Справа № 191/5124/24
Провадження № 1-кп/191/433/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000170 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, який неодружений, непрацевлаштований, має неповну середню освіту, неповнолітніх чи малолітніх дітей на утриманні не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

-06.06.2023 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 відповідно до вироку Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.06.2023 року визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та призначено покарання у виді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт.

Так, 19.07.2023 року ОСОБА_3 посадовими особами Синельниківського районного відділу №2 філії Державної установи "Центр пробації" в Дніпропетровській області (далі - Синельниківський районний відділ №2) ознайомлено з порядком і умовами відбування покарань у виді громадських робіт, а також був попереджений про кримінальну відповідальність за ч.2 ст.389 КК України за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Відповідно до ч.1 ст.36 Кримінально-виконавчого кодексу України, покарання у вигляді громадських робіт відбувається за місцем проживання засудженого. Громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від основної роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.

Працівниками Синельниківського районного відділу №2 24.07.2023 року засудженому ОСОБА_3 видано направлення для відбування покарання у виді громадських робіт, починаючи з 25.07.2023 року в КП "Благоустрій" Синельниківської міської ради.

Згідно наказу №139 КП "Благоустрій" Синельниківської міської ради від 25.07.2023 року ОСОБА_3 прийнято для відбування призначеного покарання у виді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт на території міста Синельникове Дніпропетровської області та складено графік виходу на роботу КП "Благоустрій" Синельниківської міської ради, а саме: прибирання території від сміття.

Згідно з графіком виходу на роботу засудженого у липні 2023 року ОСОБА_3 повинен відпрацьовувати в періоди з 07:30 год. по 11:30 год. 25.07.2023 р., 27.07.2023 р., 28.07.2023 р., 31.07.2023 р.

Так, ОСОБА_3 25.07.2023 р., 27.07.2023 р. та 28.07.2023 р. з 07:30 до 11:30 год. відпрацював 12 (дванадцять) годин, після чого, нікого не повідомивши, самовільно, припинив відпрацьовувати громадські роботи.

Оскільки 31.07.2023 року засуджений не вийшов для відбування покарання у виді громадських робіт без поважних причин, то 02.08.2023 року ОСОБА_3 винесено письмове попередження про те, що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання він може бути притягнений до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України.

У подальшому, 03.08.2023 року, ОСОБА_3 поновив відбування покарання у виді громадських робіт за направленням №21/30/2249-23 від 24.07.2023 року та згідно табелю за серпень від 01.09.2023 року порушень не допускав.

Після цього, по 09.06.2024 року ОСОБА_3 перебував на амбулаторному лікуванні у лікаря-фтизіатра, що підтверджується довідкою КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» ДОР», у зв`язку з чим, з поважних причин припинив відбування призначеного покарання.

Після закінчення терміну лікування засудженому надіслано виклики для явки до органу пробації на 14.06.2024 року та 24.06.2024 року, засуджений прибув до Синельниківського районного відділу №2, де письмово зазначив, що має можливість приступити до відпрацювання громадських робіт з 26.06.2024 року. В цей же день, засудженому винесено письмове попередження про притягнення до кримінальної відповідальності, через порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, у зв`язку зі скоєнням адміністративних правопорушень, що потягли за собою накладання на ОСОБА_3 адміністративних стягнень, а саме: 20.07.2023 постановою ДОП Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за ч.1 ст.175-1 КУпАП накладено стягнення у виді попередження, 22.01.2024 року постановою інспектора СРПП ВП №12 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за ч. 2 ст. 175-1 КУпАП накладено стягнення у виді штрафу.

У подальшому КП «Благоустрій» Синельниківської міської ради 04.07.2024 року поінформовано орган пробації про те, що ОСОБА_3 з 02.07.2024 припинив відбування покарання у виді громадських робіт з невідомих причин. З метою встановлення причин невиходу на відпрацювання громадських робіт засудженому ОСОБА_3 надіслано виклики до Синельниківського районного відділу №2 на 11.07.2024 року, 17.07.2024 року та 16.07.2024 року, однак ОСОБА_3 у телефонному режимі повідомив, що не зможе прибути до відділу пробації у зв`язку з тим, що погано себе почуває, та перебуває на лікарняному. Довідкою КНП «ЦПМСД» Раївської сільської ради підтверджено, що дійсно ОСОБА_3 у період з 08.07.2024 р. по 18.07.2024 р. перебував на амбулаторному лікуванні.

