Справа №463/8484/24
Провадження №1-кс/463/8977/24
УХВАЛА

/про відмову у задоволенні заяви про відвід судді/

18 листопада 2024 р. місто Львів

Суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву ОСОБА_3 про відвід слідчому судді ОСОБА_4 при розгляді клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, -

встановила:

в провадженні слідчого судді ОСОБА_4 перебуває справа №463/8484/24 (провадження №1-кс/463/8861/24) за заявою ОСОБА_3 про скасування арешту у кримінальному провадженні №0000018 від 28.08.2024 на автомобіль марки «ВMW 7501», державнй номерний знак НОМЕР_1 , 2016 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 та ключі від автомобіля.

13.11.2024 ОСОБА_3 подав заяву про відвід слідчому судді ОСОБА_4 від розгляду справи №463/8484/24 за його заявою, яку обґрунтовує тим, що слідчий суддя ОСОБА_4 , особисто заінтересований у результатах провадження відповідно до п.3, 4 ч.1 ст.75 КК України. На переконання заявника, наявні обставини які вказують на упередженість слідчого судді, готовність порушити норми КПК України та загальні засади кримінального провадження при розгляді заяви про скасування арешту майна. Наявність цих обставин є істотною загрозою для забезпечення права ОСОБА_3 на доступ до правосуддя та гарантованого ЄКПЛ права на справедливий розгляд, вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом. Так суддя ОСОБА_4 при розгляді справи, відмовив у визнанні його правосуб`єктоності, у зв`язку з наведеним критично ставиться до розгляду справи слідчим суддею ОСОБА_4 та просить відвести його від розгляду цієї справи.

Заявник ОСОБА_3 подану заяву підтримав, просив таку задовольнити та відвести слідчого суддю ОСОБА_4 від розгляду справи про скасування арешту майна.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явилися, а тому суд вважає за можливе провести розгляд заяви у їх відсутності.

Заслухавши заявника, дослідивши заяву про відвід судді та матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до частини 1 статті 1 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом.

Особиста безсторонність суду презюмується, відповідно до ст.129 Конституції України та ст.6, 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до вимог статті 2 КПК України: «Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура».

Згідно частини 1 статті 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий судовий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до частини 1 статті 7 КПК України найголовнішою засадою кримінального провадження є верховенство права.

Частинами 1 та 2 статті 8 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно частини 2 статті 344 КПК України питання про відвід вирішується судом відповідно до вимог ст.75-81 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950p., яка закріплює право на справедливий суд, кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляду справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Важливою процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні України є інститут відводів (самовідводів) професійних суддів і присяжних, який являє собою сукупність процесуальних норм, що передбачають ініціювання та вирішення питання про недопущення судді до участі або усунення його від участі в кримінальному провадженні за наявності обставин, що виключають таку участь. Як зазначив Європейський суд у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).

При розгляді заяви про відвід суддя не вивчає матеріали кримінального провадження, а лише встановлює наявність чи відсутність обставин, що унеможливлюють подальшу участь особи, якій заявлено відвід, в певному судовому процесі.

Як вбачається із заяви про відвід слідчому судді ОСОБА_4 , у ній не вказано жодної із вищезазначених обставин для відводу судді, викладені в ній доводи про критичне ставлення до розгляду заяви слідчим суддею ОСОБА_4 є суб`єктивними, та те, що слідчий суддя безпідставно відмовляє у задоволенні його клопотання щодо визнанні його правосуб`єктоності та діє упереджено, не підтверджені жодними доказами, є голослівними, тому не свідчать про упередженість судді та не є тими обставинами, які виключають участь слідчого судді у розгляді вказаної справи.

Те, що заявник внаслідок суб`єктивних міркувань сумнівається в об`єктивному розгляді клопотання та прийнятті законного та обґрунтованого судового рішення, не свідчить про упередженість слідчого судді ОСОБА_4 та, як наслідок, не тягне за собою усунення його від розгляду справи.

Таким чином, в ході судового розгляду заяви про відвід не встановлено існування обставин, які б викликали сумнів у об`єктивності, безсторонності та неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 та які, у свою чергу, унеможливлювали б постановлення ним об`єктивного судового рішення, а відтак, заявлений відвід не містить належних, конкретних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність передбачених чинним законодавством підстав для його задоволення.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги вичерпний перелік підстав для заявлення відводу, зокрема, слідчому судді, суддя вважає, що доводи заявника є необґрунтованими, а тому у задоволенні заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_4 слід відмовити.

Керуючись, ст.75, 80, 81, 107 КПК України, -

постановила:

відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчому судді ОСОБА_4 при розгляді справи №463/8484/24 (провадження №1-кс/463/8861/24) за за клопотанням ОСОБА_3 про скасування арешту у кримінальному провадженні №0000018 від 28.08.2024.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали беде оголошено 19.11.2024 о 10.15 год.

Суддя ОСОБА_1