне з іншого боку на зустріч потерпілому вийшла бабуся, яка ступила на пішохідний перехід, після чого у першому та другому ряді дороги автомобілі зупинилися, в третьому ряді потерпілий нікого не побачив. Під час переходу пішохідного переходу, потерпілий побачив як у третьому ряду рухається автомобіль та вирішив зробити два кроки назад після чого відчув зіткнення.

На питання прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , потерпілий повідомив суду, що у місці де сталася подія була дорожня розмітка «зебра» та дорожній знак «пішохідний перехід», потерпілий переходив проїзджу частину відповідно до ПДР України. Автомобіль, який рухався по третій полосі не подав сигналу та не зупинився. Потім потерпілий зробив декілька кроків назад, та в цей момент відбулося зіткнення, удар прийшовся у стегно передньою частиною автомобіля та головою потерпілого об лобове скло. Потерпілий пам`ятає, як обвинувачений підійшов до нього та спитав «що ж ти так?», хто викликав швидку потерпілому невідомо.

На питання захисника ОСОБА_6 потерпілий повідомив суду, що перехід дорожньої частини потерпілий здійснював у звичайною ходою без перебігання. Перші три полоси до зеленого відгородження потерпілий пройшов приблизно за хвилину. На роздільній полосі потерпілий зупинився на декілька секунд, побачивши, що автомобілі зупинилися потерпілий продовжив рух. На даній ділянці дороги на розділовій смузі нічого не заважало для обзору. На дорожній частині потерпілий зробив два кроки назад, третій не встиг, іншого потерпілий не пам`ятає. Потерпілий підтвердив, що через місяць після його одужання з ним проводився слідчий експеримент. У подробицях слідчий експеримент потерпілий не пам`ятає. Потерпілий надавав пояснення під час проведення слідчого експерименту. Потерпілий повідомив, що обвинувачений відвідував його у лікарні та пропонував підписати папірець про відмову щодо претензій до обвинуваченого. На наступний день обвинувачений знову прийшов, щоб підписати ще щось на що потерпілий йому відмовив. Грошей від обвинуваченого потерпілий не отримував. Потерпілий вважає, що 30 000 грн. це є моральна та матеріальна шкода, на що обвинувачений повідомив потерпілому, що немає такої суми грошей. Підставами стягнення вищевказаної суми потерпілий обґрунтовує перебуванням у лікарні близько 26 днів, витрати на лікування, жодної фінансової допомоги з боку обвинуваченого. Потерпілому відомо, що страхова компанія відмовила йому у відшкодуванні коштів за його позовом. Потерпілий знаходився посередині третьої смуги коли вирішив здійснити кроки назад та по середині так званої «зебри».

На питання суду потерпілий повідомив суду, що перешкод для огляду дорожньої обстановки на ділянці дороги де відбулась подія у потерпілого не було. На даній ділянці дороги була розмітка «зебра» та дорожній знак «пішохідний перехід», світлофорів праворуч чи ліворуч від потерпілого не було.

За результатами додаткового допиту потерпілого ОСОБА_5 останній надав наступні за змістом покази.

На питання захисника ОСОБА_7 потерпілий повідомив, що коли потерпілий підійшов до пішохідного переходу на дорозі зупинилося два автомобілі, та він побачив жінку, яка знаходилась напроти нього на іншій стороні дороги на пішохідному переході. Потерпілий переходивши дорогу зупинився на нетривалий час на острівці безпеки роздільній зелені зоні та побачивши, що зупинилися два автомобілі продовжив рух, автомобіля обвинуваченого на той момент потерпілий не побачив. Дійшовши до середини третьої полоси потерпілий побачив автомобіль обвинуваченого який був на відстані приблизно 10 м. та рухався на нього. Відступивши два кроки назад відбулося зіткнення з передньою лівою частиною автомобіля та відбувся удар у ліву ногу. Потерпілий не пам`ятає чи був удар головою. Потерпілий вважає, що швидкість в момент зіткнення автомобіля обвинуваченого була приблизно 70 км/год. Потерпілий пам`ятає приїзд швидкої та коротку розмову з обвинуваченим.

У судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_9 надала наступні за змістом покази.

Свідок разом із своїм чоловіком (обвинуваченим) на наступний день після події відправились до лікарні, щоб з`ясувати яке самопочуття у потерпілого. У лікарні обвинувачений купував ліки для потерпілого за рецептом. Обвинувачений разом зі свідком консультувалися у лікаря, який повідомив їм, що потерпілому потрібно буде провести операцію, а саме вставити пластину, яка коштує 9 000 грн. та розходні матеріали, які коштують 3 000 грн. З даною сумою обвинувачений погодився та обіцяв заплатити. Надали контактні данні лікарю для зв`язку. На наступний день обвинувачений теж купив ліки за рецептом для потерпілого, який не хотів погоджуватися на суму меншу ніж 30 000 грн., як моральної та матеріальної компенсації. Також свідок та обвинувачений повідомили дружині потерпілого, що їм потрібно надати свої данні страховій для отримання компенсації спричиненої ДТП. Обвинувачений відвідував потерпілого протягом його лікування близько трьох разів на тиждень. Обвинувачений пропонував потерпілому суму у 25 000 грн., на що отримав відмову від потерпілого, який вимагав суму у 30 000 грн.

