Справа № 333/504/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого : ОСОБА_4 ,

захисників обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в режимі відеоконференцзвязку з обвинуваченим, кримінальне провадження № 0000207 від 17.05.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Велика Білозерка, Великобілозерського району, Запорізької області, українця, має вишу освіту, приватний підприємець, одруженого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Судовим слідством, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у наступному:

відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №668 о/с від 12.07.2018 ОСОБА_4 призначено на посаду інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Запорізькій області, тобто він є службовою особою, працівником правоохоронного органу, наділеним повноваженнями представника влади.

Так, у ніч с 29 на 30 липня 2019 року інспектор взводу №1 роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 разом з інспектором взводу №2 роти №2 батальйону №1 ОСОБА_8 здійснювали патрулювання в межах м.Запоріжжя.

Під час проведення патрулювання 30.07.2019, приблизно о 02 годині 20 хвилин, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 , знаходячись на Прибережній автомагістралі в м.Запоріжжі, біля перехрестя з вул.Немировича Данченка, навпроти ресторанного комплексу «Рибацький стан», зупинили транспортний засіб ВАЗ 21015 державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Під час спілкування ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_9 , що в нього є підозра щодо перебування ОСОБА_9 у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим ОСОБА_4 запропонував водію пройти тест за допомогою приладу «Драгер». На вказану пропозицію ОСОБА_9 відмовився, наголосивши на необхідності проведення відповідного дослідження у медичному закладі. Після отримання такої відповіді ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання неправомірної вигоди, висловив ОСОБА_9 прохання передати йому грошові кошти у якості неправомірної вигоди за не складання відносно ОСОБА_9 протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП.

Після висловлення вказаного прохання, ОСОБА_9 поставив ОСОБА_4 питання щодо суми грошових коштів, яку необхідно надати за не складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, на що ОСОБА_4 повідомив, що йому необхідно порадитись з колегою - ОСОБА_8 та сів до службового автомобіля.

Надалі зі службового автомобіля вийшов ОСОБА_8 та висунув ОСОБА_9 прохання передати йому грошові кошти в сумі 6000 гривень до 10 години 30.07.2019 за не складання відносно нього протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, шляхом перерахування грошових коштів на наданий ОСОБА_8 картковий рахунок «ПриватБанку» № НОМЕР_2 , відкритий на ім`я ОСОБА_10 .

Таким чином, у поліцейських ОСОБА_4 і ОСОБА_8 виник спільний злочинний умисел на отримання неправомірної вигоди, у зв`язку із чим останні дійшли згоди та попередньо домовились спільно одержати від ОСОБА_9 грошові кошти за не складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП.

З метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 повідомили ОСОБА_9 про необхідність передати йому водійське посвідчення, яке ОСОБА_4 пообіцяв повернути після того, як ОСОБА_9 перерахує грошові кошти у сумі 6000 гривень на наданий ОСОБА_8 картковий рахунок. У подальшому ОСОБА_9 , приблизно о 09 годині 10 хвилин 30.7.2019, знаходячись у відділені «ПриватБанку», розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , перерахував на наданий ОСОБА_8 картковий рахунок грошові кошти у сумі 6000 грн.

Таким чином, 30.07.2019, приблизно о 09 годині 10 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в м. Запоріжжі, більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, шляхом отримання на наданий раніше картковий рахунок «ПриваБанк» № НОМЕР_2 , відкритий на ім`я ОСОБА_10 , одержав від ОСОБА_9 грошові кошти в розмірі 6000 гривень у якості неправомірної вигоди для себе та поліцейського ОСОБА_8 за не складання відносно ОСОБА_9 протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Цього ж дня поліцейський ОСОБА_8 в ході телефонної бесіди з ОСОБА_9 повідомив останньому про надходження грошових коштів на наданий ним картковий рахунок.

У подальшому, приблизно о 09 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 , знаходячись біля пологового будинку АДРЕСА_4 , передав ОСОБА_9 його водійське посвідчення.

Викладені в обвинувальному акті такі дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст. 368 КК, а саме прохання надати та одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчинине за попередньою змовою групою осіб.

Ухвалою від 22.02.2021 кримінальне провадження №0000207, яке внесене до ЄРДР 17.05.2019 за обвинувченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, об`єднано з кримінальним провадженням №00068 від 17.05.2019 відносно ОСОБА_8 за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Ухвалою від 26.06.2022 з даного кримінального провадження виділені в окреме провадження матеріали відносно ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Судове провадження відносно ОСОБА_8 - зупинено до звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 з військової служби.

Обвинувачений ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та відмовився від дачі показань, користуючись своїми правами обвинуваченого.

Всебічно вивчивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що стороною обвинувачення не доведено, що в діянні обвинуваченого ОСОБА_4 є склад кримінального правопорушення, яке інкриміновано за змістом обвинувального акту, виходячи з такого.

Відповідно до положень статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Суд в ході судового розгляду, відповідно до частин 1, 2, 6 статті 22 КПК України, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створював необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Сторони кримінального провадження мали рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Кримінальне провадження здійснювалося на засадах змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Доказуючи обставини, передбачені ст. 91 КПК України, прокурор на підтвердження винуватості ОСОБА_4 у пред`явленому обвинувачені у вчинені злочину, передбаченому ч.3 ст.368 КК України, надав суду докази, які були безпосередньо дослідженні під час судового розгляду, а саме:

ПОКАЗАННЯ СВІДКІВ:

Так, допитаний у судовому засіданні як свідок ОСОБА_9 , пояснив, що ОСОБА_4 він раніше не знав, бачив його лише один раз, наприкінці липня 2019, коли останній зупиняв автомобіль під його керуванням. ОСОБА_8 він знав раніше, так як приблизно за півроку до подій, які розглядаються судом, ОСОБА_8 зупиняв його автомобіль за керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, однак до відповідальності не притягав, так як ОСОБА_9 через деякий час перерахував кошти на картоковий рахунок, який надав ОСОБА_8 , в сумі 8000 грн. Свідок також пояснив, що приблизно за два тижні до 30.07.2019 , коли він перебував біля двору будинку, де він мешкає в с.Зарічному, до нього на автомобілі підійшли двоє чоловіків в цивільному одязі та стали розпитувати про знайомстово з ОСОБА_8 та про те, за що він перерахував ОСОБА_8 гроші. На питання чоловіків, які, як він зрозумів, були правохоронцями, свідок розповів, що дійсно перераховував кошти на картковий рахунок, наданий ОСОБА_8 , за непритягнення його до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в нетверезому стані. Після спілкування чоловіки поїхали, а через декілька днів передзвонив один із них, та призначив в м.Запоріжжі зустріч. Де відбувалась зустріч він не памятає, не пам`ятає також про що йшла мова. Таких зустрічей з чоловіком було декілька, однак свідок не зміг згадати точні дати та місця, де відбувались зустрічі. 29.07.2019 знову подзвонив чоловік з правоохоронних органів та призначив йому зустріч. Коли він приїхав на зустріч, був у робочій одежі, яка була забруднена. Про що вони розмовляли свідок не згадав, однак пояснив, що чоловік дав йому сорочку, щоб він зміг переодягнутися. Після цього свідок пояснив, що не памятає, що відбувалось в наступні часи, однак пояснив, що після другої години ночі 30.07.2019 він їхав на автомобілі, його зупинили співробітники патрульної поліції, серед яких були ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , а також дівчина поліцейська, однак її прізвища він не знає. Після зупинки співробітники поліції запідозрили його в перебуванні в стані алкогольного сп`яніння та запропонували пройти тест на місці зупинки. Свідок відмовився від проходження тесту, так як він пояснив, завжди, коли б він раніше не проходив тест, той показує позитивний результат на алкоголь, та погодився проїхати в разі необхідності до медзакладу. Після перевірки документів, які він надав поліцейським, а саме: водійського посвідчення та технічного паспорту на автомобіль, до нього підійшов ОСОБА_8 та запропонував вирішити питання без складання протоколу, при цьому надав листок на якому було написані цифри карткового рахунку, на який свідок пообіцяв до 10.00 годин ранку перерахувати кошти в сумі 6 000 грн. Після цього поліцейські його відпустили і він поїхав додому. Зранку він зустрівся з правоохоронцем, який раніше давав йому сорочку, віддав її йому та отримав від нього гроші в сумі 6 000 грв., які в подальшому в банкоматі «ПриватБанк» по вул.Чумаченка в м.Запоріжжі разом з правоохоронцем перерахував на картковий рахунок, наданий ОСОБА_8 Квитанцію забрав правоохоронець, чи підписував він якісь папери - не памятає. Свідок зазначив, що жодного разу не був в будь- якому кабінеті ДБР або СБУ, заяви про вимагання неправомірної вигоди за неперешкоджання здійсненню підприємницької діяльності ніколи не писав, про те, що на сорочці, яка була надана правоохоронцем замість його забрудненої, були якісь технічні пристрої аудіо-відеозапису він не знав, йому про це ніхто не повідомляв. Свідок також зазначив, що ОСОБА_4 грошей від нього не вимагав.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_11 пояснила, що з 29.07.2019 на 30.07.2019, вона у складі екіпажу з ОСОБА_4 та ОСОБА_8 на службовому автомобілі несли службу в Вознесенівському районі м.Запоріжжя. Після 2 години ночі вони перебували по АДРЕСА_5 . Приблизно в цей же час вона побачила автомобіль ВАЗ 21015 д.н. НОМЕР_1 , який відїхав від кафе та направлявся по дорозі в сторону службового автомобіля. Вирішивши зупинити автомобіль, вона повідомила про це ОСОБА_4 , та вони подали сигнал про зупинку автомобіля ВАЗ 21015 д.н. НОМЕР_1 . Після зупинки автомобіля, свідок разом з ОСОБА_4 підійшла до автомобіля та попросила водія, яким, як з`ясувалося, був ОСОБА_9 , надати документи, а саме посвідчення водія та документи на транспортний засіб. Поки ОСОБА_9 діставав документи, свідок помітила в автомобілі пляшки з-під пива та з пивом, тому запитала водія, чи не перебуває він в стані алкогольного сп`яніння, та попрохала ОСОБА_9 вийти із автомобіля. Водій виконав вимогу, після чого свідок запропонувала пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Водій відмовився, вказуючи на те, що кожного разу, коли він проходить тест на алкогольне сп`яніння, результат показує позитивний, а тому не заперечуватиме, якщо обстеження буде проведене в медичному закладі. Свідок пояснила ОСОБА_9 , що там така ж процедура, як і на місці зупинки, після чого пішла до службового автомобіля перевіряти на планшеті данні про водія ОСОБА_9 . Через деякий час до ОСОБА_9 підходив ОСОБА_8 ,, про що вони розмовляли вона не чула, так як перебувала в службовому автомобілі. Ще через деякий час ОСОБА_9 сів до свого автомобіля та поїхав. В її присутності ні ОСОБА_4 , ні ОСОБА_8 жодних вимог про надання неправомірної вигоди ОСОБА_9 не висували, розмов між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 про отримання ними або вимагання неправомірної вигоди від ОСОБА_9 в її присутності не відбувалось.

