Єдиний унікальний номер справи 185/5613/24
Провадження № 1-кп/185/857/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в період воєнного стану кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000770 від 22 травня 2024 року, з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великоолександрівка Васильківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, має вищу освіту, пенсіонер, утриманців не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , в період часу з 07.09.2022 року до 03.04.2024 року при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, виник та сформувався стійкий злочинний намір, направлений на вчинення кримінально караних діянь та він почав поширювати особистій сторінці соціальної мережі «Однокласники» ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, заперечення тимчасової окупації частини території України.

Так, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у невстановленому під час досудового розслідування місці, в період часу з 07.09.2022 року до 03.04.2024 року, ймовірно під впливом російських та проросійських 3МІ. сформував своє ставлення до подій, які мали місце після 20.02.2014 року, тобто початку військової операції РФ на території Автономної Республіки Крим, внаслідок якої відбулась окупація частини території України, а в подальшому послідувала збройна агресія РФ на сході України і окупація частини Донецької і Луганської областей України, створення підконтрольних РФ адміністрацій, шляхом перекладення відповідальності за вказані події на Україну та виправдання агресії РФ, підтримка її дій.

Заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, заперечення тимчасової окупації частини території України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 продовжилось в тому числі після початку 24.02.2022 року повномасштабної війни РФ проти України.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , усвідомлюючи, що російські спецслужби інфільтрують в і український і світовий інформаційний простір назви, терміни словосполучення, за допомогою яких намагаються легітимізувати псевдодержавні утворення на сході України, спробу анексії Криму, просувати російські пропагандистські стратегії, з метою деструктивного інформаційного впливу, вирішив поширювати антиукраїнські пропагандистські ідеї серед своїх знайомих, а також невизначеного кола осіб під час збройної агресії РФ за наступних обставин.

Для поширення матеріалів, які заперечують збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, заперечують тимчасову окупацію частини території України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в період часу з 07.09.2022 року до 03.04.2024 року, більш точного часу встановити не вдалося, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_2 , використовував соціальну мережу «Однокласники» « ОСОБА_6 » та опубліковував дописи, які спрямовані до не визначеного кола осіб з текстом: « Украинцы говорят - это вы на нас напали. А мы на вас не нападали. А почему вы считаете, что вы на нас не нападали? А почему вы на нас не напали? А потому, что Донбасс вам этого не дал сделать. Восемь лет они стояли как герои на защите своей земли и наших границ в том числе. Потому, что если бы они под вас прогнулись на Донбассе, если бы Крым не удалось защитить, освободить от вас, то вы бы и дальше пошли. Уже бы на Донбассе и в Крыму были базы НАТО и уже бы давно Россию нацики начали уничтожать, давно бы. Еще в пятнадцатом уже Россия бы в крови купалась, совместно и с Донбассом и с Крымом. Если бы не ОСОБА_7 . Вы на нас не нападали? Да ладно. А запрет русского языка, а запрет Советского Союза, а за уничтожение памятников советских солдат, за мешок на Зои Космодемьянской? Это вы на нас не нападали? Это вы не нацисты? Которые ходите там в нацисткой форме, хайль Гитлер, поёте это слава Бандере и уже детей своих учите зиговать. У вас в тик токе это за развлекуху покажи зигу. Это нет нацизма в Украине? Это вы на нас не нападали? Да конечно. Если бы не Донбасс, если бы не Крым, ополчение Крыма, где была бы уже Россия? Да вы со своими США и НАТО уже сожрали бы нас и не поперхнулись бы даже западенцы. Вы постоянно на москалей зуб точили, москалей на ножи, не ваши ли слова? Вы почему такие злые? Вы были жестокими, хуже чем нацисты. Бабий Яр один вспомнить. Женщин и детей скидывали в ямы, голых. Да за одно это горите в аду. Как можно было вообще Бандеру назвать героем? Настоящего нациста, его на Нюрнберґе судили как фашиста, а вы его сделали героем, ходите там с факелами, с его портретом, памятник его там, понимаешь, облизываете. Да вы паскудные, понимаете? Вы после великой победы в Великой Отечественной войне. Этот ещё подонок Зеленский смеет поминать город-герой Киев. Кто его сделал городом-героем как не советский солдат? Мой дед был во втором украинском фронте, мы были единым народом, что сейчас? Вы предали нас, русских. Вы предали отечество и вы пошли на нас войной первые.», «Я могу понять украинцев. Но, хоть убейте, граждан России, осуждающих Путина, понять не в силах. Ребята! Вы правда не понимаете, что Путин восемь долгих лет избегал войны с НАТО, до последнего пытаясь договориться по-хорошему? Вы правда не понимаете, что Украина из мирного трактора была превращена в стенобитное орудие, которым собирались протаранить Россию? Мы не с Украиной сейчас воюем, а с мечом Вашингтона, остро заточенным и занесённым над Москвой! И мы сломаем этот меч. А все те, кто скулит «Остановите Путина, остановите войну!», должны раз и навсегда понять: ПУТИН ОСТАНАВЛИВАЕТ ВОЙНУ! Прямо сейчас!!!», «Кадыров не доволен проведением спецоперации на Украине и выступил за более жесткие ответные меры. «Если прилетел снаряд в наш регион, то надо стереть с земли регион, откуда он прилетел»», «Памяти погибшей на СВО медсестры Яны с позывным «Ромашка», только за 3 дня вынесла 150 раненых с поля боя... Ей теперь навсегда 23...», «ВЫ НА НАС ПЕРВЫМИ НАПАЛИ совместно с США И НАТО!!! ВРАГ У», «Страна должна знать своих героев!!! «Прощайте мужики, спасибо, что служил с вами» Игорь Смирнов («Буба») Покойся с миром, воин», «Страна должна знать своих героев!!! Взорвал себя и врагом, чтобы спасти сослуживцев», «Не забудьте поставить класс! Его зовут Макс. Это воин Донбасса. Даже лишившись ног, он остался в строю», «ПЕРЕДАЙ СВЕЧУ ПАМЯТИ И СКОРБИ ПО ПОГИБШИМ СОЛДАТА В БОРЬБЕ С НАЦИЗМОМ» Помним Скорбим ВЕЧНАЯ ПАМЯТЬ, ВАМ, РЕБЯТА..», «Депутат ГД от ЕР Андрей Гурулёв: Бомбить Украину ядерным оружием мы не будем - нам там еще жить. А бомбить надо центры принятия решений - Берлин и Лондон. Потому в НАТО должны сидеть тихо, не тявкая и поджав хвосты.», що публічно заперечує збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, заперечення тимчасової окупації частини території України.