На питання потерпілого свідок повідомила суду, що гроші разом з обвинуваченим вони зняли у банкоматі коли направлялись до нього в лікарня для підписування розписки.

На питання головуючого судді ОСОБА_1 сідок повідомила, що вона чула розмови обвинуваченого та потерпілого де були проголошені фрази, що все вирішиться.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 надав наступні за змістом покази.

Обвинувачений на автомобілі рухався по просп. Героїв Дніпра в бік Золотнище у третьому ряду, приблизно за метрів 30 обвинувачений був у першому ряду, позаду нього їхав автомобіль, перед ним у першому ряду зупинився автомобіль, обвинувачений побачив як бабуся спускала візочок з бордюру, але сама ще не ступила на проїзджу частину, розділова суму на цій ділянці дороги завширшки 2 м. 40 см., по лівий і правий бік огляд нічого не закривало. Обвинувачений побачив як на протилежній стороні дороги почала переходити людина. Обвинувачений повідомив суду, що у матеріалах справи не зазначено на якій відстані стояла туя та рекламний банер на ділянці дороги де відбулася подія. Обвинувачений повідомив суду заміри які він сам проводив, роздільна полоса 2 м. 40 см., відстань від пішохідного переходу до туї 3 м. 70 см., відстань від пішохідного переходу до рекламного банера 7 м. 70 см. Обвинувачений повідомив, що на першому аркуші слідчого експерименту зазначено, що «пішохід Борський потерпілий в ДТП ОСОБА_10 ». На другому аркуші зазначено, що «пішохід Борський у ДТП постраждалий ОСОБА_10 ». Відповідно до протоколу огляду місця ДТП від 11.10.2021 зазначено, що «об`єкти що обмежують огляд робочого місця водія відсутні». Також обвинувачений звертаю увагу суду, що лікарі зазначили про те що у потерпілого ОСОБА_5 не виявлено черепо-мозкову травму, зовнішніх ушкоджень голови не виявлено. Обвинувачений зазначає, що долучена до матеріалів справи довідка від невролога датована 17.08.2021, а саме ДТП відбулося 11.09.2021. Обвинувачений зазначає, що подія відбулася на 4 квадратних метрах, ОСОБА_5 мав змогу уникнути зіткнення, якщо б не робив кроки назад, обвинувачений не розуміє навіщо потерпілий їх робив. На момент зіткнення автомобіль знаходився на відстані 3 м. 17 см. на пішохідному переході, після зіткнення автомобіль знаходився на відстані 2 м. 04 см. на пішохідному переході, який був завширшки 4 м. Після зіткнення обвинувачений викликав поліцію та швидку допомогу, підійшов до потерпілого та спитав як його справи. Поліція та слідчі проводили огляд місця події, допитавши обвинуваченого, на автомобілі обвинуваченого слідів зіткнення не було.

На питання головуючого судді ОСОБА_1 обвинувачений повідомив суду, що вищевказані заміри він проводив сам, чи здійснював такі заміри слідчий на місці події обвинуваченому не відомо. Обвинувачений вважає, що ці заміри дуже важливі тому, так як обвинувачений враховуючи ці заміри зняв на камери свого телефону в який момент можливо було побачити людину яка переходить дорогу у тому місці де відбулося ДТП. Обвинувачений вважає, що так звана «сліпа зона» виникла із-за туї та рекламного банеру.

На питання прокурора ОСОБА_3 обвинувачений повідомив суду, що помилка у даті протоколу огляду місця події не як не вплинула на сам протокол. Обвинувачений рухався по ділянці дороги де сталася подія майже кожного дня та йому знайома дорожня розмітка та дорожні знаки на цій ділянці дороги. Обвинувачений наближаючись до пішохідного переходу знизив швидкість. Обвинувачений рухався у крайній лівій полосі, у першій полосі зупинився автомобіль, автомобіль який рухався у середній полосі був позаду автомобіля обвинуваченого. Обвинувачений вважає, що якщо автомобіль зупинився у крайньому правому ряду то він рухаючись у крайньому лівому ряду зупинятися не повинен. Обвинувачений заперечує факт того, що він не міг побачити потерпілого із-за концентрації уваги на бабусю яка теж переходила дорогу на зустріч потерпілому. До дня коли сталася подія обвинувачений не знав, що в тій обстановці яка сталася могла бути так звана «сліпа зона» для водія.

Також вину у вчиненні інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_8 кримінального правопорушення прокурор доводив дослідженими під час судового слідства наступними іншими доказами.

1. Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.10.2021 (т. 1, а.с. 139-147). Місце проведення огляду: АДРЕСА_3 .