Також, доводячи винуватість ОСОБА_4 у інкримінованому йому злочині, сторона обвинувачення надала зібрані під час досудового розслідування письмові докази:

Витяг з ЄРДР №0000207 від 17.05.2019, заявник ПАС, правова кваліфікація кримінального правопорушення ст.368 ч.3 КК України. Обставини кримінального правопорушення викладенні наступним змістом: працівники правоохоронного органу вимагають грошові кошти в розмірі 8 000 гривень в якості неправомірної вигоди за не притягнення до відповідальності. Внесено в ЄРДР ТУ ДБР, розташоване у місті Мелітополі, слідчий ОСОБА_12 ;

Постанова про зміну групи слідчих від 19.07.2019 начальника першого СВ СУ ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_13 , в якій визначено про зміну та визначення групи слідчих у кримінальному провадженні №0000207 у складі слідчих Першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР у м.Мелітополі : ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 ;

Постанова про визначення групи прокурорів від 28.05.2019, винесена заступником Генерального прокурора ОСОБА_18 , відповідно до якої визначена група прокурорів у кримінальному провадженні №0000207 у складі: ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 ;

Повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 14.05.2019 директору ТУ ДБР , розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_25 , підписане заступником начальника Управління- начальник ГВ БКОЗ ОСОБА_26 , в якому зазначено про наступне: «Головним відділом БКОЗ Управління в ході здійснення пошукових заходів з протидії корупції та зловживання владою посадовими особами з корисливих мотивів, законним шляхом отримано оперативну інфрмацію про підготовку посадових осіб до вчинення злочину, передбаченого ст.368 КК України. Зокрема було встановлено, що співробітники УПП в Запорізькій області ДПП НП України, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, вимагають від громадянина України неправомірну вигоду за не притягнення до адміністративної відповідальності. Отримані данні свідчать про наявність в діях співробітників УПП в Запорізькій області ознак злочину, передбаченого ст.368 КК України. Направляєм вказані дані для внесення до ЄРДР з метою проведення спільних заходів по документуванню протиправної діяльності;

Протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 17.05.2019 о 9 год.05 хв. від ОСОБА_27 , прийняв слідчий Першого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_14 . Відповідно до заяви ОСОБА_27 заявив, що працівник УПП в Запорізькій області ОСОБА_4 разом з невідомою дівчиною поліцейською вимагають від ОСОБА_27 грошові кошти в розмірі 8 000 грн. за не складання протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення до адміністративної відповідальності.

Витяг з ЄРДР №0000292 від 04.07.2019, підставою внесення відомостей до ЄРДР зазначено матеріали правоохоронних органів, правова кваліфікація кримінального правопорушення визначена ст.368 ч.3 КК України. Обставини кримінального правопорушення викладенні наступним змістом:

Співробітники одного з правоохоронних органів Запорізької області, діючи за попередньою змовою групою осіб, вимагають неправомірну вигоду від особи за не перешкоджання комерційній діяльності та не притягнення до адміністративної відповідальності.

Доручення про проведення досудового розслідування від 05.07.2019 слідчому Першого СВ СУ ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_17 .. Доручив начальник першого СВ СУ ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_28 ;

Доручення про проведення досудового розслідування від 08.07.2019 слідчому Першого СВ СУ ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_17 .. Доручив начальник першого СВ СУ ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_28 ;

Постанова про призначення групи прокурорів від 16.07.2019, винесена заступником Генерального прокурора ОСОБА_29 ;

Витяг з ЄРДР №0000207 від 20.09.2019 об`єднана;

Постанова від 18.09.2019 про об`єднання матеріалів досудових розслідувань №0000207 від 17.05.2019 та №0000292 від 04.07.2019 в одне провадження;

Постанова про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні від 10.01.2020 заступником прокурора області ОСОБА_30 ;

Витяг з ЄРДР №0000207 від 30.01.2020 заявник ОСОБА_27 , надходження заяви 17.05.2019.

30.07.2019, приблизно о 9 год.10 хв., поліцейський ОСОБА_4 , перебуваючи в м.Запоріжжі, більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, діючи умисно за попередьою змовою з поліцейським ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, шляхом отримання на наданий ОСОБА_8 раніше картковий рахунок «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , відкритий на ім`я ОСОБА_10 , одержав від ОСОБА_9 грошові кошти в розмірі 6 000 грн. у якості неправомірної вигоди для себе та поліцейського ОСОБА_8 за нескладання відносно ОСОБА_9 протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУаАП.

Клопотання про продовження строку досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000207 від 17.05.2019 за ч.3 ст.368 КК України слідчим першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі.

Витяг з ЄРДР №0000068 від 30.01.2020, заявник ОСОБА_27 , надходження заяви 17.05.2019.

30.07.2019, приблизно о 9 год.10 хв., поліцейський ОСОБА_4 , перебуваючи в м.Запоріжжі, більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, діючи умисно за попередьою змовою з поліцейським ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, шляхом отримання на наданий ОСОБА_8 раніше картковий рахунок «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , відкритий на ім`я ОСОБА_10 , одержав від ОСОБА_9 грошові кошти в розмірі 6 000 грн. у якості неправомірної вигоди для себе та поліцейського ОСОБА_8 за нескладання відносно ОСОБА_9 протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУаАП

Ухвала від 15.11.2019 слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_31 , якою задоволено клопотання. Продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000207 від 17.05.2019 за ч.3 ст.368 КК України до 19.01.2020 року.

Протокол огляду, ідентифікації, помітки та вручення грошових коштів від 30.07.2019, відповідно до якого ст. оперуповноважений 2 відділу ГВ БКОЗ УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_32 , у відповідності до постанови про проведення контролю за вчиненням злочину з використанням ідентифікованих (помічених) засобів - грошових коштів від 19.07.2019, що винесена прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_33 у кримінальному провадженні №0000292 від 17.05.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, в порядку ст.40 КПК України, в приміщенні ГВ БКОЗ УСБУ в Запорізькій області (м. Запоріжжя, вул. Пролетарська, буд.64), в період часу з 08.00 год. до 08.30 год. за участю понятих: ОСОБА_34 та ОСОБА_35 , за участю ОСОБА_9 , яким у відповідності до ст.ст. 66, 271 КПК України були роз`ясненні їх прва та обов`язки, в тому числі їх обов`язок не розголошувати відомості відносно процесуальної дії, оглянули грошові кошти в розмірі 6 000 грн. (шість тисяч), отримані з метою забезпечення документування протиправної діяльності, а саме: 12(дванадцять) купюр номіналом 500 (пятьсот) гривень кожна.

З вказаних грошових купюр зроблено ксерокопії з їх серійними номерами на 3 аркушах паперу.

Оглянуті грошові кошти, видані ОСОБА_9 для проведення заходу щодо документування протиправної діяльності/

Ксерокопії грошових купюр номіналом по 500 грн. в кількості 12 штук на 4 аркушах;

Заява ОСОБА_9 . слідчому ОСОБА_14 з проханням долучити до матеріалів КП №0000292 від 17.05.2019 квитанцію з «Приват Банк» від 30.07.2019 року та аркуш з номером банківської картки, яку надав йому працівник поліції ОСОБА_36 .

Протокол огляду від 19.09.2019: слідчий ОСОБА_14 №0000207 від 19.05.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, провів огляд копій квитанції на переказ грошових коштів №TS800204 від 30.07.2019 та записів, виконаних ОСОБА_8 , виданих ОСОБА_9 відповідно до заяви останнього. Додатки до протоколу: копія квитанції №TS800204 від 30.07.2019, аркуш паперу на якому написані цифри НОМЕР_2 .

