ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючої-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спеціального судового провадження в залі суду м.Рівне кримінальне провадження №0000038 від 03.02.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка російської федерації, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , громадянка України

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 перебуваючи до 14.04.2022 року на посаді заступника директора з адміністративно-господарчої роботи Луганського обласного краєзнавчого музею та будучи ідеологічно проросійськи налаштованою особою, маючи умисел спрямований на пособництво державі-агресору з метою завдання шкоди Україні, перебуваючи у м. Старобільськ Луганської області та діючи в супереч вказівками керівництва, відмовилась від евакуації з тимчасово окупованого м. Старобільськ Луганської області та в період часу з 28.02.2022 по квітень 2022 року перешкоджала проведенню евакуації експонатів вказаного музею шляхом невиконання відповідних вказівок керівництва музею та подальшою заміною замків у ньому.

У подальшому, в невстановлені досудовим слідством місці, дату та час, але після 14.04.2022, ОСОБА_5 , будучи ідеологічно проросійськи налаштованою особою, реалізуючи умисел спрямований на пособництво державі-агресору, надала добровільну згоду на призначення та у подальшому зайняла посаду завідувача ІНФОРМАЦІЯ_2 , так званої, «ЛНР», який діє на базі музейного приміщення і музейного зібрання ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Надалі, ОСОБА_5 перебуваючи на посаді завідувача ІНФОРМАЦІЯ_2 , так званої, «ЛНР», діючи з метою впровадження та реалізації політики держави-агресора з насадження, популяризації та збереження загальноросійської культурної ідентичності та укріплення традиційних російських духовно-моральних цінностей, посилення впливу моделі «русского мира» на тимчасово-окупованій території Луганської області, метою якого є забезпечення культурної інтеграції з державою-агресором, у період часу з 19.08.2022 по 01.03.2023, забезпечила реалізацію проекту «Наши Традиции» шляхом його організації та надання приміщення очолюваного нею музею для проведення серії виставок, які підготовлені міністерством культури російської федерації та «Музеем Победы» за участі, так званого, « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Інформація про реалізацію зазначеного проекту широко висвітлювалась у російських засобах масової інформації та на тимчасово окупованих територіях, як початок насадження та культурно-освітньої інтеграції населення, що залишилося проживати на тимчасово-окупованій території Луганської області з російськими цінностями, що є одним з елементів пропаганди, покликаний створити враження про спільність культурних традицій та культурної спадщини, а також задля насадження, популяризації та збереження російської культурної ідентичності, посилення впливу моделі «русского мира».

Обвинуваченій ОСОБА_5 , будучи повідомленим в порядку передбаченому КПК України, про місце дату і час розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки до суду не повідомила. Зокрема, суд належно повідомляв обвинувачену про розгляд справи, здійснюючи повідомлення про призначені судові засідання в Рівненському міському суді в газеті «Урядовий кур`єр» та внесенням інформації на офіційний веб-сайт суду. Рекомендовані повідомлення поштового відправлення «Укрпошта» за місцем її реєстрації не надсилались, оскільки місцем реєстрації та проживання ОСОБА_5 є тимчасово непідконтрольна державі Україна територія.

Досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України, здійснювалось в порядку спеціального досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 20 лютого 2024 року.

Отже, суд здійснив розгляд кримінального провадження за відсутності обвинуваченої (in absentia) що відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Судом встановлено, що стороною обвинувачення, використані всі передбачені законом заходи (можливості), для дотримання прав підозрюваного (обвинуваченої ОСОБА_5 ), зокрема права на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.

В судовому засіданні захисник обвинуваченої, вказав, що на його думку, як під час досудового розслідування та судового розгляду не доведена об`єктивна сторона інкримінованого злочину підзахисній, що є одним із елементів складу злочину, не встановлено, що ОСОБА_5 діяла добровільно чи під примусом.

На думку суду доказами вини ОСОБА_5 в інкримінованому злочині є докази, що оцінювались судом, які є належними та допустимими, достовірними, оскільки вони були зібрані з дотриманням прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України та в порядку визначеному кримінальним процесуальним кодексом України.

Зазначені вище обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення та її вина встановлена наступними дослідженими у суді доказами, зокрема:

- протоколом огляду від 25.02.2023 мережі Інтернет, а саме сайту «Министерства культуры российской федерации» де у новинах виявлено статтю від 03.08.2022 з назвою «В ЛНР дали старт проекту «Наши традиции» де зокрема зазначено, що вказаний проєкт підготовлений Міністерством культури російської федерації і ОСОБА_6 та загалом буде задіяно близько 30 площадок на території так званої «ЛНР».

