Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/4141/23
Провадження № 1-кп/935/132/24
ВИРОК

Іменем України

22 серпня 2024 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засіданні ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000271 від 02.12.2023,стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`яний Брід, Коростишівського району Житомирської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, депутатом та особою з обмеженими можливостями не є, не судимий, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

встановив:

01.12.2023, близько 23:20 год., ОСОБА_4 перебував на узбіччі дороги, що по АДРЕСА_1 .

Цього ж дня, у цей час та місці, до ОСОБА_4 , підійшов ОСОБА_6 та між чоловіками виник словесний конфлікт, який склався на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин.

В ході даного конфлікту, у ОСОБА_6 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, виник протиправний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Так, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_6 , наніс один удар правою рукою зігнутою в кулак ОСОБА_4 в область обличчя зліва.

У результаті протиправних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_4 , заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому кісток носа, синця та садна на повіках лівого ока, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров?я.

Суд розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до вимог ст. 337 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину за ч. 2 ст. 125 КК України визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, пояснив суду, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїв інкриміноване діяння. Потерпілого ОСОБА_4 затримала поліція, він підійшов з товаришами до нього, а ОСОБА_4 . ненормативною лексикою сказав, щоб вони йшли, він був у стані алкогольного сп`яніння та вдарив ОСОБА_6 , на що обвинувачений наніс йому удар у відповідь в область потилиці, шкодує про те що сталося. У судовому засіданні неодноразово звертався до потерпілого із вибаченнями. Також пояснив, що він має постійний щомісячний стабільний дохід, оскільки працює не офіційно. Стосовно цивільного позову, заявленого потерпілим ОСОБА_4 , ОСОБА_6 зазначив, що визнає його частково, оскільки сума відшкодування моральної шкоди у розмірі 40000 гривень є завищеною, він може відшкодувати суму у розмірі 15000 гривень, вважає її достатньою.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що ОСОБА_6 наніс йому один удар, після чого він звертався за медичною допомогою до сімейного лікаря, проходив амбулаторне лікування у Житомирській обласній лікарні у ЛОР-відділенні, два дні лежав у стаціонарі. ОСОБА_4 просив задовольнити поданий ним цивільний позов у повному обсязі, оскільки під час фізичної роботи у нього закладає ніс, крім того удар ОСОБА_7 був нанесений ОСОБА_4 у присутності дитини та дружини, внаслідок чого він отримав і моральну шкоду, в тому числі. Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 ОСОБА_4 просив призначити згідно закону, у виді громадських робіт. Також просив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на його користь витрати на правничу допомогу адвоката у сумі 20000 гривень.

У судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_5 просив задовольнити цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 у повному обсязі, а також стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_4 витрати на правничу допомогу адвоката у сумі 20000 (двадцять тисяч) гривень. Просив призначити покарання у вигляді двохсот сорока годин громадських робіт, оскільки вважає, що обвинувачений щиро не розкаявся.

Обвинувачений, прокурор не заперечували фактичні обставини кримінального провадження і не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження, і немає сумнівів у добровільності й істинності їх позиції. Учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. У зв`язку з викладеним, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, сукупність наведених і оцінених судом доказів, дозволяє суду прийти до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 доведена і його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, тобто у нанесенні умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілому ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Згідно вимог ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 125 КК України є кримінальним проступком, ОСОБА_6 не одружений, не працює, не судимий.

Щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення, активне сприяння розкриттю злочину є обставинами, які пом`якшують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання у межах санкції статті кримінального закону у виді штрафу.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обирався.

Потерпілим ОСОБА_4 до суду подано цивільний позов, відповідно до якого він просить стягнути з відповідача ОСОБА_6 на його користь моральну шкоду 40000 грн. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 вказує, що після вчинення стосовно нього умисного кримінального проступку, уклад його життя кардинально змінився. Наслідки перенесеної душевної травми, які заподіяна позивачу, у присутності близьких йому людей, призвели до появи негативних психосоматичних та психоемоційних змін, зокрема, порушення сну, пасивності, відчуття пригніченості та емоційної напруги, відчуття власної трудової неповноцінності, тривоги з приводу майбутнього тощо. Спричинена моральна травма призвела до загострення різного роду захворювань, з приводу яких позивач неодноразово проходив та проходить лікування, у тому числі стаціонарне, тому, просив стягнути з ОСОБА_6 на його користь завдану моральну шкоду у розмірі 40000 гривень. Крім того, у судових дебатах потерпілий ОСОБА_4 просив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на його користь витрати на правничу допомогу адвоката у сумі 20000 гривень, про що зазначив у письмовій заяві.

Згідно частини 5 статті 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно частини 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому (ч. 1 ст. 129 КПК України). При вирішенні цивільного позову суд керується нормами ст. ст. 127-130 КПК України та цивільного законодавства, зокрема, ст. 23, 1166-1168 ЦК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 позовні вимоги не визнав, пояснив, що вказана ОСОБА_4 сума моральної шкоди є завищеною.

Відповідно до вимог статті 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті, у т.ч. якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Як визначено у статті 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Зокрема, як зазначив потерпілий та його представник, моральна шкода, спричинена обвинуваченим ОСОБА_6 виразилася у появі негативних психосоматичних та психоемоційних змін, зокрема, порушення сну, пасивності, відчуття пригніченості та емоційної напруги, відчуття власної трудової неповноцінності, тривоги з приводу майбутнього тощо. Спричинена моральна травма призвела до загострення різного роду захворювань.

Визначаючи розмір заподіяної потерпілому моральної шкоди, суд вважає наявним причинно-наслідковий зв`язок між скоєним обвинуваченим злочином і перенесеними потерпілим фізичними та моральними стражданнями, суд враховує характер та обсяг фізичних і душевних страждань, яких зазнала потерпілий, стан його здоров`я.

Суд погоджується з твердженнями потерпілого ОСОБА_4 щодо обсягу душевних та фізичних страждань, які він відчував внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, негативні наслідки для стану його здоров`я, які обумовили необхідність відповідного лікування внаслідок отриманих травм.

Як зазначається у Рішеннях Європейського суду з прав людини від 25 липня 2001 року у справі «Перна проти Італії», від 09 лютого 2007 року у справі «Білуха проти України», в окремих випадках визнання судом порушення саме по собі становить достатньо справедливу сатисфакцію за моральну шкоду, завдану особі.

Тому, враховуючи принцип розумності та справедливості, а також критерій розумної сатисфакції, суд вважає за необхідне задовольнити частково позовні вимоги визначити розмір завданої ОСОБА_4 моральної шкоди у розмірі 20000 гривень, який є достатнім, адже визначений потерпілим розмір понесених душевних страждань внаслідок отримання легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, у розмірі 40000 гривень не є адекватним завданій моральній шкоді і не може бути засобом отримання доходу.

Згідно ст. 26, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, ордеру. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Потерпілий ОСОБА_4 просив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на його користь витрати на правничу допомогу адвоката у сумі 20000 гривень, проте підтверджених розрахунком витрат на оплату послуг адвоката за надання правової допомоги, понесених потерпілим, суду не надано, тому вимоги потерпілого про стягнення з обвинуваченого на його користь понесені витрати на правничу допомогу послуг адвоката не є обґрунтованим, а тому у їх задоволенні слід відмовити.

Арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні не накладався.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. 100, 124, ч. 3 ст. 349, 368, 370, 373-374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушення, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1