Початок огляду 16 год 30 хв. у присутності понятих ОСОБА_11 і ОСОБА_12 ; був присутній також ОСОБА_8 .

Умови огляду: ясно, без опадів, температура повітря НОМЕР_3 . Напрямок проведення огляду: від вул. Миру до вул. Соборна.

Вид події: наїзд на пішохода.

Орієнтири для вимірів: у повздовжній проекції elon 79/12, бордюрний камінь.

Оглядом установлено наступне: місце дорожньо-транспортної пригоди зазначено як проспект Героїв Дніпра. Елементи вулиці, дороги: нерегульований пішоходний перехід. Проїзна частина: горизонтальна ділянка, прямв у плані. Вид, стан покриття: асфальтобтонне, сухе. Число смуг: 3. Дорожня розмітка: 1.14.1(зебра), 1.7 (переривчаста лінія з короткими штрихами і рівними їм проміжками). До дорожньої частини примикають: бордюрний камінь, тротуар (праворуч), бордюрний камінь, розділовий газон (ліворуч). Далі за тротуаром узбіччям розташовано: будівлі міського типу (праворуч), смуга зустрічного руху (ліворуч). Спосіб регулювання руху на ділянці: не регулюється. Дорожні знаки: 5.35.1, 5.35.2. Умови освітленості на даній ділянці шляху: світла. Об`єкти, що обмежують оглядовість з робочого місця водія у напрямку руху, праворуч та ліворуч (номер на схемі та характеристики): відсутні. У графі Наявність слідів, що свідчать про переміщення об`єктів (транспортних засобів, трупів, уламків) на місці пригоди після ДТП до початку огляду відмітки відсутні. Відсутні й відмітки у графі 17 щодо огляду транспортних засобів. Локалізація пошкоджень на транспортних засобах: автомобіль Сhery Amulet, д.н. НОМЕР_1 пошкоджено лобове скло ліворуч, пошкоджено ліве дзеркало заднього виду. На момент огляду транспортний засіб був без вантажу, гальмова система справна, рульове керування справне, шини Premiori 185/60 R 14, справні також зовнішні світлові прилади, склоочисники, склоомивачі, дзеркала заднього вигляду; щодо наявності на склі предметів, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість у цьому протоколі не зазначено. Не зазначено також будь-яких відомостей у графі 18 щодо локалізації пошкоджень та слідів контактної взаємодії, нашарувань, відшарувань речовин на ТЗ. Сліди шин у виді юзу. Інших слідів на дорожньому покритті немає, відокремлених від трансопртного заслбу частин, деталей, інших об`єктів немає. Графи 23, 24 щодо навності слідів контактної взаємодії ТЗ з навколишніми об`єктами, предметами, слідів контактної взаємодії особи з навколишніми об`єктами, предметами не заповнені. Відомості про труп відсутні. Вилучено: автомобіль Chery Amulet, д.н.з. НОМЕР_1 , направлено на штрафмайданчик ВП АДРЕСА_4 .

2. Додатками до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.10.2021:

- схема (а.с. 148);

- фототаблиця (а.с. 149).

3. Листом головного лікаря Станції екстренної медичної допомоги № 2 м7 Кременчука (т. 2, а.с. 150-151) про те, що 11.09.2021 зареєстровано виклик бригади екстренної медичної допомоги по підстанції АДРЕСА_5 з приводу дорожньо-транспортної пригоди за адресою: АДРЕСА_3 , до громадянина ОСОБА_5 з додатком: картою виїзду швидкої медичної допомоги.

4. Витягом з ЄРДР № кримінального провадження 000193 від 12.09.2021.

5. Рапортом (т. 2, а.с. 153) про отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

6. Копією посвідчення водія серія НОМЕР_4 , видане на ім`я ОСОБА_8 (т. 3, а.с. 33).

7. Копією свідоцтва про реєстрацію трансортного засобу автомобіля Chery Amulet, д.н.з. НОМЕР_1 (т.3, а.с. 34), який належить ОСОБА_8 .

8. Висновком про результати медичного огляду (т. 3, а.с. 35) ОСОБА_8 , відповідно до якого не виявленого у останнього ознак алкогольного сп`яніння.

9. Постановою про визнання та приєднання до матеріалив кримінального провадження від 12.09.2021 (т. 3, а.с. 36) як речового доказу автомобіля Chery Amulet, д.н.з. НОМЕР_1 .

10. Ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 14.09.2021 у справі № 524/8682/21 про арешт автомобіля Chery Amulet, д.н.з. НОМЕР_1 (т. 3, а.с. 37-38).

11. Розпискою ОСОБА_8 про отримання на зберігання акумулятора від автомобіля Chery Amulet д.н.з. НОМЕР_1 (т. 3, а.с. 39).

