ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/3230/24

Провадження № 1-р/210/2/24

31 липня 2024 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника «Криворізької установи виконання покарань (№3)» про роз`яснення вироку ухваленого 27 червня 2024 року відносно ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області під головуванням судді ОСОБА_1 , 27 червня 2024 року ухвалив обвинувальний вирок відносно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким затвердив угоду про визнання винуватості від 30 травня 2024 року у кримінальному провадженні №0000468 від 23 квітня 2024 року між прокурором з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_4 , за письмовою згоди потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та визнав винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 КК України, і відповідно призначив йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ч. 1, 3 ст. 71 КК України призначено покарання за сукупністю вироків, і визначено остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі з конфіскацією майна. Строк відбування покарання обчислювати з моменту проголошення вироку, а саме з 27 червня 2024року.

25 липня 2024 року до суду звернувся в.о. начальника ДУ «Криворізької установи виконання покарань №3» ОСОБА_8 із заявою про роз`яснення судового рішення.

В судове засідання сторони та учасники кримінального провадження не з"явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду питання про роз`яснення вироку суду. Прокурором подано заяву про роз`яснення вироку у його відсутність.

Враховуючи, що сторони в судове засідання не з`явились, фіксування технічними засобами не відбувалось (ч.4 ст. 107 КПК України).

Суд, перевіривши письмові матеріали кримінального провадження приходить до наступних висновків.

Положеннями частин 1 та 2 статті 369 КПК України передбачено, що судове рішення, у якому суд вирішує обвинувачення по суті, викладається у формі вироку, а судове рішення, у якому слідчий суддя, суд вирішує інші питання, викладається у формі ухвали.

Відповідно до частин 1, 4 статті 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Тобто в порядку, передбаченому ст. 380 КПК, роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, ухвалені під час судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, а лише ті рішення, якими таке провадження завершено.

Роз`яснення рішення - це викладення рішення у більш зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду.

Тож, процесуальний інститут роз`яснення судового рішення, який закріплено ст. 380 КПК України, має забезпечити усунення неможливості виконання судових рішень, якщо судове рішення є незрозумілим. Роз`ясненню підлягає саме суть прийнятого рішення, а не мотиви та підстави для його прийняття. При цьому, суд не має права змінювати зміст судового рішення та відомості, викладені у ньому.

Велика Палата Верховного Суду 08.08.2019 року у справі N 202/4467/14-к (провадження N 13-33зк19) зазначила, що роз`яснення судового рішення має значення не саме по собі, а в контексті його правильного виконання з урахуванням змісту рішення і волі суду, який його ухвалив. Суть роз`яснення судового рішення полягає не в роз`ясненні мотивів, які покладені в основу рішення, а в роз`ясненні рішення з метою наступного його виконання.

Судом встановлено, що 12 жовтня 2023 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 засуджений вироком Дзержинського районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.190 КК України та призначене визначене угодою покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнено засудженого від відбування призначеного покарання у вигляді обмеження волі з іспитовим строком у 1 (один) рік, якщо він протягом вказаного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки (справа №210/4011/23).

Крім того, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 засуджений вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 08 лютого 2024 року, яким визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369 КК України, та останньому призначено узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком до 4 (чотирьох) років з конфіскацією майна (справа № 210/408/24).

Цим же вироком ухвалено на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, вирок Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 12 жовтня 2023 року, яким ОСОБА_3 визнано винним за ч. 2 ст. 190 КК України та засуджено до покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки, ні підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік виконувати самостійно.

На підставі вказаного вироку, ОСОБА_3 затриманий та направлений для відбуття покарання 22 квітня 2024 року.

Отже, як встановлено із матеріалів кримінального провадження, станом на дату ухвалення вироку (27 червня 2024 року, справа 210/3230/24) обвинувачений ОСОБА_3 відбував покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 08 лютого 2024 року. Строк відбування покарання за вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.02.2024 року обраховується з 22 квітня 2024 року.

За вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 жовтня 2023 року (який виконується самостійно), строк відбуття покарання ОСОБА_3 обраховується за правилами статті 165 КВК України - з моменту проголошення вироку, тобто з 12 жовтня 2023 року.

Відповідно до пункту 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», за сукупністю вироків (ст.71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

На момент ухвалення Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області вироку відносно ОСОБА_3 від 27 червня 2024 року, про роз"яснення якого заявлено, засуджений мав два невідбутих покарання, а саме:

- в період іспитового строку за вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 12 жовтня 2023 року;

- після постановлення вироку Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.02.2024 року і до повного відбуття покарання за цим вироком.

