печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000517 від 18.06.2024,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту із забороною відчуження на об`єкт нерухомого майна- житловий будинок площею 112,9 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

В обґрунтування клопотання прокурор вказує, що вказаний об`єкт нерухомого майна є речовим доказом відповідно до постанови слідчого від 23.08.2024, оскільки відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, а тому з метою збереження речового доказу, який відповідає п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу на підставі абз. 1 ч. 3 цієї статті підлягають арешту.

До початку судового засідання прокурор подав заяву, у якій просив здійснювати розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий суддя з метою запобігання спробі відчуження вказаного у клопотанні майна, визнав доцільним здійснювати його розгляд без виклику власників.

Вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього матеріали кримінального провадження в частині розгляду клопотання, приходжу до наступного висновку.

Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000517 від 18.06.2024 за ст. 368-5 КК України.

У даному кримінальному провадженні досліджуються обставини вчинення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , під час перебування на посадах директора Державного підприємства «Ківерцівське лісове господарство» та директора філії «Ківерцівське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» набуття активів, вартість яких більше ніж на шість тисяч п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян перевищує його законні доходи.

Механізм незаконного збагачення полягає у тому, що ОСОБА_5 використовуючи осіб із числа родичів, а саме: дружину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ; матір- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 ; тестя - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та тещу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 , а також коло близьких йому осіб, набув у власність активи (нерухоме майно, транспортні засоби) щодо яких на системній основі вчиняє дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними.

При цьому протягом 2020-2024 років ОСОБА_5 та члени його родини стали фактичними власниками численних активів, зокрема, житлового будинку площею 112,9 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого на тестя ОСОБА_5 - ОСОБА_4 , вартість придбання становить 242 700 грн. (значно занижена в порівнянні з ринковою).

За такого, ОСОБА_5 став фактичним власником активів на загальну суму понад 27 253 913,26 грн. (згідно документів щодо придбання активів, однак більша частина активів придбана за значно заниженою вартістю), що є значно більшою сумою, ніж офіційні доходи вищевказаних членів його родини. Відтак, ОСОБА_5 веде спосіб життя неспівставний з його законними доходами.

Враховуючи встановлені в ході досудового розслідування обставини вчинення кримінального правопорушення є достатні підстави вважати, що вказане майно отримане внаслідок вчинення кримінального правопорушення, отже постановою слідчого від 23.08.2024 його визнано речовим доказом.

На даний час прокурор вказує, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження, а також з метою збереження речового доказу виникла необхідність у вжитті заходу забезпечення цього провадження, такого як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Таким чином, в наданих матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які вказують на те, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ст. 368-5 КК України, і що вказаний об`єкт нерухомого майна отриманий внаслідок вчинення кримінального правопорушення, відтак, наявна необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, оскільки він відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення збереження речового доказу.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання - задовольнити, накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000517 від 18.06.2024, із забороною відчуження на:

- об`єкт нерухомого майна - житловий будинок площею 112,9 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_9