12. Листом КП Лікарня інтенсивного лікування І рівня м. Горішні Плавні № 1301 від 15.10.2021 про госпіталізацію ОСОБА_5 11.09.2021, діагноз: розрив правого акроміально-ключинного з`єднання, закриті переломи 1 ребра з обох сторін та перелом 2 ребра праворуч, заій правої легені, Післятравматичний правобічний плевріт, закрита черепно-мозгова травма, струс головного мозку, забій правої стегнової кістки (т. 3, а.с. 40).

13. Довідкою про витрати на проведення ексертизи у розмірі 1372,96 грн. (т. 3, а.с. 41).

14. Висновком експерта від 21.10.2021 № СЕ-19/117-21/12129-ІТ, відповідно до якого за результатами судової автотехнічної експертизи на момент проведення огляду робоча гальмівна система, ходова частина, рульове керування автомобіля марки Chery Amulet, д.н.з. НОМЕР_2 АТ знаходилисьсь у працездатному стані, несправностей, які б впливали на працездатність, не виявлено (т. 3, а.с. 42-50).

15. Висновком експерта № 1108 від 08.11.2021, відповідно до якого за результатами судово-медичної експертизи установлено у ОСОБА_5 тілесні ушкодження: розрив правого акроміально-ключинного зчленування; перелом першого і другого ребер праворуч; перелом першого ребра ліворуч; забій десятого сегменту правої легені; підвивих ключинно-грудинного зчленування ліворуч; забій правої стегнової кістки; закрита черепно-мозкова травма із струсом головного мозку. Ці тілесні ушкодження утворилися в один проміжок часу, одномоменно, від ударної дії тупих, твердих предметів із обмеженою і розповсюдженою контактуючою поверхнею, що характерно для утворення їх у пішохода при дорожньо-транспортній пригоді, від удару передньої частини автомобіля легкового типу, закидування і ударяння тіла об автомобіль і послідуючого скидання тіла і його падіння на дорожнє покриття чи оточуючу поверхню, можливо у проміжок часу, обставин, на які вказує постанова слідчого, про що свідчить їх харатер і локалізація. Експертом кваліфіковано такі тілесні ушкодження за ступенем тяжкості як середнього ступеня тяжкості, за критерієм тривалого розгляду здоров`я (т. 3, а.с. 51-53).

16. Заявою ОСОБА_8 про відмову від участі у слідчому експерименті (т. 3, а.с. 54).

17. Ухвалою слідчого судді Атозаводського районного суду м. Кременчука від 12.11.2021 у справі № 524/86/82/21 про передання на відповідальне зберігання ОСОБА_8 автомбіль Chery Amulet, д.н.з. НОМЕР_1 (т. 3, а.с. 55-56).

18. Розпискою ОСОБА_8 про те, що він отримав на відповідальне зберігання автомбіль Chery Amulet, д.н.з. НОМЕР_1 (т. 3, а.с. 57).

19. Протоколом проведення слідчого експерименту від 17.11.2021 за участю потерпілого ОСОБА_5 та додатками до протоколу (т. 3, а.с. 58-64). У додактах до протоколу вказано 2 автомобілі, яких зображено так, що вони перебували на правій та середній полосі руху, і які зупинилися перед пішоходним переходом.

20. Довідкою про витрати на проведення експертизи (т. 3, а.с. 65).

21. Висновком експерта від 24.11.2021 № СЕ-19/117-21/14263-ІТ (т. 3, а.с. 66-68), відповідно до якого за результатми проведеної судової автотехнічної експертизи в умовах згаданої пригоди водій автомобіля марки Chery Amulet, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_5 шляхом виконання ним вимог п.п. 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху. У заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля Chery Amulet, д.н.з. НОМЕР_2 АТ, ОСОБА_8 вбачаються невідповідності з вимогами п.п. 18.1, 18.4 Павил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з виникненням обставин даної пригоди.

Суд зауважує, що оцінка дій пішохода ОСОБА_5 експертом не надавалась.

До того ж, як зазначено у цьому висновку, експерту надано постанову про призначення експертизи та матеріали кримінального провадження № 0001393 на 86 аркушах у 1 томі.

Також експерт зазначив, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості про перешкоди технічного характеру, які б не дозволили ОСОБА_8 виконати вимоги п.п. 18.1., 18.4 ПДР.

22. Протоколом проведення слідчого експерименту від 24.12.2021 за участю потерпілого ОСОБА_5 (т. 3, а.с. 69-73) з додатками. Місце проведення: АДРЕСА_6 .

Суд зауважує, що обстановка, зафіксована у цьому протоколі слідчого експерименту така, що біля гаражів знаходиться у положенні капотом до в`їзду у приміщення, схожого на гараж, автомобіль Chery Amulet, д.н.з. НОМЕР_5 , перед лівим переднім боком (фарою) його стоїть потерпілий ОСОБА_5 .

23. Протокол проведення слідчого експерименту з додатками за участю підозрюваного ОСОБА_8 від 24.12.2021 (т. 3, а.с. 74-86).