Також, здійснено огляд сайту « ІНФОРМАЦІЯ_4 », у якому серед проектів виявлено «Наши традиции» де в описі даного проекту зазначено строки його реалізації з 19.08.2022 по 01.03.2023 та, що вказаний проект направлений на популяризацію і збереження загальноросійської культурної ідентичності, зміцнення традиційних російських духовно-моральних цінностей в луганській народній республіці, ціллю проекту є познайомити мешканців ЛНР з колекціями російських музеїв.

Після чого, здійснено огляд сайту « ІНФОРМАЦІЯ_5 » де також серед проектів зазначений «Наши традиции» та в описі до нього, окрім раніше перерахованих цілей також зазначено, що проект направлений на культурну інтеграцію і долучення мешканців «ЛНР» до російської культурно-історичної спадщини і традиціям.

Також оглядом сайтів «Министерство культуры, спорта и молодежи ЛНР» та « ІНФОРМАЦІЯ_6 » встановлено що у них також розміщено статті про проект «Наши традиции» з метою його популяризації на тимчасово окупованій території Луганської області.

Також, здійснено огляд сайту «ФАН Федеральное агентство новостей» де виявлено статтю від 20.10.2022 з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_7 » у якій зокрема зазначено, що директор музею ОСОБА_7 розповіла журналістам про програму культурного «обновлення», згідно якої колишні українські «пронацистски» виставки заміняються на російські, зокрема директор музею хвалиться, що їй вдалося, на відміну від інших музеїв ДНР і ЛНР, зберегти «артефакти» російської історії, ОСОБА_7 також повідомила, що на її думку українська влада спотворювала історію. До вказаної статті додано відповідне інтерв`ю з особою титрованою, як « ІНФОРМАЦІЯ_8 » та зовні схожою на ОСОБА_5 .

Також, здійснено огляд сайту «Луганский информационный центр» де виявлено статтю від 19.08.2022 з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_9 в рамках проекта «Наши традиции», де зокрема зазначено, що вказана виставка пройде у м. Старобільськ та реалізується в рамках російського проекту. До вказаної статті додано фотографії виставки із зображенням на їх фоні особи та зовні схожої на ОСОБА_5 .

Також, здійснено огляд соціальної мережі «ВКонтакте» профілю офіційної сторінки « ІНФОРМАЦІЯ_10 », де виявлено на стіні публікацію від 12.10.2022 із розміщенням відповідного відеоматеріалу у якому особа зовні схожа на ОСОБА_5 та титрована відповідно, дає інтерв`ю у програмі «Утро Донбасса» у якому повідомляє про виставку проведену у музеї ОСОБА_8 в рамках проекту «Наши традиции».

Також, здійснено огляд сайту « ІНФОРМАЦІЯ_6 » де виявлено статтю від 26.01.2023 у якій йдеться про реалізацію проекту «Наши традиции» у « ІНФОРМАЦІЯ_11 » зокрема виставка присвячена ОСОБА_9 , про що повідомила завідуюча музею ОСОБА_7 , а також додано фотозображення особи, зовні схожої на ОСОБА_5 (а.с. 48-75);

- відповіддю на запит із ІНФОРМАЦІЯ_12 від 15.03.2023 року

№01-21/196-вс, відповідно до якого станом на 24.02.2022 у Луганському обласному краєзнавчому музеї зберігалося 12669 музейних предметів, що належать до державної частини Музейного фонду України, оцінка яких не проводилася, та які не вдалося евакуювати на підконтрольну Україні територію. Також додано наказ про звільнення ОСОБА_5 з 14.04.2022 із посади заступника директора з адміністративно-господарської роботи Луганського обласного краєзнавчого музею (а.с. 78-81);

- протоколом огляду від 20.03.2023 мережі Інтернет, а саме сайту « ІНФОРМАЦІЯ_13 » у якому виявлено статтю від 16.03.2023 з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_14 в рамках «Наши традиции» у якій зазначено, що вказана виставка пройшла у Старобільському краєзнавчому музеї за ініціативи Міністерства культури РФ та Музею перемоги РФ, та яку провела ОСОБА_7 .