Клопотання слідчому судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01.10.2019 в рамках кримінального провадження №0000207 від 17.05.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України про накладення арешту на кошти, які знаходяться на картковому рахунку НОМЕР_13

Ухвала слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_37 від 03.10.2019 про часткове задоволення клопотання слідчого ОСОБА_14 у кримінальному провадженні про накладення арешту в рамках кримінального провадження №0000207 від 17.05.2019 на грошові кошти, які знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_2 , який оформлений на ОСОБА_10 , хоча слідчий просив накласти арешт на гроші на картковому рахунку № НОМЕР_3 .

Клопотання про тимчасовий доступ до документів від 26.11.2019 в рамках кримінального провадження №0000207 від 17.05.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, яким слідчий просить суд надати дозвіл на проведення тимчасового доступу до документів - виписок руху грошових коштів по картковому рахунку № НОМЕР_2 , який оформлений на ОСОБА_10 .

Ухвала слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_31 від 02.12.2019 про часткове задоволення клопотання слідчого ОСОБА_14 у кримінальному провадженні про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів в рамках кримінального провадження №0000207 від 17.05.2019 року.

Протокол тимчасового доступу до речей і документів від 14.12.2019, опис речей і документів, які були вилучені під час тимчасового доступу на підставі ухвали слідчого судді - диску №937/7828/19 та сам диск в паперовому конверті.

Протокол огляду від 15.12.2019, яким проведено огляд диску №937/7828/19

Роздруківка по картковому рахунку № НОМЕР_2 , який оформлений на ОСОБА_10 , відповідно до якої 30.07.2019, 0 9 год.10 хв., на картковий рахунок ОСОБА_10 зараховано 6 000 грн..

Постанова процесуального керівника ОСОБА_21 про проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту з використанням ідентифікованих (помічених) засобів - грошових коштів, з метою викриття ОСОБА_4 у вчиненні злочину від 08.07.2019 року.

Доручення на проведення негласних слідчих дій від процесуального керівника ОСОБА_21 ГВ БКОЗ Управління Служби безпеки України в Запорізькій області від 08.07.2019 (т.1 а.с. 157-158);

Супровідний лист слідчого Першого слідчого відділу слідчого управлінн ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_38 на ім`я заступника начальника відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління ДБР, розташованого у м.Мелітополі, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних проваджень, яким направлені для прийняття рішення: клопотання про надання дозволу на проведення НС(Р)Д №4.1-314т від 24.05.2019р., прим,2, на 4 аркушах, таємно; клопотання про надання дозволу на проведення НС( Р)Д №4.1-318 т від 24.05.2019р., прим,2, на 3 аркушах, таємно; клопотання про надання дозволу на проведення НС( Р)Д №4.1-314 т від 24.05.2019р., прим,2, на 4 аркушах, таємно; клопотання про надання дозволу на проведення НС( Р)Д №4.1-319 т від 24.05.2019р., прим,2, на 3 аркушах, таємно; доручення на проведення НС(Р)Д №4.1-385 від 07.06.2019 р., прим.2, на 2 аркуші, таємно; ухвала про надання дозволу на проведення НС( Р)Д №3541 т від 03.06.2019 р., прим.2, на 1 аркуші, таємно; ухвала про надання дозволу на проведення НС( Р)Д №3540 т від 03.06.2019 р., прим.2, на 1 аркуші, таємно; ухвала про надання дозволу на проведення НС(Р)Д №3539т від 03.06.2019 р., прим.2, на 1 аркуші, таємно;

Доручення слідчого Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі ОСОБА_16 заступнику начальника Управління - начальнику ГВ БКОЗ УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_26 на проведення НС(Р)Д №4.1-385 від 07.06.2019 р.

Клопотання від 24.05.2019 слідчого Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_16 до слідчого судді Запорізького апеляційного суду про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, передбачених ст.260 КПК України, а саме аудіо-відео контроль особи ОСОБА_27 . Відповідно до змісту клопотання, слідчим зазначено про здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. В ході досудового слідства встановлено, що інспектор взводу №1 роти №1 батальйону №1 управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП НП України лейтенант поліції ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, вимагає від громадянина України ОСОБА_27 , неправомірну вигоду в сумі 8 000 гривень за не притягнення до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Клопотання від 24.05.2019 слідчого Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_16 до слідчого судді Запорізького апеляційного суду про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, передбачених ст.263 КПК України, а саме зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_9 , який використовує ОСОБА_27 . Відповідно до змісту клопотання, слідчим зазначено про здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. В ході досудового слідства встановлено, що інспектор взводу №1 роти №1 батальйону №1 управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП НП України лейтенант поліції ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, вимагає від громадянина України ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_5 неправомірну вигоду в сумі 8 000 гривень за не притягнення до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Клопотання від 23.05.2019 слідчого Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_16 до слідчого судді Запорізького апеляційного суду про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, передбачених ст.263 КПК України, а саме зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_10 , ст.268 КПК України, а саме встановлення місця знаходження радіоелектронного засобу «Київстар» НОМЕР_10 який використовує ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ст.269 КПК України, а саме спостереження за особою, з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів, ст.260 КПК України, а саме аудіо-відео контроль особи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідно до змісту клопотання, слідчим зазначено про здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. В ході досудового слідства встановлено, що інспектор взводу №1 роти №1 батальйону №1 управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП НП України лейтенант поліції ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, вимагає від громадянина України ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_5 неправомірну вигоду в сумі 8 000 гривень за не притягнення до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Ухвала від 03.06.2019 слідчого судді Запорізького апеляційного суду про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, передбачених ст. 263 КПК України, а саме зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_9 , який використовує ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , терміном 60 днів.

Ухвала від 03.06.2019 слідчого судді Запорізького апеляційного суду про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, передбачених ст. 263 КПК України, а саме зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_10 , ст.268 КПК України, а саме встановлення місця знаходження радіоелектронного засобу «Київстар» НОМЕР_10 , який використовує ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ст.269 КПК України, а саме спостереження за особою, з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів, ст.260 КПК України, а саме аудіо-відео контроль особи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , терміном 60 днів.

Постанова від 30.01.2020 року про виділення матеріалів досудового розслідування щодо вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України з матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000207 від 17.05.2019. Виділеним матеріалам кримінального провадження відповідно до ЄРДР присвоєно №0000068. Опис до постанови про виділення матеріалів досудового розслідування.

Протокол про результати проведення негласної слідчої дії аудіо-відеоконтролю від 31.07.2019 року, складеного в рамках кримінального провадження №0000207 від 17.05.2019 з матеріальними носіями DVD-R диском №59/3/2-4161т (т.1 а.с. 195-200).

Протокол про результати проведення негласної слідчої дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 02.08.2019 року, складеного в рамках кримінального провадження №0000207 від 17.05.2019 з матеріальними носіями DVD-R диском №59/3/2-4165т (т.1 а.с. 201-205). Відповідно до протоколу встановлено зміст знятої інформації з транспортних телекомунікаційних мереж з номеру НОМЕР_10 , який знаходиться в користуванні у ОСОБА_4 ;

Протокол про результати проведення негласної слідчої дії спостереження за особою від 30.07.2019 року, складеного в рамках кримінального провадження №0000207 від 17.05.2019 з матеріальними носіями DVD-R диском №59/3/2-4161т (т.1 а.с. 195-200). Відповідно до протоколу негласна слідча дія проведена стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спостереження розпочато 29.07.2019 року о 22 год.50 хв., закінчено о 2 год.30 хв. 30.07.2019 року;

Доручення слідчого Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі ОСОБА_39 . заступнику начальника Управління - начальнику ГВ БКОЗ УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_26 на проведення НС(Р)Д №4.1-511т від 18.07.2019 р;

Клопотання від 16.07.2019 слідчого Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_40 до слідчого судді Запорізького апеляційного суду про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, передбачених ст.263 КПК України, а саме зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_11 , ст.268 КПК України, а саме встановлення місця знаходження радіоелектронного засобу «Київстар» НОМЕР_11 , який використовує ОСОБА_9 , ст.269 КПК України, а саме спостереження за особою з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів, ст.260 КПК України, а саме аудіо-відео контроль особи ОСОБА_9 .. Відповідно до змісту клопотання слідчим зазначено про здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000292 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. В ході досудового слідства встановлено, що співробітник управління патрульної поліції в Запорізькій області, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за не притягнення до адміністративної відповідальності громадян, які користуються транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння. Таким чином у матеріалах кримінального провадження наявні обставини, що дають підстави зробити висновок про причетність до скоєння даного кримінального правопорушення інспектора патрульної поліції в Запорізькій області ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,, який вимагає неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів від ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за не притягнення його до адміністративної відповідальності. Клопотання погоджено процесуальним керівником ОСОБА_41 17.07.2019.

Клопотання від 16.07.2019 слідчого Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_40 до слідчого судді Запорізького апеляційного суду про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, передбачених ст.263 КПК України, а саме зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_12 , ст.268 КПК України, а саме встановлення місця знаходження радіоелектронного засобу «Київстар» НОМЕР_12 , який використовує ОСОБА_8 , ст.269 КПК України, а саме спостереження за особою, з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів, ст.260 КПК України, а саме аудіо-відео контроль особи ОСОБА_8 .. Відповідно до змісту клопотання, слідчим зазначено про здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000292 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. В ході досудового слідства встановлено, що співробітник управління патрульної поліції в Запорізькій області, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за не притягнення до адміністративної відповідальності громадян, які користуються транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння. Таким чином у матеріалах кримінального провадження наявні обставини, що дають підстави зробити висновок про причетність до скоєння даного кримінального правопорушення інспектора патрульної поліції в Запорізькій області ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,, який вимагає неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів від ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за не притягнення його до адміністративної відповідальності. Клопотання погоджено процесуальним керівником ОСОБА_41 17.07.2019.