Постановлюючи вирок, про роз"яснення якого заявлено установою відбування покарань, суд встановив, що епізоди шахрайства від 14 березня 2024 року (потерпілий ОСОБА_7 ), від 24 березня 2024 року (потерпілий ОСОБА_5 ), квітень 2024 року (потерпілий ОСОБА_6 ) ОСОБА_3 вчинив перебуваючи на іспитовому строці за вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.10.2023 року та після винесення вироку Дзержинським районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.02.2024 року.

Згідно правового висновку Об`єднаної палати ККС ВС від 01 червня 2020 року у справі № 766/39/17 пр. № 51-8867кмо18 при визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили:

а) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК (за сукупністю злочинів);

б) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні було вчинено після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ст. 71 КК (за сукупністю вироків).

Таким чином вирішальне значення має дата постановлення попереднього вироку, а не набрання ним законної сили.

Відповідно до частин 4, 5 статті 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив два або більше кримінальних правопорушень, суд призначає покарання за ці нові кримінальні правопорушення за правилами, передбаченими у статті 70 цього Кодексу, а потім до остаточного покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, повністю чи частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком у межах, встановлених у частині другій цієї статті.

«Попередній вирок» відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК є вирок або вироки, покарання за якими повністю не відбуте особою на час вчинення одного чи декількох нових кримінальних правопорушень.

Якщо особа вчинила принаймні одне кримінальне правопорушення після постановлення двох попередніх вироків, які виконуються самостійно, і останнім (третім) вироком особі призначається покарання, яке належить відбувати реально, припиняється окреме виконання обох попередніх вироків. Правовою підставою такого припинення щодо першого вироку є положення ч. 3 ст. 78 та ст. 71 КК, а правовою підставою припинення виконання другого вироку положення ст. 71 КК. Остаточне покарання в такому випадку особі призначається на підставі ст. 71 цього Кодексу за сукупністю вироків, з урахуванням покарань, призначених за всіма (трьома) вироками.

Така практика прихначена покарань за сукупністю вироків узгоджується з Постановою ОП ККС від 14.06.2021 у справі № 443/806/19 (провадження № 51-5994кмо20).

Ухвалюючи вирок, який роз"яснюється, суд встановив, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення за ч.2 ст. 190 КК України після постановлення вироку Дзержинським районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.02.2024 року та до повного відбуття покарання у виді позбавлення волі (на момент вчинення епізодів шахрайства ОСОБА_3 не був затриманий на виконання вироку) та в період іспитового строку за вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 12 жовтня 2023року, тому суд:

- призначив покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

- відповідно до частини 1, 3 статті 71 КК України призначив покарання за сукупністю вироків, приєднавши до покарання, призначеного цим вироком,

1) частково невідбуте покарання за вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.10.2023 року у виді 1 (одного ) місяця позбавлення волі

2) частково невідбуте покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 08 лютого 2024 року у виді 1 (одного) року позбавлення волі з конфіскацією майна та

- призначив ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання суд постановив обчислювати з моменту проголошення вироку, а саме з 27 червня 2024року.

Затримання ОСОБА_3 22 квітня 2024 року на виконання вироку Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 08 лютого 2024 року у даному випадку не враховується судом, оскільки злочини, за вчинення яких ОСОБА_3 засуджено вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 27 червня 2024 року, вчинені під час іспитового строку та невідбутого покарання за попередніми вироками, тобто за правилами статті 71 КК України, що унеможливлює застосування зарахування відбутого покарання за іншим вироком за правилами статті 70 КК України.

Так при призначенні покарання за ч. 4 ст. 70 КК України в строк покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу. (Постанові ОП ККС від 22.01.2024 у справі № 236/4167/20 (провадження № 51-1565кмо23).

Крім того, в провадженні, в якому ухвалено вирок, що роз"яснюється , ОСОБА_3 не був тимчасово залишеним до розгляду провадження по суті, а так само до останнього не застосовувався запобіжний захід у виді тримання під вартою (попереднє ув"язнення)..

Тому підстави для визначення початку строку відбування покарання з 22 квітня 2024 року, законодавчо відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 70,71 КК України, ст. 380 КК України -

УХВАЛИВ:

Заяву представника «Криворізької установи виконання покарань (№3)» про роз`яснення вироку ухваленого 27 червня 2024 року відносно ОСОБА_3 , - задовольнити.

Роз"яснити, що строк відбування покарання за вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.06.2024 року (справа № 210/3230/24) слід обчислювати з моменту проголошення вироку, а саме з 27 червня 2024року, що узгоджується з положеннями статті 71 КК України та принипам призначення покарань за сукупністю вироків.

Ухвала про роз`яснення судового рішення може бути оскаржено особою, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасниками судового провадження протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1