Також, здійснено огляд сайту «ZOV ЛНР» який являє собою інформаційний ресурс та у якому виявлено статтю від 16.03.2023 у якій також зазначено про виставку « ІНФОРМАЦІЯ_15 », яка відкрилась у ОСОБА_8 в рамках проекту «Наши традиции» та зазначено, що директором « ІНФОРМАЦІЯ_16 » є ОСОБА_7 (а.с. 83-87);

- протоколом огляду від 08.06.2023 мережі Інтернет, а саме сайту «ФАН Федеральное агентство новостей» де виявлено статтю від 20.10.2022 з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_7 » де зокрема зазначено, що директор музею ОСОБА_7 розповіла журналістам про програму культурного «обновлення», згідно якої колишні українські «пронацистски» виставки заміняються на російські, зокрема директор музею у формі вихваляння повідомляє, що їй вдалося зберегти «артефакти» російської історії та на її думку українська влада спотворювала історію. До вказаної статті додано відповідне інтерв`ю з особою титрованою, як « ІНФОРМАЦІЯ_8 » та зовні схожою на ОСОБА_5 .

Також, здійснено огляд соціальної мережі «ВКонтакте» профілю офіційної сторінки « ІНФОРМАЦІЯ_10 », де виявлено на стіні публікацію від 28.06.2022 де вказано, що заклади культури ЛНР завершили серію методичних семінарів для надання допомоги колегам із «звільнених» територій шляхом відповідних виїздів до ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , до вказаної статті додано відеоролик із інтервю особи схожої на ОСОБА_5 та титрована відповідно, як «заведующая « ІНФОРМАЦІЯ_17 ».

Також, здійснено огляд соціальної мережі «ВКонтакте» профілю із нік-неймом « ОСОБА_11 » де виявлено фотозображення особи жіночої статі зовні схожої на ОСОБА_5 , у вказаному профілі зазначена дата та місце перебування, яке вказав автор сторінки: 18.01.1967, місце перебування: ОСОБА_8 . На вказаній сторінці виявлено поширення російської пропаганди, а також фотографії ОСОБА_5 з представниками окупаційної влади «ЛНР», зокрема у вкладці «відео» виявлено відеоролик з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_18 » де у вищевказаній програмі з російським пропагандистом бере участь ОСОБА_5 , яка значиться, як «заведующая филиалом «Старобельского краеведческого музея». Також у вказаному профілі 31.03.2022 о 16 год. 14 хв. розміщено пост у якому автор ( ОСОБА_5 ) зазначає, що вона прийняла участь у вказаній вище програмі та поділилася відповідним посиланням.

Також оглянуто сайт « ІНФОРМАЦІЯ_6 » де виявлено статтю від 24.11.2022 із назвою « ІНФОРМАЦІЯ_19 », відповідно до змісту якої ОСОБА_5 зазначена як «заведующая филиалом « ІНФОРМАЦІЯ_16 » та остання повідомила, що виставка організована у рамках проекту «Наши традиции», а також додано фотозображення особи, зовні схожої на ОСОБА_5 (а.с. 107-207);

- протоколом огляду від 20.06.2023 мережі Інтернет, а саме сайту «Администрация Старобельского района Луганской Народной Республики» де у рубриці «новини» виявлено статтю від 11.05.2023 із назвою «Фотовыставка «Черные дни Украины» в г. Старобельске» відповідно до якої 11.05.2023 у м. Старобільськ в «Старобельском краеведческом музеи» пройшла відповідна виставка, яку відкривав «начальник відділу культури, молоді і спорту Адміністрації Старобільського району» ОСОБА_12 та «директор филиала Старобельского краеведческого музея» ОСОБА_5 та зі змістом статті вбачається, що вона має пропагандистський характер та у ній офіційна Українська влада згадується як «Київський режим». До вищевказаної статті додано фотозображення особи, зовні схожої на ОСОБА_5 (а.с. 236-242);

- відповіддю на запит із ІНФОРМАЦІЯ_20 від 08.06.2023 та із ГУ Пенсійного фонду України в Рівненській області від 15.06.2023, відповідно до яких останнім офіційним місцем роботи ОСОБА_5 був Луганський обласний краєзнавчий музей до 2022 року (а.с. 267-273, 278-281);