Ухвала від 17.07.2019 слідчого судді Запорізького апеляційного суду про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, передбачених ст.263 КПК України, а саме зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_12 , ст.268 КПК України, а саме встановлення місця знаходження радіоелектронного засобу «Київстар» НОМЕР_12 , який використовує ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ст.269 КПК України, а саме спостереження за особою, з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів, ст.260 КПК України, а саме аудіо-відео контроль особи ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , терміном 30 днів.

Протокол про результати проведення негласної слідчої дії аудіо-відео контролю від 30.07.2019 року, складеного в рамках кримінального провадження №0000292 від 04.07.2019 з матеріальними носіями DVD-R диском №59/3/2-702т (т.3 а.с. 15-24). Відповідно до протоколу аудіо-відео контроль проводився відносно ОСОБА_8 30.07.2019 з 00 год.45 хв. до 02 год.32 хв.;

Протокол про результати проведення негласної слідчої дії аудіо-відео контролю від 30.07.2019 року, складеного в рамках кримінального провадження №0000292 від 04.07.2019 з матеріальними носіями DVD-R диском №59/3/2-701т (т.3 а.с. 25-26). Відповідно до протоколу аудіо-відео контроль проводився відносно ОСОБА_8 30.07.2019 з 09 год.31 хв. до 09 год.32 хв.;

Протоколи про результати проведення негласної слідчої дії -спостереження за особою від 30.07.2019 року, складеного в рамках кримінального провадження №0000292 від 04.07.2019 з фототаблицею (т.3 а.с. 27-29). Відповідно до протоколу спостереження проводилось відносно ОСОБА_8 30.07.2019 ;

Протокол про результати проведення негласної слідчої дії - спостереження за особою від 30.07.2019 року, складеного в рамках кримінального провадження №0000292 від 04.07.2019 з фототаблицею (т.3 а.с. 30-31). Відповідно до протоколу спостереження проводилось відносно ОСОБА_8 30.07.2019 ;

Протокол про результати проведення негласної слідчої дії зняття - інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 15.09.2019 року складеного в рамках кримінального провадження №0000292 від 04.07.2019 з матеріальними носіями DVD-R диском №59/3/2-725т (т.3 а.с. 32-34). Відповідно до протоколу зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж з номеру НОМЕР_12 , який знаходиться в користуванні ОСОБА_8 ;

Наказ (витяг) №668 о/с від 12.07.2018 по управлінню патрульної поліції в Запорізькій області батальйону №1 роти №1 взвод №1 про призначення ОСОБА_4 інспектором;

Копія посадової інструкції поліцейського патрульної поліції ОСОБА_4 ;

Копія послужного списку ОСОБА_4 ;

Копія присяги на вірність Українському народові ОСОБА_4 ;

Копія наказу (витяг) №1032 о/с від 24.10.2018 по управлінню патрульної поліції в Дніпропетровській області про призначення ОСОБА_4 інспектором;

Копія посадової інструкції поліцейського патрульної поліції ОСОБА_8 ;

Копія послужного списку ОСОБА_8 ;

Копія присяги на вірність Українському народові ОСОБА_8 ..

За доводами сторони обвинувачення, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді інспектора патрульної поліції, 30.07.2019, приблизно о 9 год.10 хвилин, перебуваючи в м.Запоріжжі, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, шляхом отримання на наданий ОСОБА_8 раніше картковий рахунок «ПриватБанк», одержав від ОСОБА_9 грошові кошти в розмірі 6 000 гривень у якості неправомірної вигоди для себе та ОСОБА_8 , за не складання відносно ОСОБА_9 протоколу про вчиенння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисники стверджували про недоведеність цих обставин наданими стороною обвинувачення доказами.

Доводячи перед судом переконливість своїх аргументів і доказів, зазначали наступне.

Відносно ОСОБА_4 працівники правоохоронних органів вчинили провокацію злочину. ОСОБА_4 ОСОБА_9 не знав. Перший і останній раз бачив ОСОБА_9 30.07.2019 під час зупинки автомобіля під його керуванням. ОСОБА_4 жодного разу до ОСОБА_9 не дзвонив і не викликав його.

Неправомірної вигоди ОСОБА_4 у ОСОБА_9 не просив, жодних дій, спрямованих на отримання будь- яких коштів, не здійснював.

Крім того, захист зазначив про проведення досудового слідства та отримання доказів по справі в поза процесуальний спосіб, неуповноваженою особою, а саме з порушенням вимог КПК України.

Захист оспорював допустимість як доказів протоколів про результати проведення негласних слідчих(розшукових) дій - аудіо-, відео контролю особи із застосуванням оперативно-технічних засобів негласного зняття інформації, посилаючись на те, що до проведення НСРД було залучено ОСОБА_9 , однак таке рішення прийнято не уповноваженою особою та не оформлено процесуально.

З цих підстав захист вважає, що НСРД за участю ОСОБА_9 вчинені з порушенням норм процесуального права і всі докази, що отримані під час їх проведення, є недопустимими.

Надаючи оцінку письмовив доказам обвинувачення по справі, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 92 КПК України, на сторону обвинувачення покладається обов`язок доказування не лише обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, а й обов`язок доказування належності та допустимості поданих доказів.

Згідно з положеннями ст. 86, ст. 87 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може послатися суд при ухваленні судового рішення. Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, в тому числі внаслідок порушення права на захист та шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених КПК, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.

Критеріями допустимості доказів є, зокрема, належні джерело, суб`єкт, процесуальна форма, фіксація та належні процедура й вид способу формування доказової основи. При цьому, в аспекті належного суб`єкта необхідно розшлядати, у тому числі, й слідчого та прокурора.

Відповідно до п. 1 глави 2 Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298 (далі Положення), до Реєстру вносяться відомості, у тому числі, про прізвище, ім`я, по батькові керівника органу прокуратури, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, детектива, керівника органу дізнання, дізнавача (уповноваженої особи інших підрозділів), який вніс відомості до Реєстру та/або розпочав досудове розслідування та/або здійснює досудове розслідування чи процесуальне керівництво.

Витяг з ЄРДР - це згенерований програмними засобами ведення Реєстру документ, який засвідчує факт реєстрації в Реєстрі відомостей про кримінальне правопорушення, отриманих за визначеними у пункті 3 цієї глави параметрами, які є актуальними на момент його формування (п. 2 глави 4 Положення).

Отже, витяг з ЄРДР не може замінити постанову керівника відповідного органу прокуратури про призначення прокурора або групи прокурорів чи постанову керівника відповідного органу досудового розслідування про призначення слідчого або групи слідчих, які здійснюватимуть повноваження прокурорів чи слідчих у конкретному кримінальному провадженні, оскільки він не є кримінально-процесуальним рішенням, яке породжує зазначені правові наслідки в кримінальному провадженні.

Така позиція узгоджується з висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним у постанові від 22 лютого 2021 року у справі № 754/7061/15 (провадження № 51-4584 кмо 18) та справі 466/9158/14-к, провадження № 51-645 км 18).

Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань не може замінити відповідну постанову, оскільки він не є кримінально-процесуальним рішенням, яке породжує зазначені правові наслідки в конкретному кримінальному провадженні.

У випадку здійснення слідчим чи прокурором, які не визначені відповідно до вимог кримінального процесуального закону як такі, що проводитимуть досудове розслідування та здійснюватимуть процесуальне керівництво у конкретному кримінальному провадженні, дій, передбачених статтями 36, 40 КПК, то вони здійснюються неналежним суб`єктом.

За приписами п. 1 ч. 2 ст. 39 та ч. 1 ст. 214 КПК України, визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих, належить до компетенції керівника органу досудового розслідування.

Застосування належної правової процедури означає здійснення справедливого правосуддя згідно з визначеними загальними засадами кримінального провадження для досягнення мети і вирішення його завдань. Дотримання встановленої правової процедури здійснення слідчих (розшукових) дій означає, що дії процесуальних суб`єктів мають відповідати вимогам закону. Такі дії мають здійснюватися на підставі законних повноважень щодо вирішення конкретного процесуального завдання, яке постає перед органом досудового розслідування на певному етапі кримінального провадження.

Виконання вимог кримінального процесуального закону забезпечується дотриманням кримінальної процесуальної форми, тобто пов`язане з дотриманням гарантій прав і свобод учасників кримінального провадження щодо будь-яких дій та рішень владних суб`єктів кримінального провадження.

Дотримання належної правової процедури здійснення слідчих дій, крім іншого, означає їх виконання спеціально уповноваженою в конкретному провадженні особою, що має забезпечувати його відповідність стандартам захисту прав людини, єдність змісту та форми кримінального провадження, налагоджену взаємодію верховенства права і законності, що в результаті врівноважує приватні та публічні (суспільні) інтереси заради досягнення цих завдань.

