справа № 619/8704/24
провадження № 1-кп/619/472/24
ВИРОК

іменем України

31 жовтня 2024 року,

м. Дергачі,

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянув у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження № 0000151 від 24.08.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дергачі Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, з інвалідністю 3 групи, маючий на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Під час проведення дізнання встановлено, що 23.08.2024, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи на вулиці Дерев`янко у м. Харків, знайшов полімерний пакет із вмістом психотропної речовини «PVP» та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, всупереч вимогам ч. 2 ст. 7, ч. 1 ст. 12, ч. 2 ст. 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», з метою особистого вживання без мети збуту, підняв вказаний пакет, чим незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено - PVP. Надалі, продовжуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 поклав до себе в кишеню вищезазначений полімерний пакет з особливо небезпечною психотропною речовиною обіг якої зборонено - PVP, чим здійснив незаконне зберігання психотропної речовини. 24.08.2024 в ході огляді місця події, в період часу з 11 год. 39 хв. По 11 год. 41 хв. на відкритій ділянці місцевості, неподалік блок-посту на автошляху "Харків - Мала Данилівка", ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видав порошкоподібну речовину білого кольору в полімерному зіп-пакеті, яку у подальшому вилучено працівниками поліції. Відповідно до висновку експерта від 30.08.2024 за результатами судової експертизи дослідження матеріалів, речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», надана на дослідження «речовина порошкоподібна білого кольору в полімерному зіп-пакеті» масою 0,9144 г, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP, в перерахунку на масу речовини наданої на дослідження, становить 0,6856 г. Таким чином, ОСОБА_3 , всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» незаконно придбав та зберігав без мети збуту, особливо небезпечну психотропну речовину - PVP, яка відноситься до психотропних речовин, згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Згідно з ч. 1 ст. 382 КПК України суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.

До обвинувального акту прокурором додана письмова згода підозрюваного ОСОБА_3 складена у присутності захисника, щодо визнання своєї винуватості у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні (ч. 1 ст. 302 КПК України).

На виконання зазначених вище вимог керівником Дергачівської окружної прокуратури Харківської області надано клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 381, ч. 1 ст. 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України щире каяття визнається обставиною, яка пом`якшує покарання.

Обставин, які б обтяжували покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу винного, які маються в матеріалах кримінального провадження, а саме те, що ОСОБА_3 раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, є інвалідом третьої групи, відповідно до службової характеристики солдат ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 64 від 12.07.2024 був звільнений з лав Збройних Сил України за станом здоров`я за наявністю групи інвалідності, конкретні обставини вчинення кримінального проступку, характер та спосіб вчиненого, при цьому, призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

За таких обставин справи, враховуючи дані про особу обвинуваченого, обставину, яка пом`якшує покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі, яке, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Будь-яких обмежень до застосування покарання у виді обмеження волі, відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України, судом не встановлено.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, він ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Враховуючи, що особою вчинено кримінальний проступок, дані про особу винного, ставлення винного до скоєного, який щиро розкаявся у вчиненому, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком та застосовує ст. 75 КК України. На період випробувального терміну суд покладає на неї обов`язки, передбачені ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, які вважає необхідними та достатніми для його виправлення.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керується суд.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації.

Згідно з п. 3, 4 ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому, майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується. Майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується, а у разі необхідності - передається до криміналістичних колекцій експертних установ або заінтересованим особам на їх прохання.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 30.08.2024 накладено арешт на речовину порошкоподібну білого кольору в полімерному зіп-пакеті, яку поміщено до полімерного сейф-пакету «НПУ» ICR0011881 з пояснювальним написом та підписами понятих.

Постановою дізнавача СД ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 24.08.2024 зазначені в ухвалі слідчого судді речі визнано речовим доказом, який поміщено до полімерного сейф-пакету «НПУ» ICR0011881 з пояснювальним написом та підписами понятих та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №3 ХРУП №3 ГУПН в Харківській області.

Враховуючи, що судовий розгляд по справі закінчено, накладений арешт підлягає скасуванню, а речові докази знищенню.

Згідно зі ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченої на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів, а саме за проведення судової експертизи Харківським НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/121-24/25152-НЗПРАП від 30.08.2024 в розмірі 2271,84 грн.

Керуючись ст. 368, 370, 374, 376, 377, 381-382 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового терміну в 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності зі ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи Харківським НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/121-24/25152-НЗПРАП від 30.08.2024 в розмірі 2271,84 грн (дві тисячі двісті сімдесят одна гривня 84 копійки).

Арешт майна, який накладено згідно ухвали слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 30.08.2024 (справа № 619/6643/24, провадження № 1-кс/619/942/24) - скасувати.

Речові докази: речовину порошкоподібну білого кольору в полімерному зіп-пакеті, яку поміщено до полімерного сейф-пакету «НПУ» ICR0011881, яка знаходиться у кімнаті зберігання речових доказів ВП №3 ХРУП №3 ГУПН в Харківській області - знищити.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня отримання ним копії судового рішення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили п`ісля закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1