24. Додатковим висновком судово-медичної експертизи № 1300 (т. 3, а.с. 87-88) установлено, що покази ОСОБА_5 , дані ним згідно протоколу слідчого експерименту від 24.12.2021 відповідають об`єктивним даним висновку первинної судово-медичної експертизи, а саме в частині характеру, локалізації та механізму утворення установлених у нього тілесних ушкоджень.

25. Додатковим висновком судово-медичної експертизи № 1301 (т. 3, а.с. 89-90) установлено, що покази підозрюваного ОСОБА_8 , дані ним згідно протоколу слідчого експерименту від 24.12.2021 за його участі не відповідають об`єктивним даним висновку первинної судово-медичної експертизи, а саме в частині характеру, локалізації та механізму утворення установлених у нього тілесних ушкоджень.

26. Довідкою про витрати на проведення експертизи (т. 3, а.с. 91).

27. Висновком експерта від 12.01.2022 № СЕ-19/117-22/149-ІТ (т. 3, а.с. 82-85), відповідно до якого за результатми проведеної судової автотехнічної експертизи в умовах згаданої пригоди водій автомобіля марки Chery Amulet, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_5 шляхом виконання ним вимог п.п. 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху. У заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля Chery Amulet, д.н.з. НОМЕР_2 АТ, ОСОБА_8 вбачаються невідповідності з вимогами п.п. 18.1, 18.4 Павил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з виникненням обставин даної пригоди.

28. Письмовими доказами, що характерезують особу обвинуваченого, а також документи щодо непритягнення до відповідальності обвинуваченого, неперебування його на обліку у лікаря-психолога та лікаря-нарколога (т. 3, а.с. 96-101).

Щодо вищевикладеного публічного обвинувачення, підтриманого прокурором в судових засіданнях у цій справі, за яким прокурор вважає винними обвинуваченого ОСОБА_8 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, суд зазначає про наступне.

За ч. 2 ст. 8 Конституції України норми Конституції України є нормами прямої дії.

Тому суд застосовує статтю 62 Основного Закону України, згідно з вимогами якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно із ч. 1 ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Частина 2 цієї статті КПК України регламентує, що не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

За ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до частини другої цієї статті процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Стаття 85 КПК України передбачає, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом (ч. 1 ст. 86 КПК України).

За ч. 2 ст. 86 КПК України недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

До того ж суд враховує наступні приписи КПК України: «Стаття 87. Недопустимість доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини

1. Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

2. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння:

1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов;

2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження;

3) порушення права особи на захист;

4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права;

5) порушення права на перехресний допит;

3. Недопустимими є також докази, що були отримані:

1) з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні;

2) після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень;

3) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи у зв`язку з недопущенням адвоката до цієї слідчої (розшукової) дії. Факт недопущення до участі в обшуку адвокат зобов`язаний довести в суді під час судового провадження;

4) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, якщо така ухвала винесена слідчим суддею без проведення повної технічної фіксації засідання.

4. Докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані.

5. В умовах воєнного стану положення цієї статті застосовуються з урахуванням особливостей, визначених статтею 615 цього Кодексу.

Стаття 88. Недопустимість доказів та відомостей, які стосуються особи підозрюваного, обвинуваченого.

1. Докази, які стосуються судимостей підозрюваного, обвинуваченого або вчинення ним інших правопорушень, що не є предметом цього кримінального провадження, а також відомості щодо характеру або окремих рис характеру підозрюваного, обвинуваченого є недопустимими на підтвердження винуватості підозрюваного, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

2. Докази та відомості, передбачені частиною першою цієї статті, можуть бути визнані допустимими, якщо:

1) сторони погоджуються, щоб ці докази були визнані допустимими;

2) вони подаються для доказування того, що підозрюваний, обвинувачений діяв з певним умислом та мотивом або мав можливість, підготовку, обізнаність, потрібні для вчинення ним відповідного кримінального правопорушення, або не міг помилитися щодо обставин, за яких він вчинив відповідне кримінальне правопорушення;

3) їх подає сам підозрюваний, обвинувачений;

4) підозрюваний, обвинувачений використав подібні докази для дискредитації свідка.

3. Докази щодо певної звички або звичайної ділової практики підозрюваного, обвинуваченого є допустимими для доведення того, що певне кримінальне правопорушення узгоджувалося із цією звичкою підозрюваного, обвинуваченого.

Стаття 89. Визнання доказів недопустимими

1. Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

2. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

3. Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.»

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Разом з тим, суд враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 17.10.2023 у справі № 455/844/16-к.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Критерії визнання доказів недопустимими обумовлюють диференційований порядок вирішення питання щодо їх недопустимості: під час будь-якого судового розгляду у разі встановлення очевидної недопустимості доказу (ч. 4 ст. 87, ч. 2 ст. 89 КПК України) - у випадках, коли такі докази отримані внаслідок істотного та очевидного порушення прав та свобод людини і їх недопустимість обумовлена такими обставинами, які у будь-якому випадку не можуть бути усунуті в ході подальшого судового розгляду; у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення по суті (ч. 1 ст. 89 КПК України) - якщо при отриманні доказів допущено процесуальні порушення, які тягнуть інші порушення прав людини та потребують оцінки на підставі всієї сукупності доказів; зумовлюють сумніви у достовірності здобутих відомостей та суд має вирішити питання щодо можливості усунення вказаного сумніву на підставі сукупності інших зібраних допустимих доказів.