Здійснення досудового розслідування неуповноваженими на те особами (органами) визнається істотним порушенням прав людини і основоположних свобод та має наслідком визнання отриманих доказів не допустимими.

Для оцінки доказів, отриманих в результаті НСРД, судом повинні бути досліджені процесуальні документи, які стали підставою для проведення НСРД. Процесуальні документи про дозвіл на проведення НСРД повинні бути взяті до уваги судом, який розглядає справу, оскільки без з`ясування їх змісту неможливо прийняти рішення про допустимість доказів, отриманих в результаті проведення НСРД.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року звернула увагу на те, що ці процесуальні рішення виступають правовою підставою проведення НСРД з огляду на їх функціональне призначення щодо підтвердження допустимості доказової інформації, отриманої за результатами проведення таких дій, і тому вони повинні перевірятися та враховуватися судом під час оцінки цих доказів.

Відповідно до витягу з ЄРДР, який долучений до матеріалів справи, відомості до ЄРДР за №0000207 від 17.05.2019 за ст.368 ч.3 КК України ТУ ДБР, розташоване у місті Мелітополі, слідчими зазначені ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 . Прокурор який здійснює процесуально керівництво не зазначено (т.1 арк.91).

В реєстрі матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №000207 в розділі 1 п.2 вказано про доручення б/н про проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000207 за ч.3 ст.368 КК України слідчому ОСОБА_12 .. В п. розділу 1 реєстру досудових розслідувань вказано про доручення від 19.07.2019 №вн-282/4.1/19 про проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000207 за ч.3 ст.368 КК України слідчому ОСОБА_14 .. Такі ж саме данні містятся в реєстрі матеріалів досудового розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0000068.

З моменту внесення відомостей до ЄРДР за №000207 від 17.05.2019 до 19.07.2019 єдиним слідчим, якому відповідно доручено проведення досудового розслідування, визначено ОСОБА_12 .

Судом встановлено, що лише 19.07.2019 постановою начальника Першого слідчого віділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі створено слідчу групу для здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000207 у складі ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 та 28.05.2019 постановою заступника Генерального прокурора у вказаному кримінальному провадженні визначено групу прокурорів в складі ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 ;(т.3 а.п.92,93-95);

Відповідно до витягу з ЄРДР №0000292 від 04.07.2019, підставою внесення відомостей до ЄРДР зазначено матеріали правоохоронних органів, правова кваліфікація кримінального правопорушення визначена ст.368 ч.3 КК України. Обставини кримінального правопорушення викладенні наступним змістом: співробітники одного з правоохоронних органів Запорізької області діючи за попередньою змовою групою осіб, вимагають неправомірну вигоду від особи за не перешкоджання комерційній діяльності та не притягнення до адміністративної відповідальності. Слідчими які здійснюють досудове розслідування визначені ОСОБА_42 , ОСОБА_17

Доручення про проведення досудового розслідування від 05.07.2019 надано начальником першого СВ СУ ТУ ДБР у м.Мелітополі ОСОБА_43 слідчому Першого СВ СУ ТУ ДБР у м.Мелітополі ОСОБА_17

Доручення про проведення досудового розслідування від 08.07.2019 надано начальником першого СВ СУ ТУ ДБР у м.Мелітополі ОСОБА_43 слідчому Першого СВ СУ ТУ ДБР у м.Мелітополі ОСОБА_17 .

Постанова про призначення групи прокурорів від 16.07.2019 винесена заступником Генерального прокурора ОСОБА_29 , якою визначено групу прокурорів у кримінальному провадженні №0000292 від 04.07.2019 в складі ОСОБА_19 , ОСОБА_22 , ОСОБА_21 , ОСОБА_23 , ОСОБА_20 , ОСОБА_24 ;

Постанова від 18.09.2019 про об`єднання матеріалів досудових розслідувань №0000207 від 17.05.2019 та №0000292 від 04.07.2019 в одне провадження винесена прокурором ОСОБА_22 ;

Як вказано вище, слідчим ОСОБА_16 , який до 19.07.2019 не прийняв ще до свого провадження зазначене кримінальне провадження, оскільки в матеріалах справи відсутня відповідна постанова, так як згідно постанови начальника Першого слідчого віділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі (тільки 19.07.2019 він визначений як слідчий), 23.05.2019 та 24.05.2019 прийнято ряд процесуальних рішень та проведено ряд слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на збирання та отримання доказів винуватості ОСОБА_4 .. Зокрема слідчим ОСОБА_16 винесені: клопотання від 24.05.2019 до слідчого судді Запорізького апеляційного суду про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, передбачених ст.260 КПК України, а саме аудіо-відео контроль особи ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; клопотання від 24.05.2019 до слідчого судді Запорізького апеляційного суду про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, передбачених ст.263 КПК України, а саме зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_9 , який використовує ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; клопотання від 23.05.2019 до слідчого судді Запорізького апеляційного суду про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, передбачених ст.263 КПК України, а саме зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_10 , ст.268 КПК України, а саме встановлення місце знаходження радіоелектронного засобу «Київстар» НОМЕР_10 який використовує ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ст.269 КПК України, а саме спостереження за особою, з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів, ст.260 КПК України, а саме аудіо-відео контроль особи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , складено слідчим Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі ОСОБА_16 ;

07.06.2019 р. слідчим Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі ОСОБА_16 винесено доручення на проведення НС(Р)Д №4.1-385 заступнику начальника Управління - начальнику ГВ БКОЗ УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_26 .

Однак, судом встановлено відсутність повноважень слідчого ОСОБА_16 на здійснення ним досудового розслідування кримінального провадження №0000207 у період з 17.05.2019 до 19.07.2019.

З зазначених вище підстав, суд приходить до висновку про недопустимість вказаних вище доказів, зібраних слідчим ОСОБА_16 , які отримані без відповідного на те процесуального рішення, тобто за відсутністю у нього повноважень на проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0000207 до 19.07.2019.

Такий висновок відповідає доктрині «плодів отруйного дерева» (fruit of the poisonous tree), сформульованій Європейським судом з прав людини (далі ЄСПЛ) у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», відповідно до якої якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж(«Гефген проти Німеччини»). Недопустимими є докази, здобуті із суттєвим порушенням прав та свобод людини.

Ця доктрина передбачає заборону використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів, визнаних недопустимими, тобто надається оцінка допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно.

У рішенні у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» ЄСПЛ зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.

У рішеннях у справах «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» ЄСПЛ застосував різновид доктрини «плодів отруйного дерева», яка полягає в тому, що визнаються недопустимими не лише докази, безпосередньо отримані з порушеннями, а також докази, яких не було б отримано, якби не було отримано перших. Таким чином, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими.

Враховуючи відсутність повноважень на проведення досудового розслідування слідчим ОСОБА_16 у кримінальному провадженні №0000207 у період з 17.05.2019 до 19.07.2019, що стало наслідком визнання зібраних у цей період доказів недопустимими, суд приходить до висновку, що й похідні від них докази, а саме:

ухвала від 03.06.2019 слідчого судді Запорізького апеляційного суду про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, передбачених ст.263 КПК України, а саме зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_9 , який використовує ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , терміном 60 днів.

ухвала від 03.06.2019 слідчого судді Запорізького апеляційного суду про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, передбачених ст.263 КПК України, а саме зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_10 , ст.268 КПК України, а саме встановлення місце знаходження радіоелектронного засобу «Київстар» НОМЕР_10 який використовує ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ст.269 КПК України, а саме спостереження за особою, з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів, ст.260 КПК України, а саме аудіо-відео контроль особи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , терміном 60 днів,

протокол про результати проведення негласної слідчої дії аудіо-відеоконтролю від 31.07.2019 року, складеного в рамках кримінального провадження №0000207 від 17.05.2019 з матеріальними носіями DVD-R диском №59/3/2-4161т. Відео-аудіо контроль за особою ОСОБА_4 проводився на підставі доручення Першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі ОСОБА_16 (т.1 а.с. 195-200). Відповідно до змісту протоколу, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_44 здійснювали патрулювання АДРЕСА_5 . О 02 годині 17 хвилин ОСОБА_4 та ОСОБА_11 був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_9 .. Жодних данних про спілкування ОСОБА_4 з ОСОБА_45 в цей день в дослідженому протоколі не зазначено.

протокол про результати проведення негласної слідчої дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 02.08.2019 року складеного в рамках кримінального провадження №0000207 від 17.05.2019 з матеріальними носіями DVD-R диском №59/3/2-4165т. Проведення негласної слідчої дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж з номеру НОМЕР_10 , який знаходиться в користуванні у ОСОБА_4 , який проводився на підставі доручення слідчого Першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі ОСОБА_16 (т.1 а.с. 201-205). Відповідно до протоколу встановлено зміст знятої інформації з транспортних телекомунікаційних мереж з номеру НОМЕР_10 , який знаходиться в користуванні у ОСОБА_4 .. Зі змісту протоколу встановлено про спілкування ОСОБА_4 з ОСОБА_11 та ОСОБА_8 07.07.2019, 09.07.2019, 20.07.2019, 30.07.2019;

протокол про результати проведення негласної слідчої дії спостереження за особою від 30.07.2019 року, складеного в рамках кримінального провадження №0000207 від 17.05.2019 з матеріальними носіями DVD-R диском №59/3/2-4161т на підставі доручення Першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі ОСОБА_38 (т.1 а.с. 195-200). Відповідно до протоколу негласна слідча дія проведена стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спостереження розпочато 29.07.2019 року о 22 год.50 хв., закінчено о 2 год.30 хв. 30.07.2019 року. Зафіксовано патрулювання інспектором поліції ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 . О 02 годині 17 хвилин зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_9 .. О 02 годині 30 хвилин ОСОБА_9 на своєму автомобілі поїхав по вул.Набережній магістралі.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язання діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

У ст. 85 КПК України визначено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у укримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Виходячи з вимог ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатись суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №12рп/2011 від 20 жовтня 2011 року (справа №1-31/2011) визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фвктичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально процесуального законодавства.

Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішую гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина у кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Згідно до положень частин 2 та 4ст. 246 КПК України, негласні слідчі (розшукові) дії проводяться у випадках, якщо відомості про злочин та особу, яка його вчинила, неможливо отримати в інший спосіб.

Статтею 257 частиною 1 КПК України передбачено, якщо в результаті проведення негласної слідчої (розшукової) дії виявлено ознаки кримінального правопорушення, яке не розслідується у даному кримінальному провадженні, то отримана інформація може бути використана в іншому кримінальному провадженні тільки на підставі ухвали слідчого судді, яка постановляється за клопотанням прокурора.

Як вбачається зі змісту ст.257 ч.1 КПК України, дозвіл на використання інформації про проведення негласної (слідчої) розшукової дії для використання в іншому кримінальному провадженні може бути надано лише на підставі ухвали слідчого судді, яка постановляється за клопотанням прокурора.

Із досліджених судом клопотання від 16.07.2019 слідчого Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі ОСОБА_42 до слідчого судді Запорізького апеляційного суду про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, передбачених ст.263 КПК України, а саме зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_11 , ст.268 КПК України, а саме встановлення місце знаходження радіоелектронного засобу «Київстар» НОМЕР_11 , який використовує ОСОБА_9 , ст.269 КПК України, а саме спостереження за особою, з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів, ст.260 КПК України, а саме аудіо-відео контроль особи ОСОБА_9 під час досудового розслідування кримінального провадження №0000292;

клопотання від 16.07.2019 слідчого Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі ОСОБА_42 до слідчого судді Запорізького апеляційного суду про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, передбачених ст.263 КПК України, а саме зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_12 , ст.268 КПК України, а саме встановлення місце знаходження радіоелектронного засобу «Київстар» НОМЕР_12 , який використовує ОСОБА_8 , ст.269 КПК України, а саме спостереження за особою, з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів, ст.260 КПК України, а саме аудіо-відео контроль особи ОСОБА_8 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000292.

Ухвали від 17.07.2019 слідчого судді Запорізького апеляційного суду про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, передбачених ст.263 КПК України, а саме зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_12 , ст.268 КПК України, а саме встановлення місце знаходження радіоелектронного засобу «Київстар» НОМЕР_12 , який використовує ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ст.269 КПК України, а саме спостереження за особою, з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів, ст.260 КПК України, а саме аудіо-відео контроль особи ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , терміном 30 днів.

Протокол про результати проведення негласної слідчої дії аудіо-відео контролю від 30.07.2019 року, складеного в рамках кримінального провадження №0000292 від 04.07.2019 з матеріальними носіями DVD-R диском №59/3/2-702т (т.3 а.с. 15-24). Відповідно до протоколу аудіо-відео контроль проводився відносно ОСОБА_8 30.07.2019 з 00 год.45 хв. до 02 год.32 хв.;

протокол про результати проведення негласної слідчої дії аудіо-відео контролю від 30.07.2019 року, складеного в рамках кримінального провадження №0000292 від 04.07.2019 з матеріальними носіями DVD-R диском №59/3/2-701т (т.3 а.с. 25-26). Відповідно до протоколу аудіо-відео контроль проводився відносно ОСОБА_8 30.07.2019 з 09 год.31 хв. до 09 год.32 хв.;

протокол про результати проведення негласної слідчої дії спостереження за особою від 30.07.2019 року, складеного в рамках кримінального провадження №0000292 від 04.07.2019 з фототаблицею (т.3 а.с. 27-29). Відповідно до протоколу спостереження проводилось відносно ОСОБА_8 30.07.2019 ;

протокол про результати проведення негласної слідчої дії спостереження за особою від 30.07.2019 року, складеного в рамках кримінального провадження №0000292 від 04.07.2019 з фототаблицею (т.3 а.с. 30-31). Відповідно до протоколу спостереження проводилось відносно ОСОБА_8 30.07.2019 ;

протокол про результати проведення негласної слідчої дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 15.09.2019 року складеного в рамках кримінального провадження №0000292 від 04.07.2019 з матеріальними носіями DVD-R диском №59/3/2-725т (т.3 а.с. 32-34). Відповідно до протоколу зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж з номеру НОМЕР_12 , який знаходиться в користуванні ОСОБА_8 , вбачається , що НСРД проводилось відносно обвинуваченого ОСОБА_8 у іншому кримінальному провадженні за №0000292 від 04.07.2019

Стороною обвинувачення суду не надано ухвалу слідчого судді, якою б надавався дозвіл прокурору використання інформації про проведення негласної (слідчої) розшукової дії та даних, які були отримані внаслідок проведення НСРД у кримінальному провадженні № 0000292 від 04.07.2019 в якості доказів у кримінальному провадженні № 0000207 від 17.05.2019 та кримінальному провадженні №0000068 від 17.05.2019.

Оскільки, вказані докази були отримані в результаті проведення негласної слідчої (розшукової) дії у межах іншого кримінального провадження за №0000292 від 04.07.2019 та без дозволу слідчого судді, в порушення процесуального порядку отримання доказів встановленого ст.257 КПК України приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000207 від 17.05.2019 та №0000068 від 17.05.2019, суд визнає їх недопустимими, відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 87, ч. 1 ст. 85, ч. 1 ст. 86 КПК України.

Згідно з правовим висновком, який висловив Верховний Суд України у постанові від 21 лютого 2019 року у справі № 698/1151/15-к ККС ВС, що за відсутності в матеріалах кримінального провадження ухвали слідчого судді про використання результатів негласних слідчих (розшукових) дій в іншому кримінальному провадженні, як того вимагає ст. 257 КПК України, усі докази, здобуті внаслідок проведених негласних слідчих (розшукових) дій відносно інших осіб, є недопустимими.

Така позиція суду узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права.

Зокрема, Європейський суд у Рішенні від 05 лютого 2008 року у справі «Раманаускас проти Литви» (скарга № 74420/01) наголошував, що докази, одержані за допомогою застосування спеціальних методів розслідування, можуть вважатися допустимими за умови наявності адекватних і достатніх гарантій проти зловживань, зокрема чіткого та передбачуваного порядку санкціонування, здійснення відповідних оперативно-слідчих заходів та контролю за ними (рішення від 06 вересня 1978 року у справі «Класс та інші проти Німеччини», від 26 жовтня 2006 року у справі «Худобін проти Росії» (скарга № 59696/00).

В судовому засіданні був досліджений протокол огляду, ідентифікації, помітки та вручення грошових коштів від 30.07.2019 року, відповідно до якого ст.оперуповноважений 2 відділу ГВ БКОЗ УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_32 , у відповідності до постанови про проведення контролю за вчиненням злочину з використанням ідентифікованих (помічених) засобів - грошових коштів від 19.07.2019, що винесена прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_46 у кримінальному провадженні №0000292 від 17.05.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, в порядку ст.40 КПК України, в приміщенні ГВ БКОЗ УСБУ в Запорізькій області (м.Запоріжжя, вул.Пролетарська, буд.64), в період часу з 08.00 год. до 08.30 год. за участю понятих: ОСОБА_34 та ОСОБА_35 , за участю ОСОБА_9 , яким у відповідності до ст.ст.66,271 КПК України були розясненні їх прва та обов`язки, в тому числі їх обов`язок не розголошувати відомості відносно процесуальної дії, оглянули грошові кошти в розмірі 6 000 грн. (шість тисяч), отримані з метою забезпечення документування протиправної діяльності, а саме: 12(дванадцять) купюр номіналом 500 (пятьсот) гривень кожна.

В протоколі зазначено, що з вказаних грошових купюр зроблено ксерокопії з їх серійними номерами на 3 аркушах паперу.

Оглянуті грошові кошти, видані ОСОБА_9 для проведення заходу щодо документування протиправної діяльності.

В судовому засіданні оглянуті ксерокопії грошових купюр номіналом по 500 грн. в кількості 12 штук на 4 аркушах.

Виходячи зі змісту протоколу встановлено, що до проведення НСРД було залучено свідка ОСОБА_9 .

Протокол огляду, ідентифікації, помітки та вручення грошових коштів від 30.07.2019, як вказано в протоколі, складався на підставі постанови про проведення контролю за вчиненням злочину з використанням ідентифікованих (помічених) засобів - грошових коштів від 19.07.2019, що винесена прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_46 у кримінальному провадженні №0000292 від 17.05.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Серед наданих суду письмових доказів відсутні постанова про проведення контролю за вчиненням злочину з використанням ідентифікованих (помічених) засобів - грошових коштів від 19.07.2019, що винесена прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_46 , постанова слідчого або прокурора про залучення ОСОБА_9 до конфіденційного співробітництва в порядку, передбаченому ст.275 КПК України, заява ОСОБА_9 на згоду конфіденційного співробітництва під час проведення НСРД 30.07.2019, у яких він брав участь.