В подальшому, в період часу з 10:26 години по 11:17 годину 03.04.2024 року співробітниками поліції в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , в присутності понятих, було виявлено та вилучено ноутбук марки Samsung NP-R518 чорно-сріблястого кольору, зарядний пристрій до нього Samsung AC ADAPTER AP04214-UV, за допомогою якого ОСОБА_3 розповсюджував дописи в мережі Інтернет, тим самим припинено кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_3 .

Отже, своїми умисними діями ОСОБА_8 поширює матеріали, у яких міститься заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, заперечення тимчасової окупації частини території України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 436-2 КК України, як поширення матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, заперечення тимчасової окупації частини території України.

24 травня 2024 року року між прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_3 в присутності захисника адвоката ОСОБА_9 , була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468-470, 469, 472 КПК України, яка була надана в підготовче судове засідання.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість в повному обсязі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Сторони погодилися на призначення покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 436-2КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки без конфіскації майна, та звільненні обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у скоєнні злочину, що йому інкримінований, у вчиненому щиро розкаявся. Йому цілком зрозумілі його права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також те, що внаслідок укладення та затвердження угоди про визнання винуватості він буде обмежений в праві оскарження вироку згідно із положеннями ст.ст. 394, 424 КПК України. Він повністю розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, а також вид покарання, яке буде застосовано до нього в разі затвердження угоди судом. Угоду щодо визнання винуватості з прокурором він уклав добровільно, без насильства, примусу чи погроз та без впливу будь-яких обставин, необумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості.

Прокурор просив затвердити укладену з обвинуваченим угоду про визнання винуватості та ухвалити обвинувальний вирок щодо ОСОБА_3 з призначенням йому покарання узгодженого сторонами в угоді.

Захисник також наполягав на затвердженні укладеної між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості, оскільки укладений акт відповідає діючому кримінальному та кримінально-процесуальному законодавству.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частина 4 статті 469 КПК України передбачає, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема, у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, потерпілі в проваджені відсутні.

При цьому судом з`ясовано, що усі сторони кримінального провадження, зокрема і обвинувачений ОСОБА_3 розуміють, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для прокурора, обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 та 424 КПК України, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 ст. 474 КПК України.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку, та що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи із викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості від 24 травня 2024 року, яка укладена між прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим у цьому провадженні, ОСОБА_3 в присутності захисника адвоката ОСОБА_9 , і призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженого сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки без конфіскації майна, та звільненні обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Як вбачається із даних реєстру матеріалів досудового розслідування запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Під час проведення досудового розслідування проводились судові експертизи, на проведення яких, згідно довідок було витрачено 18174, 72 гривень. Зазначені витрати у відповідності вимог ст. 122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 винуватий у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за описаних у вироку обставин, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведених експертиз у розмірі 18174, 72 гривень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 травня 2024 року між прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_4 , та обвинуваченим у цьому провадженні, ОСОБА_3 , в присутності захисника, в кримінальному провадженні, що внесене в ЄРДР за №0000770 від 22 травня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 436-2 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 1 та п. 2 ч. 1 , п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави вартість проведених експертиз у розмірі 18174, 72 гривень.

Речові докази:

- копії протоколів огляду разом з первинним упакуванням, які поміщено до пакету Експертної служби МВС №5785578 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

- ноутбук марки Samsung NP-R518Н чорно-сріблястого кольору, зарядний пристрій до нього Samsung AC ADAPTER AP04214-UV підлягає спеціальній конфіскації у відповідності вимог ст. 96-1 КК України у власність держави;

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, ч. 6, ч. 7 ст. 74 КПК України, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором - виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1