ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2024 року у кримінальному провадженні №0000899 від 18.08.2023 року про відмову у задоволенні скарги про скасування повідомлення про підозру щодо ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2024 року відмовлено у задоволені скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру від 25.06.2024 року щодо ОСОБА_6 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 362, ч. 4 ст. 191 КК України.

Обґрунтовуючи прийняте рішення слідчий суддя, зазначив, що за своїм змістом повідомлена 25.06.2024 року ОСОБА_6 підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК України, а при врученні підозри слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України. Зауважено, що повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконання в тому, що ОСОБА_6 причетна до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України, а тому в задоволенні скарги відмовлено.

В апеляції:

- захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою його скаргу задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що оскаржена ухвала постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, а висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам.

Зазначає, що органом досудового розслідування не надано належних доказів на підтвердження порушення ОСОБА_6 вимог посадової інструкції та кодексу поведінки (етики) АТ «Ощадбанк», протоколів №1 та №38; п.3.3.3 та п.3.3.5 політики управління комплемент-ризиком в АТ «Ощадбанк»; і Порядку розблокування облікового запису клієнта до Ощад 24/7.

Зауважує, що заяви, котрі подавала ОСОБА_6 на розблокування були погоджені керівникам відділень АТ «Ощадбанк» ОСОБА_7 та ОСОБА_8 шляхом внесення відомостей до систем банку та фізично і вказана інформація перевірялась службою безпеки, що свідчить по багатоступеневу верифікацію у банку. Вважає, що з метою об`єктивного проведення експертизи №137 від 23.05.2024 року слідчим не було надано файлів з діями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які погоджували вказані заяви. Крім того, стороною обвинувачення безпідставно відмовлено у допиті у якості свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , які саме погоджували вказані заявки, а також осіб, що проводили службове розслідування, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Вважає, що слідчим суддею не надано належної правової оцінки тому, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 не містить даних про те, якими діями, шляхом подачі заяви про розблокування системи, було здійснено несанкціонована зміна інформації, тобто заміну або вилучення будь-якої складової частини відповідної інформації чи внесення до цієї інформації будь-яких додаткових, раніше відсутніх у ній складових частин.

В обґрунтування вимог клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, зазначає, що копію повного тексту судового рішення стороною захисту отримано через підсистему Електронний суд - 13.09.2024 року, після чого протягом п`яти днів подано апеляційну скаргу, наведені причини пропуску просить визнати поважними.

Прокурор, підозрювана та її захисник в судове засідання не з`явилися, заяв про участь у розгляді справи не надавали, а тому, враховуючи вимоги ст. 405 КПК України апеляційний розгляд проведений без участі сторін.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів виходить з того, що матеріалами справи не спростовується того факту, що захисник ОСОБА_5 ознайомився з повним текстом оскаржуваного рішення 13 вересня 2024 року. Враховуючи, що неознайомлення з мотивами суду перешкоджало складанню вмотивованого тексту апеляційної скарги, з метою доступу до правосуддя, колегія суддів вважає за необхідне поновити адвокату ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді скарги захисника підозрюваної ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 на повідомлення про підозру та зобов`язання вчинити певні дії у кримінальному провадженні №0000899 від 18.08.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 362, ч. 4 ст. 191 КК України, слідчим суддею дотримані, а висновок щодо відмови у задоволенні вищевказаної скарги є обґрунтованим.

Доводи захисника про порушення стороною обвинувачення вимог ст. 277 КПК України щодо змісту письмового повідомлення про підозру, є необґрунтованими, з огляду на таке.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Згідно з ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження №0000899 від 18.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України.

25 червня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 362 КК України, в рамках кримінального провадження №0000899 від 18.08.2023 року.

Відповідно до п. 2 ст. 277 КПК України, повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою для повідомлення особі про підозру.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення. При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Встановлено, що в повідомленні про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 362 КК України, належним чином викладено зміст підозри та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, із зазначенням статей (частин статей) закону України про кримінальну відповідальність, та стислого викладу фактичних обставин кримінального правопорушення.

Аналіз вказаного повідомлення про підозру дає підстави стверджувати, що воно за своїм змістом у повній мірі відповідає вимогам ст. 277 КПК України, та містить у собі всі передбачені вказаною статтею відомості.

Доводи захисника щодо відсутності об`єктивної сторони інкримінованого правопорушення і даних у який саме спосіб було здійснено несанкціоновану зміну інформації, є неприйнятними, оскільки під час викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, слідчим зазначено, що ОСОБА_6 маючи умисел на несанціоновану зміну інформації подала звернення на розблокування доступу до ВЕБ/МОБ-банкінгу, за підписом керуючого, без заяви клієнта щодо розблокування облікового запису Ощад24/7, такими діями остання сприяла розблокуванню облікових записів потерпілих.

Такий виклад фактичних обставин, а саме об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення узгоджується з вимогами ст. 277 КПК України.

Під час апеляційного розгляду не встановлено порушення стороною обвинувачення вимог ст. ст. 276-278 КПК України під час складення та вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 .

Що стосується апеляційних доводів щодо ненадання належних доказів на підтвердження порушення ОСОБА_6 вимог посадової інструкції і порядку розблокування облікового запису клієнта, то такі доводи є необґрунтованими та зводяться до вирішення питань доведеності чи недоведеності вини останньої в інкримінованому злочині, які вирішуються судом першої інстанції при ухваленні вироку, і в даному провадженні ці питання не розглядаються.

Так, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, встановлення в діях особи складу кримінального правопорушення, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин визначає лише ймовірну причетність до інкримінованого злочину.

Ствердження захисника щодо ненадання експерту об`єктивних вихідних даних, а саме файлів щодо верифікації ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які погоджували заяви ОСОБА_6 , є неприйнятними, оскільки відповідно до вимог ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а тому при призначенні експертизи має право надавати ті вихідні дані які вважає за необхідне.

При цьому, враховується, що сторона захисту, у разі незгоди з висновком експертизи, відповідно до вимог ст. 243, 244 КПК України має право самостійно залучити експертів на договірних умовах або звернутись з клопотанням до слідчого судді про проведення експертизи, де має право зазначити необхідні вихідні дані, а тому захисту у кримінальному провадженні не була позбавлена права на ініціювання призначення експертизи додаткової чи комісійної, з метою спростування чи доповнення попередніх висновків експертів.

Твердження захисника щодо безпідставної відмови у допиті свідків є неприйнятними, оскільки самі по собі не спростовують обґрунтованості пред`явленої підозри та не впливають на її обсяг. Звертається увага, що надання правової оцінки показанням свідків та визнання їх допустимими і обґрунтованими повинно бути надана судом після безпосереднього їх допиту в суді під час розгляду справи по суті. Окрім того, сторона захисту під час досудового розслідування не позбавлена процесуального права заявляти клопотання про виклик та допит свідків, показання яких вважає необхідними.

За наведеного, доводи захисника є необґрунтованими, а повідомлення ОСОБА_6 про підозру, таким, що відповідає вимогам закону, а тому відсутні підстави для її скасування, у зв`язку з чим апеляційну скаргу захисника необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити захиснику ОСОБА_5 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2024 року у кримінальному провадженні №0000899 від 18.08.2023 року про відмову у задоволенні скарги про скасування повідомлення про підозру щодо ОСОБА_6 ,- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3