Вирішуючи на підставі ч. 1 ст. 87 КПК України питання щодо допустимості доказу, який отриманий з істотним порушенням фундаментальних прав чи свобод людини, суд має обґрунтувати, яке саме фундаментальне право чи свобода особи були порушені, в чому саме полягає істотність такого порушення в тій мірі, що обумовлює недопустимість доказу, та за відповідності ситуації переліку критеріїв, наведених в ч. 2 ст. 87 КПК України, послатись на конкретний пункт цієї норми.

При вирішенні питання щодо допустимості похідних доказів, суд має встановити не лише те, що первісний доказ отриманий з істотним порушенням фундаментальних прав і свобод людини та використовувався в процедурах, які призвели до отримання похідного доказу, а також те, що похідний доказ здобутий саме завдяки тій інформації, яка міститься в первісному доказі, що визнаний недопустимим на підставі частин 1-3 ст. 87 КПК України. Визнання недопустимими первісних доказів за іншими правилами допустимості, передбаченими КПК України, саме по собі не дає підстав для визнання недопустимими похідних доказів на підставі ч. 1 ст. 87 КПК України.

У разі встановлення іншого порушення прав і свобод людини, крім істотних, суд в кожному конкретному випадку має перевірити, у тому числі, чи вплинуло таке порушення на загальну справедливість судового розгляду за критеріями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики ЄСПЛ та національного законодавства.

Крім того, при вирішенні питання щодо допустимості фактичних даних, отриманих з порушенням процесуального закону, суд в кожному конкретному випадку має встановити: чи спричинило це порушення появу обґрунтованих сумнівів у достовірності фактичних даних, отриманих в результаті проведення процесуальної дії; чи можливо усунути такі сумніви за допомогою інших доказів чи додаткових процесуальних засобів доказування. У цьому випадку докази, отримані з порушеннями КПК України, можуть бути використані судом як допустимі лише у разі, якщо: ці порушення не є істотними, тобто не могли вплинути та не впливають на достовірність отриманих фактичних даних; порушення є суттєвими (такими, що породжують сумніви у достовірності доказів), втім такі сумніви можуть бути усунуті іншими зібраними допустимими доказами. У разі встановлення порушення, що породжує сумніви в достовірності отриманих фактичних даних, які неможливо усунути на основі інших доказів чи за допомогою проведення додаткових процесуальних дій, суд має визнати такий доказ недопустимим. Суд здійснює встановлення достовірності доказу шляхом дослідження та аналізу його змісту, перевірки та співставлення з іншими доказами на предмет об`єктивного взаємозв`язку та взаємоузгодження.

Суд бере до уваги положення доктрини «плодів отруйного дерева», яка знайшла своє втілення у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справах «Гефен проти Німеччини», «Тейксера де Ккастро проти Португалії», «Шабельник проти України», «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України» тощо.

Зокрема, у рішенні, що має статус остаточного у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21.04.2021 ЄСПЛ вказав, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням установленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.

Ураховуючи долучені до матеріалів кримінального провадження докази сторони обвинувачення, суд зауважує на правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду, які стосуються постанови про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні.

Так, у постанові від 03 березня 2021 року Верховний суд дійшов наступних висновків.

«Застосування належної процедури «fair procedure» (у європейській системі), «dut procyes» (у американській системі) є одним із складових елементів принципу верховенства права, передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті.

Отже, визначення керівником органу прокуратури прокурора (групи прокурорів), який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні є кримінально-процесуальним рішенням, яке утворює, змінює чи припиняє права і обов`язки, тобто має правові наслідки, в конкретному кримінальному провадженні з його початку до завершення та за процесуальною формою має бути передбачено (встановлено) кримінальним процесуальним законом.

У свою чергу постанова керівника відповідного органу прокуратури про призначення (визначення) прокурора або групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, має відповідати вимогам ст. 110 КПК України, у тому числі, постанова прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

Крім того, слід зазначити, що витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань не може замінити таку постанову, оскільки він не є кримінально-процесуальним рішенням, яке породжує зазначені правові наслідки в конкретному кримінальному провадженні.

Таким чином, кримінальний процесуальний закон передбачає обов`язковість винесення керівником відповідного органу прокуратури постанови про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, та у разі необхідності групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, її відповідність вимогам до процесуального рішення в формі постанови, у тому числі, щодо підписання службовою особою, яка її прийняла, та долучення постанови до матеріалів кримінального провадження для підтвердження факту наявності повноважень.