- показами свідка ОСОБА_13 , яка допитана в судовому засіданні та повідомила, що до окупації м. Старобільськ Луганської області займала посаду завідуючої сектору в Луганському обласному краєзнавчому музеї та після окупації вказаного населеного пункту змушена була його покинути. Також, свідок повідомила, що на посаді заступника директора Луганського обласного краєзнавчого музею працювала ОСОБА_5 , яка після окупації

м. Старобільськ Луганської області проявляла проросійську позицію та відмовилася від евакуації, також у подальшому після евакуації свідок бачила інформаційні матеріали в яких ОСОБА_5 окупаційною владою була призначена директором вказаного музею;

- показами свідка ОСОБА_14 , яка допитана в судовому засіданні та повідомила, що працює директором Луганського обласного краєзнавчого музею, що знаходився у м. Старобільськ Луганської області та весною 2022 року вона змушена була покинути м. Старобільськ Луганської області у зв`язку з його окупацією російською федерацією. Також, свідок повідомила, що з 2014 року на посаді заступника директора Луганського обласного краєзнавчого музею працювала ОСОБА_5 та остання після окупації м. Старобільськ Луганської області відмовлялася допомагати евакуювати фонди вищевказаного музею та всіляко закликала інших співробітників цього не робити оскільки не бачила ніякої загрози від російської окупації та у подальшому сама відмовилася покинути тимчасово окуповану територію. Крім того, після окупації

м. Старобільськ, ОСОБА_5 налагодила контакти з окупаційною владою та самоправно змінила замки у музеї, після чого евакуація музейних експонатів стала неможливою, крім того ОСОБА_5 пропонувала їй залишитися на окупованій території та співпрацювати з окупаційною владою;

- іншими доказами в їх сукупності.

Після вручення ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України, згідно доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Рівненській області про залучення захисника, підозрюваній ОСОБА_5 було забезпечено захисника, що свідчить про дотримання прав підозрюваної на захист в ході досудового розслідування.

Витягом із сайту МВС України розділ «РОЗШУК» - особи, які переховуються від органів влади, згідно якого ОСОБА_5 оголошено в розшук.

Суд виходить із установлених фактичних обставин справи та вважає, що органом досудового розслідування вірно кваліфіковані дії обвинуваченої за ч.1 ст.111-2 КК України, а саме: умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), вчинені громадянином України з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації рішень держави-агресора.

Встановлені судом обставини, вказують на те, що інкримінований злочин обвинуваченій, був вчинений саме нею.

Згідно з ст. 24 КК України умисел поділяється на прямий і непрямий. Прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльність), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання. Непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності) передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.

Що стосується доводів захисника, про не доведеність суб`єктивної сторони інкримінованого злочину, який є одним із елементів складу злочину вчиненого ОСОБА_5 , оскільки не встановлено неналежність і недопустимість доказів, то вони не заслуговують на увагу.

Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України характеризується прямим або непрямим умислом. Крім того, важливе значення має добровільність дій обвинувачено.

Зважаючи на те, що встановлені судом обставини та наведені докази, суд вважає доведеним факт умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації рішень держави-агресора та дані докази спростовують версію сторони захисту. Суд розцінює позицію захисника, як намагання пом`якшити відповідальність ОСОБА_5 за вчинене.

Відповідно до ст.12 КК України вчинений злочин обвинуваченою ОСОБА_5 відноситься до тяжких злочинів.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , суд визнає, вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної ОСОБА_5 , суд додержуючись принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів, призначити їй покарання у виді позбавлення волі у межах санкцій інкримінованого кримінального правопорушення.

Судові витрати по даному кримінальному правопорушенню та речові докази відсутні.

Суд також приймає рішення, щодо залишення обраного запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_5 , до набрання вироку законної сили - тримання під вартою.

Оскільки, судовий розгляд кримінального провадження завершено, жоден із більш м`яких запобіжних заходів для обвинуваченого, не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування пов`язані з виконанням адміністративно-розпорядчих та/або адміністративно-господарських функцій строком 15 років та з конфіскацією майна.

Арештоване майно:

-1/4 спільної часткової власності ОСОБА_5 на земельну ділянку з кадастровим номером: :13:002:0129, площею 0,0933 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) конфіскувати у дохід держави;

-1/4 спільної часткової власності ОСОБА_5 на будинок за адресою: АДРЕСА_1 конфіскувати у дохід держави.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, ОСОБА_5 - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апецяційного суду Рівненської області шляхом подання апеляційної скарги через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Рівненського міського суду Оксана КРИЖОВА