Крім того, зі змісту протоколів про результати НСРД від 30.07.2019 вбачається, що ОСОБА_9 фактично залучався до участі у проведенні НСРД оперативним співробітником, однак таких повноважень слідчий не делегував.

Також протокол містить посилання на кримінальне провадження за №0000292 внесене в ЄРДР 17.05.2019 яке судом не розглядається.

Відповідно, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Частина 1 статті 275 КПК України передбачає, що під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій слідчий має право використовувати інформацію, отриману внаслідок конфіденційного співробітництва з іншими особами, або залучати цих осіб до проведення негласних слідчих (розшукових) дій у випадках, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до п. 14 ст. 8 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», для вирішення завдань оперативно-розшукової діяльності оперативним підрозділам надано право використовувати конфіденційне співробітництво згідно з положеннями ст. 275 КПК України. Під конфіденційним співробітництвом слід розуміти негласні відносини, що встановлюються уповноваженими органами з повнолітньою дієздатною особою і на засадах добровільності та конспіративності використовуються для вирішення завдань кримінального провадження. Слідчий має право використовувати інформацію, отриману від осіб, з якими встановлено конфіденційне співробітництво під час проведення НСРД, або залучати їх до проведення таких дій.

Відповідно до п.3.9 Розділу III «Організація проведення негласних слідчих (розшукових)дій» Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні, яка затверджена наказами Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України 16.11.2012 № 114/1042/516/1199/936/1687/5, під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій слідчий, уповноважений оперативний підрозділ, який виконує доручення слідчого, прокурора, має право використовувати інформацію, отриману внаслідок конфіденційного співробітництва з іншими особами, або залучати цих осіб до проведення негласних слідчих (розшукових) дій у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом (ст. 275 КПК України).

Згідно п.3.10.цієї ж Інструкції, уповноважені оперативні підрозділи не мають права виходити за межі доручень слідчого, прокурора (ст. 41 КПК). Вони зобов`язані повідомляти їх про виявлення обставин, які мають значення для кримінального провадження або вимагають нових процесуальних рішень слідчого, прокурора.

Як встановлено п.3.11. цієї ж Інструкції, керівник органу, якому доручено виконання негласної слідчої (розшукової) дії, повинен негайно повідомити прокурора та слідчого про неможливість виконання доручення, його затримку з обґрунтуванням причини і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні доручення.

Як вбачається з позиції Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду, заявник та свідок, який є іншою особою в контексті ч. 6 ст. 246 КПК України, може залучатися до проведення НСРД тільки за рішенням слідчого чи прокурора (постанова від 18 грудня 2019 року у справі № 558/1199/16-к).

Тож, відсутність в матеріалах провадження процесуального рішення слідчого про залучення ОСОБА_9 до проведення НСРД 30.07.2019 не відповідає положенням зазначеної норми КПК України та судовій практиці.

Таке порушення, на переконання суду, є істотним таким, що зумовлює порушення прав та свобод людини, гарантованих законами, Конституцією України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а тому має наслідком визнання результатів проведених НСРД та протоколу огляду, ідентифікації, помітки та вручення грошових коштів від 30.07.2019 недопустимими доказами.

Та обставина, що в матеріалах справи відсутні підтвердження встановлення конфіденційного співробітництва з особою, залученою до проведення НСРД, у передбачений законом спосіб, змінює правовий зміст проведених процесуальних дій в межах НСРД та ставить під сумнів адекватність, правову обізнаність та добровільність на проведення таких дій цієї особи.

Залучаючи до участі у проведенні НСРД ОСОБА_9 за відсутності процесуальних документів, як того вимагає Закон, співробітник оперативного підрозділу дія в всупереч вимогам ст.41, ч.6 ст.246 КПК України, а відтак, докази сторони обвинувачення збирались з порушенням порядку, встановленому КПК України, відповідно до вимог ст.ст. 86, 87 КПКУкраїни такі докази суд визнає недопустимими.

Такі висновки суду не спростовує вказана в розділі 2 п.4 в реєстрі досудових розслідувань кримінального провадження №0000068 постанова від 30.07.2019 р. слідчого Першого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_14 про залучення особи до конфіденційного співробітницва, оскільки обвинувачення вказана постанова не надавалась та судом не досліджувалась.

Враховуючи принцип «плодів отруйного дерева», не можуть вважатися допустимими в розумінні ст.ст. 86, 8КПК України, і які суд також визнає недопустимими доказами у даному кримінальному провадженні, так як отримані з істотним порушенням прав людини і основоположних свобод громадян наступні докази: заява ОСОБА_9 . слідчому ОСОБА_14 про долучення до матеріалів КП №0000292 від 17.05.2019 квитанцію з «Приват Банк» від 30.07.2019 року та аркуш з номером банківської картки, яку надав йому працівник поліції ОСОБА_36 .

Протокол огляду від 19.09.2019 слідчий ОСОБА_14 №0000207 від 19.05.2019 за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч.3 ст.368 КК України, провів огляд копій квитанції на переказ грошових коштів №TS800204 від 30.07.2019 та записів виконаних ОСОБА_8 виданих ОСОБА_9 відповідно до заяви останнього. Додатки до протоколу: копія квитанції №TS800204 від 30.07.2019, аркуш паперу на якому написані цифри НОМЕР_2 .

Клопотання слідчому судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01.10.2019 в рамках кримінального провадження №0000207 від 17.05.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України про накладення арешту грошових коштів, які знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_3 .

Ухвала слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_37 від 03.10.2019 про часткове задоволення клопотання слідчого ОСОБА_14 у кримінальному провадженні про накладення арешту в рамках кримінального провадження №0000207 від 17.05.2019 на грошові кошти, які знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_2 , який оформлений на ОСОБА_10 , хоча слідчий просив накласти арешт на гроші на картковому рахунку № НОМЕР_3 .

Клопотання про тимчасовий доступ до документів від 26.11.2019 в рамках кримінального провадження №0000207 від 17.05.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, яким слідчий просить суд надати дозвіл на проведення тимчасового доступу до документів - виписок руху грошових коштів по картковому рахунку № НОМЕР_2 , який оформлений на ОСОБА_10 .

Ухвала слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_31 від 02.12.2019 про часткове задоволення клопотання слідчого ОСОБА_14 у кримінальному провадженні про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів в рамках кримінального провадження №0000207 від 17.05.2019

Протокол тимчасового доступу до речей і документів від 14.12.2019, опис речей і документів, які були вилучені під час тимчасового доступу на підставі ухвали слідчого судді - диску №937/7828/19 та сам диск в паперовому конверті.

Протокол огляду від 15.12.2019, яким проведено огляд диску №937/7828/19

Роздруківка по картковому рахунку № НОМЕР_2 , який оформлений на ОСОБА_10 , відповідно д грн..

Також, суд зверає увагу на те, що ОСОБА_9 під час допиту його в якості свідка пояснював, що жодного разу не був в приміщенні чи то ТУ ДБР чи СБУ, однак заява від імені ОСОБА_9 надрукована на принтері, що ставе під сумнів її достовірність.

Суд звертає увагу, що стороною обвинувачення не надано жодного фінансового або процесуального документу, що свідчить про джерело походження коштів, які надалі використовувались під час проведення НСРД, тобто воно судом достеменно не встановлено, хоча згідно позиції ВС у постанові від 24.01.2019 року №369/10396/13-к, указаний документ має значення для оцінки доказів, у тому числі відмежування правомірних дій правоохоронних органів від провокації злочину.

Сторона захисту вправі мати інформацію про всі елементи процесуального порядку отримання стороною обвинувачення доказів, які остання має намір використати проти неї в суді, інакше від самого початку судового розгляду сторона захисту перебуватиме із стороною обвинувачення в нерівних умовах.

Також суд бере до уваги, що суду не надані докази того, що кошти в розмірі 6 000 грн, які за версією обвинувачення, ОСОБА_9 перерахував на картковий рахунок ОСОБА_10 вилучались та оглядались, в зв`язку з чим суд позбавлений можливості перевірити чи дійсно помічені грошові кошти відповідно до протоколу огляду, ідентифікації, помітки та вручення грошових коштів від 30.07.2019, у кримінальному провадженні №0000292 є саме тими, які оглядались.

Судом судом також досліджена постанова про проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, з використанням ідентифікованих (помічених) засобів - грошових коштів,з метою викриття ОСОБА_4 у вчиненні злочину від 08.07.2019. винесена прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_46 у кримінальному провадженні №0000292 від 17.05.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України та доручення прокурора від 08.07.2019, яким доручає ГВ БКОЗ Управлінню Служби безпеки України в Запорізькій області виконання постанови про проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, з використанням ідентифікованих (помічених) засобів - грошових коштів,з метою викриття ОСОБА_4 у вчиенні злочину.

Однак в зв`язку з тим, що обвинуваченням не надано доказів щодо виконання постанови від 08.07.2019 про проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, з використанням ідентифікованих (помічених) засобів - грошових коштів та відповідно доручення, суд не надає оцінку їх допустимості та достовірності в розумінні ст.ст.84,86 КПК, так як обвинуваченням не надано доказів щодо виконання постанови про проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, з використанням ідентифікованих (помічених) засобів - грошових коштів та відповідно доручення. Суд лише констатує про її долучення по справі.