Відсутність зазначеної постанови в матеріалах кримінального провадження або її не підписання керівником відповідного органу прокуратури обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора (прокурорів), який не мав на те законних повноважень.

Така позиція була викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22 лютого 2021 року у провадженні

№ 51-4584кмо18 (справа № 754/7061/15).

У матеріалах кримінального провадження відсутні документи, якими визначено прокурора або групу прокурорів, які здійснюють повноваження прокурорів у цьому кримінальному провадженні, що ставить під сумнів легітимність процесуальних дій прокурорів та допустимість отриманих під час досудового розслідування доказів.

Зазначені вище обставини, на думку колегії суддів, дають підстави стверджувати, що суд апеляційної інстанції формально розглянув кримінальне провадження щодо ОСОБА_13 , чим порушив право учасників процесу на об`єктивний, неупереджений розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції.

Таким чином, апеляційний суд істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону, що відповідно до ч. 1 ст. 412, п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України є підставою для скасування судового рішення і призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції, а касаційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню.»

Аналогічні правові позиції містить постанова об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 754/7061/21.

Також у постанові Верховного Суду від 15.05.2024 у справі № 758/6173/22 викладено висновок про те, що відповідно до п. 1 глави 2 Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298 (далі Положення), до Реєстру вносяться відомості, у тому числі, про прізвище, ім`я, по батькові керівника органу прокуратури, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, детектива, керівника органу дізнання, дізнавача (уповноваженої особи інших підрозділів), який вніс відомості до Реєстру та/або розпочав досудове розслідування та/або здійснює досудове розслідування чи процесуальне керівництво.

Витяг з ЄРДР це згенерований програмними засобами ведення Реєстру документ, який засвідчує факт реєстрації в Реєстрі відомостей про кримінальне правопорушення, отриманих за визначеними у пункті 3 цієї глави параметрами, які є актуальними на момент його формування (п. 2 глави 4 Положення).

Отже, витяг з ЄРДР не може замінити постанову керівника відповідного органу прокуратури про призначення прокурора або групи прокурорів чи постанову керівника відповідного органу досудового розслідування про призначення слідчого або групи слідчих, які здійснюватимуть повноваження прокурорів чи слідчих у конкретному кримінальному провадженні, оскільки він не є кримінально-процесуальним рішенням, яке породжує зазначені правові наслідки в кримінальному провадженні.

Така позиція узгоджується з висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним у постанові від 22 лютого 2021 року у справі № 754/7061/15 (провадження № 51-4584 кмо 18).

Тому є необґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань може замінити відповідну постанову, оскільки він не є кримінально-процесуальним рішенням, яке породжує зазначені правові наслідки в конкретному кримінальному провадженні.

До того ж суд враховує, серед іншого, те, що згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті покладається на слідчого прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Об`єктом злочину, передбаченого ст. 286 КК України є безпека дорожнього руху, здоров`я і життя людей. Предметом злочину є всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші механічні транспортні засоби. Об`єктивна сторона злочину складається з а) порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту; б) суспільно небезпечних наслідків; в) причинно-наслідкового зв`язку між порушенням і наслідками.

Суд зауважує, що у матеріалах кримінального провадження (судовій справі) відсутні постанова про призначення (визначення) прокурора (групи прокурорів), який здійснюватиме повноваження прокурора у цьому кримінальному провадженні, а тому зібрані та надані строною обвинувачення суду наступні докази у цьому кримінальному провадженні є недопустимими, а саме:

1)витяг з ЄРДР № кримінального провадження 000193 від 12.09.2021;

2)протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.10.2021 (т. 1, а.с. 139-147);

3)додатки до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.10.2021;

4)лист головного лікаря Станції екстренної медичної допомоги № 2 м. Кременчука (т. 2, а.с. 150-151) про те, що 11.09.2021 зареєстровано виклик бригади екстренної медичної допомоги по підстанції АДРЕСА_5 з приводу дорожньо-транспортної пригоди за адресою: АДРЕСА_3 , до громадянина ОСОБА_5 з додатком: картою виїзду швидкої медичної допомоги;

5)рапорт (т. 2, а.с. 153) про отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду;

6)копія посвідчення водія серія НОМЕР_4 , видане на ім`я ОСОБА_8 (т. 3, а.с. 33);

7)копія свідоцтва про реєстрацію трансортного засобу автомобіля Chery Amulet, д.н.з. НОМЕР_1 (т.3, а.с. 34), який належить ОСОБА_8 ;

8)висновок про результати медичного огляду (т. 3, а.с. 35) ОСОБА_8 , відповідно до якого не виявленого у останнього ознак алкогольного сп`яніння;

9)постанова про визнання та приєднання до матеріалив кримінального провадження від 12.09.2021 (т. 3, а.с. 36) як речового доказу автомобіля Chery Amulet, д.н.з. НОМЕР_1 ;

10)ухвала слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 14.09.2021 у справі № 524/8682/21 про арешт автомобіля Chery Amulet, д.н.з. НОМЕР_1 (т. 3, а.с. 37-38);