Проте, 25.07.2024 року ОСОБА_3 прибув до Синельниківського районного відділу №2, де повідомив, що у період з 02.07.2024 р. по 07.07.2024 р.та у період з 19.07.2024 р. по 25.07.2024 р. не виходив на відпрацювання громадських робіт, відповідні документи, які б підтверджували поважність причин не виходу для відбування покарання не має.

Крім того, 17.10.2024 року постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44 КУпАП та на останнього накладено стягнення у виді штрафу.

У зв`язку з вищевикладеним, 31.07.2024 року начальником Синельниківського районного відділу №2 було направлено подання до Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 .

З 31.07.2024 року по теперішній час ОСОБА_3 не вжив жодних заходів для відпрацювання визначеного вироком суду покарання.

Станом на 29.10.2024 року ОСОБА_3 , засуджений до покарання у виді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт, відпрацював 80 (вісімдесят) годин громадських робіт, нсвідбута частина покарання ОСОБА_3 становить 160 (сто шістдесят) годин громадських робіт.

Таким чином, ОСОБА_3 діючи умисно, ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт, а саме від обов`язку у вільний від роботи та навчання час безкоштовно виконувати суспільно корисні роботи протягом строку визначеного вироком суду, що виразилось у невиході більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також вчиненні після письмового попередження адміністративного правопорушення, за яке останнього притягнуто до адміністративної відповідальності.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч.2 ст.389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Прокурор звернувся до суду із обвинувальним актом щодо вчинення кримінального проступку, в якому міститься клопотання про розгляд обвинувального акту в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Згідно письмової заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , складеної в присутності захисника ОСОБА_4 , обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненому, згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження (з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини) та згідний з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні. Добровільність вказаної заяви він підтвердив.

Враховуючи те, що обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження також не оспорюють встановлені органом досудового розслідування обставини, суд вважає за можливе провести розгляд обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні в порядку ст.382 КПК України без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження та без фіксування за допомогою технічних засобів в порядку, визначеному ч.4 ст.107 КПК України.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, пом`якшуючу його покарання обставину.

Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_3 неодружений, не працює, у реєстрі наркологічних та психічних хворих КНП «Синельниківської ЦМЛ» СМР» не перебуває, раніше судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.

Згідно із вимогами ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно із ч. 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Враховуючи сукупність наведених обставин справи, та дотримуючись принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч.2 ст. 389 КК України у виді пробаційного нагляду.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Обвинувачений ОСОБА_3 засуджений вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.06.2023 року за ч.1 ст.190 КК України до 240 годин громадських робіт. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що останній покарання за зазначеним вироком відбув частково 80 годин. Таким чином невідбута частина покарання складає 160 годин громадських робіт.

Згідно із ч.1 ст.72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи зі співвідношення, яке зазначено у пунктах 1-5.

Частиною 1 статті 72 КК України не передбачено прямого співвідношення для переведення покарання у виді громадських робіт у покарання у виді пробаційного нагляду, проте, відповідно до ч.6 ст. 72 КК України, встановлені в частині першій цієї статті правила співвідношення видів покарань можуть застосовуватись і в інших випадках, передбачених Загальною частиною цього Кодексу.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 72 КК України одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду, а одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт (п. 4 ст. 1 ст. 72 КК України).

Таким чином, одному дню пробаційного нагляду відповідають вісім годин громадських робіт.

Відповідно до ст. 73 КК України при заміні або складанні покарань, а також у разі зарахування попереднього ув`язнення допускається обчислення строків покарання у днях.

За таких обставин, при призначені покарання ОСОБА_3 суд застосовує вимоги ст.71 КК України, та до призначеного за даним вироком покарання, з урахуванням пунктів 4 та 5 ч. 1 ст. 72 КК України, з розрахунку, що одному дню пробаційного нагляду відповідають вісім годин громадських робіт, вважає за необхідне повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.06.2023 року.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України, суд покладає на ОСОБА_3 відповідні обов`язки.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов у межах кримінального провадження не заявлявся.

Керуючись ст. 369-371, 373-374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити йому покарання у виді одного року пробаційного нагляду.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, з урахуванням положень пунктів 4 та 5 частини 1 ст. 72 КК України, до покарання призначеного цим вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.06.2023 року, виходячи з розрахунку, що одному дню пробаційного нагляду відповідають вісім годин громадських робіт, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді одного року двадцяти днів пробаційного нагляду.

Покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбування покарання рахувати з дня постановки ОСОБА_3 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Копію вироку негайно направити учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду з урахуванням обмежень, визначених ч.1 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1