Провадження № 1-кп/761/3390/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2024 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000835 від 27 квітня 2024 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в місті Києві, громадянина України, інваліда 2 групи, раніше притягувався до кримінальної відповідальності: ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21 квітня 2020 року за вчинення суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, застосовані примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

за вчинення суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

27 квітня 2024 року в період часу приблизно з 12:50 години до 14:30 години ОСОБА_3 , перебуваючи в стані неосудності, тобто не усвідомлюючи свої дії та не керуючи ними, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , в правій кишені, вдягненої на ньому кофти, зберігав пакет з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,265г, яка була у нього вилучена працівниками Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві.

Відповідно до висновку амбулаторно судово-психіатричної експертизи №743 від 20 червня 2024 року, проведеної ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України», встановлено наступне: ОСОБА_3 , у період часу, відповідний інкримінованому правопорушенню, виявляв ознаки хронічного психічного розладу - «шизофренії параноїдної, безперервний тип перебігу, виражений апатико-дисоціативний дефект» (згідно МКХ-10, шифр F20). За психічним станом на період часу, відповідний інкримінованому правопорушенню, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_3 виявляє ознаки хронічного психічного розладу - «шизофренії параноїдної, безперервний тип перебігу, виражений апатико-дисоціативний дефект» (згідно МКХ-10, шифр F20). За психічним станом не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_3 за своїм психічним станом потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги (відповідно до ст.92, ч.2 ст.94 КК України).

Таким чином, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані неосудності, вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.

У судовому засіданні ОСОБА_3 не заперечував проти застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання психіатричної допомоги. Пояснив, що біля будинку, де він проживає він знайшов невеличний пакетик з речовиною, яка була схожа на клей, та в цей час був затриманий працівниками поліції, яким повідомив про зазначене.

Прокурор, захисник та законний представник ОСОБА_6 клопотання підтримали та просили застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги.

У судовому засіданні факт, обставини вчинення суспільно небезпечного діяння ОСОБА_3 підтверджено матеріалами кримінального провадження №0000835.

Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального проступку від 27 квітня 2024 року, складений в період часу з 14:30 години до 14:40 години, містить відомості, з посиланням на положенням ст.298-2 КПК України, про те, що: 17.04.2024 року приблизно о 12:50 годині біля будинку АДРЕСА_2 був затриманий ОСОБА_3 , як підозрюваний у вчинені кримінального проступку, який повідомив про зберігання у кишені, вдягненої на ньому кофти, пакету з психотропною речовиною, при цьому у ОСОБА_3 був вилучений зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору.

Згідно з висновком судової криміналістичної експертизи від 03.05.2024 року №СЕ-19/111-24/26180-НЗПРАП: 27.04.2024 року у ОСОБА_3 вилучено зіп-пакет з порошкоподібною речовиною. Надана на дослідження кристалоподібна речовина білого кольору, яка знаходилася у безбарвному прозорому пакеті з полімерного матеріалу з пазовою застібкою, містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP у речовині становить 0,265г.

Відповідно до частини 2 статті 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Статтею 92 Кримінального кодексу України визначено, що примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Статтею 93 КК країни встановлено, що примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, зокрема які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Частиною 1 статті 94 КК України визначено, що залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру, у тому числі, надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Частина 1 статті 94 КК України регламентує, що надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом до особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно-небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України, суд, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Вислухавши думку учасників провадження, з урахуванням положень ст.19 КК України та висновку судово-психіатричної експертизи, з метою досягнення мети застосування примусових заходів медичного характеру, якою є вилікування чи поліпшення стану здоров`я ОСОБА_3 , який не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги, а також з метою запобігання вчиненню ним суспільно небезпечних діянь, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Цивільний позов у справі відсутній.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст.124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 92, 93, 94 КК України, ст. ст. 369, 371, 512, 513 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази: речовину PVP, масою 0,265г, яку поміщено до спец пакету №0002803, який передано на зберігання до камери речових доказів Шевченківського УП ГУНП у м. Києві (квитанція №399/SHEV_NARK/2024/133010/1) - знищити.

Речові докази: DVD-R диск з відеозаписами - зберігати у справі.

Процесуальні витрати за проведення експертизи компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1