11)розписка ОСОБА_8 про отримання на зберігання акумулятора від автомобіля Chery Amulet д.н.з. НОМЕР_1 (т. 3, а.с. 39);

12)лист КП Лікарня інтенсивного лікування І рівня м. Горішні Плавні № 1301 від 15.10.2021 про госпіталізацію ОСОБА_5 11.09.2021 (т. 3, а.с. 40);

13)довідка про витрати на проведення ексертизи у розмірі 1372,96 грн. (т. 3, а.с. 41);

14)висновок експерта від 21.10.2021 № СЕ-19/117-21/12129-ІТ за результатами проведення судової автотехнічної експертизи (т. 3, а.с. 42-50);

15)висновок експерта № 1108 від 08.11.2021 за результатами проведення судово-медичної експертизи (т. 3, а.с. 51-53);

16)заява ОСОБА_8 про відмову від участі у слідчому експерименті (т. 3, а.с. 54);

17)ухвала слідчого судді Атозаводського районного суду м. Кременчука від 12.11.2021 у справі № 524/86/82/21 про передання на відповідальне зберігання ОСОБА_8 автомбіль Chery Amulet, д.н.з. НОМЕР_1 (т. 3, а.с. 55-56);

18)розписка ОСОБА_8 про те, що він отримав на відповідальне зберігання автомбіль Chery Amulet, д.н.з. НОМЕР_1 (т. 3, а.с. 57);

19)протокол проведення слідчого експерименту від 17.11.2021 за участю потерпілого ОСОБА_5 та додатками до протоколу (т. 3, а.с. 58-64);

20)довідка про витрати на проведення експертизи (т. 3, а.с. 65);

21)висновок експерта від 24.11.2021 № СЕ-19/117-21/14263-ІТ (т. 3, а.с. 66-68), за результатми проведеної судової автотехнічної експертизи;

22)протокол проведення слідчого експерименту від 24.12.2021 за участю потерпілого ОСОБА_5 (т. 3, а.с. 69-73) з додатками;

23)протокол проведення слідчого експерименту з додатками за участю підозрюваного ОСОБА_8 від 24.12.2021 (т. 3, а.с. 74-86);

24)додатковий висновок судово-медичної експертизи № 1300 (т. 3, а.с. 87-88);

25)додатковий висновок судово-медичної експертизи № 1301 (т. 3, а.с. 89-90);

26)довідка про витрати на проведення експертизи (т. 3, а.с. 91);

27)висновок експерта від 12.01.2022 № СЕ-19/117-22/149-ІТ (т. 3, а.с. 82-85) за результатми проведеної судової автотехнічної експертизи;

28)письмові докази, що характерезують особу обвинуваченого, а також документи щодо непритягнення до відповідальності обвинуваченого, неперебування його на обліку у лікаря-психолога та лікаря-нарколога (т. 3, а.с. 96-101).

Фактичні дані, отримані за результатами проведення допиту свідкаОСОБА_9 07.02.2024 суд визнає як недопустимі докази, оскільки у порушення ч. 4 ст. 352 КПК України перед проведенням допиту вказаний свідок був присутній у залі судових засідань у цьому кримінальному провадженні, щонайменше 22.01.2024, будучи недопитаним судом.

Належними, допустими доказами у цьому кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані за результатами проведення допиту обвинуваченого, потерпілого, додаткового допиту потерпілого.

Сукупністю зібраних доказів та у їх взаємозв`язку, враховуючи, що кожен жоказ не має наперед встановленої сили, суд дійшов висновку, що стороною обвинувачення не доведено належними, достатніми, достовірними доказами, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні цивільного позову.

Питання щодо речових доказів належить вирішенню відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді арешту автомобіля Chery Amulet, д.н.з. НОМЕР_1 , який накладений ухвалою слідчої судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 14 вересня 2021 року у справі № 524/8682/21, слід скасувати на підстав ч. 4 ст. 174 КПК України.

Запобіжні заходи не застосовувались і суд не вбачає необхідності у їх застосуванні.

Процесуальні витрати у справі не підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в порядку ст.124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_8 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та виправдати його у зв`язку тим, що не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_5 до Приватного акціонерного товариства Страхова Компанія Провідна, ОСОБА_8 про відшкодування шкоди, завданої злочином, відмовити.

Процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 3 089 гривень 16 копійок стягненню з обвинуваченого не підлягають.

Запобіжні заходи застосовуванню не підлягають.

Речові докази у справі:

-арешт, накладений ухвалою слідчої судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 14 вересня 2021 року у справі № 524/8682/21 на автомобіль Chery Amulet, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності обвинуваченому ОСОБА_8 скасувати;

-автомобіль Chery Amulet, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності обвинуваченому ОСОБА_8 залишити у власника як йому належний.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області, а обвинуваченим у той же строк з моменту його отримання.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя ОСОБА_14