Сторона захисту вважає, що у даному кримінальному провадженні наявні усі ознаки провокації.

ЄСПЛ чітко розмежував межі дозволеного під час проведення правоохоронними органами негласних слідчих дій.

Тобто, якщо вказані працівники, з метою штучного збільшення показників боротьби зі злочинністю, спеціально залучають для цього підготовлену особу, яка в подальшому під їхнім контролем активними діями провокує "злочинця"до вчинення кримінального правопорушення, то докази на підтвердження винуватості, здобуті в ході такої провокації суд зобов`язаний визнати як недопустимі, а особу обвинуваченого виправдати. Разом з тим, коли представники правоохоронних органів обмежились пасивним спостереженням за злочинною поведінкою особи і в ході проведення негласних слідчих дій мав місце судовий контроль за дотриманням прав та свобод особи, зібрані докази будуть відповідати усім критеріям належності, допустимості та достовірності. Слід розуміти, що кримінальне правопорушення, вчинене внаслідок його провокації з боку правоохоронців не несе суспільної небезпеки (рішення ЄСПЛ всправах "Раманаускас проти Литви" від 05.02.2008 (п.п.49,50,51); «ВанМехелен таінші проти Нідерландів`від 23.04.1997 (п.50); «Тейксейра деКастро проти Португалії`від 09.06.1998(п.34)та інш.).

Так, у справі "Раманаускас проти Литви" від 05.02.2008, суд дійшов висновку про те, що працівники поліції вийшли за межі функцій негласних агентів і спровокували злочини. Суд звернув увагу на те, що на момент проведення оперативно-технічних заходів у компетентних органів влади не було достатніх підстав підозрювати заявників у вчиненні аналогічних злочинів. При цьому, заявника було засуджено за одержання хабара від особи, що співпрацювала з поліцією як таємний агент. Натомість національними судами не вжито заходів, щоб встановити істину, а також з`ясувати, чи мало місце підбурювання.

У рішенні Конституційного Суду України № 12-рп/2011 від 20 жовтня 2011 року, винесеному у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України, йдеться про те, що обвинувачення у вчиненні злочину не може ґрунтуватися на фактичних даних, одержаних в результаті оперативно-розшукової діяльності уповноваженою на те особою без дотримання конституційних положень або з порушенням порядку, встановленого законом, а також одержаних шляхом вчинення цілеспрямованих дій щодо їх збирання і фіксації із застосуванням заходів, передбачених Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність», особою, не уповноваженою на здійснення такої діяльності. Недотримання Конституції України та порушення особами, уповноваженими здійснювати оперативно розшукову діяльність, вимог КПК України, Законів України при одержані фактичних даних є підставою для визнання зібраних у такий спосіб доказів недопустимими.

Визначення підбурювання, яке дав ЄСПЛ передбачає, що підбурювання поліції відбувається тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються лише розслідуванням злочинної діяльності за принципом пасивного характеру, але надають такий вплив на суб`єкта, що підбурює його до вчинення правопорушення, яке в іншому випадку не було б вчинене, а також для того, щоб зробити можливим доведення правопорушення, тобто забезпечити докази та порушити кримінальне переслідування.

Вирішуючи, чи було розслідування «суто пасивно», суд вивчає причини, що лежать в основі таємної операції та поведінку органів влади, що її проводять.

На момент внесення відомостей в ЄРДР за №00000292 від 04.07.2019, як зазначено в самому витягу з ЄРДР існувало лише повідомлення правоохоронних органів про те, що співробітники одного з правоохоронних органів Запорізької області діючи за попередньою змовою групою осіб, вимагають неправомірну вигоду від особи за не перешкоджання комерційній діяльності та не притягнення до адміністративної відповідальності. Тобто жодних заяв від заявника або потерпілого на той час до правоохоронних органів не надходило.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 до правоохоронного органу з заявою про вимагання неправомірної вигоди від нього за не перешкоджання комерційній діяльності та не притягнення до адміністративної відповідальності не звертався. Про це він вказував в суді під час допиту, інших письмових доказів про надходження такої заяви до правоохоронних органів обвинувачення в суді не надавало. Його діяльність з працівниками правоохоронних органів розпочалася за декілька тижнів до 30.07.2019, коли працівники приїхали до його двору, та стали розпитувати про події які відбувалися близько півроку тому, а саме про перерахування коштів ОСОБА_8 .

До втручання працівників СБУ особистих зустрічей ОСОБА_4 з ОСОБА_9 не було, і не має підстав вважати, що вони б мали місце без такого втручання, так як ОСОБА_9 під час допиту зазначав, що ОСОБА_4 раніше не знав і бачив його лише один раз, 30.07.2019 року, коли той зупинив автомобіль, яким він керував.

Перехування коштів було сплановано, організовано і проведено працівниками СБУ та ОСОБА_9 , який діяв за їх вказівкою.

Отже, поведінки ОСОБА_47 до залучення його до участі у НСРД, під час їх проведення та після узгоджувалась з працівниками правоохоронних органів, факт його спілкування з оперативними працівниками СБУ до подій, ініціювання з його боку пропозиції про перерахування направомірної вигоди за непритягнення його до адміністративної відповідальності, відносини з співробітниками СБУ, які, як вказував ОСОБА_9 самі йому дзвонили та призначали зустрічі, перерахування помічених грошових коштів в супроводі співробітника правоохороного органу, не притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за надання неправомірної вигоди, дають підстави для висновку, що в даному випадку має місце провокація злочину з метою подальшого викриття.

Проаналізувавши вищезазначене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_9 знаходився під контролем правоохоронних органів і виступав у даному кримінальному провадженні як агент держави.

Співробітники СБУ зініціювали розслідування без достатньої інформації щодо причетності ОСОБА_4 до злочину, не заводячи оперативно розшукову справу, вийшли за межі пасивного розслідування, змоделювавши ситуацію. Тож, інкримінований ОСОБА_4 злочин має усі ознаки провокації.

Зокрема, підтверджено, що правоохоронні органи не обмежились пасивним розслідуванням даної справи, не приєднались до ймовірної протиправної поведінки обвинуваченого, а разом зі свідком ОСОБА_9 самі спровокували її.

Статтею 7 КПК України закріплені загальні засади кримінального провадження,серед яких є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до вимог ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ч. ч. 1, 2, 5 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Як випливає із ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 р., кожна людина, звинувачена в скоєнні кримінального злочину, вважається невинуватою до тих пір, поки його провина не доведена відповідно до закону. Кожна людина при визначенні його громадянських прав і обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і неупередженим судом.

Обов`язком суду є забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначені конституційні гарантії поєднуються з такими ж положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" передбачає, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно ст.9 Конституції України,ст.19 Закону України "Про міжнародні договори України", чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і застосовуються в порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР ратифікована Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод.(далі - Конвенція).

Таким чином, з моменту ратифікації Конвенції Держава Україна та її органи влади взяли на себе зобов`язання визнати юрисдикцію Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), керуватись його рішеннями та при вирішенні будь-якого питання діяти через призму визнання людини та її прав та свобод найвищою цінністю.

З наведеного витікає, що рішення суду буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень Європейського суду.

У справі "Барбера, Мессеґе і Хабардо проти Іспанії" від 6 грудня 1988 року Європейський Суд з прав людини встановив, що "принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину, обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь обвинуваченого (підсудного).

Тягар доведення факту вчинення обвинуваченим (підсудним) злочину покладений на сторону обвинувачення і не може перекладатися на захист, чітко та недвозначно висловлено у низці рішень Європейського Суду з прав людини, зокрема, у Рішенні по справі "Капо проти Бельгії" від 13 січня 2005 року.

Згідно з положеннями ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на користь такої особи.

При вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою,суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання) «поза розумним сумнівом», який означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішення має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу злочину, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер умислу.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Подібне роз`яснення зазначеного принципу надає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема, у п.54 рішення від 06.12.2007 р. у справі «Козинець проти України», та Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду, висловлене у постанові від 04.07.2018 р.у справі № 688/788/15-к провадження № 51-597км17.

Судовий вирок, який проголошується ім`ям держави, має бути законним, обгрунтованим і справедливим.

У правовій державі при ухваленні судового рішення не допускається звинувачувальний ухил, по суті якого кожен, хто з`явився перед судом, має бути визнаний винуватим.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції при здійснені правосуддя» визнання особи винуватою у вчиненні злочину можливо лише за умови доведеності її вини.

За змістом рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року, визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Відповідно до ст.370 КПК України, вирок суду має бути законним і обгрунтованим тими доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.

Згідно ст.373 КПК України, обвинувальний вирок не може грунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Оцінюючи докази, суд за внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, дійшов висновку, що доказів вини ОСОБА_4 не було здобуто, а обсяг обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.3 ст. 368 КК України, не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки при розгляді кримінального провадження в суді стороною обвинувачення не доведено, що кримінальне правопорушення, передбаченеч.3 ст. 368 КК України, вчинене ОСОБА_4 , суд вважає, що його слід визнати невинуватим у вчиненні даного кримінального правопорушення та виправдати.

Керуючись ст. ст.85-87,89, 100, 368, 369, 370, 373, 374, 376, 477, 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Обвинуваченого ОСОБА_4 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України та виправдати його в зв`язку з недоведеністю в його діяннях складу вказаного кримінального правопорушення.

Арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_4 , накладений ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03.10.2019 року, після набрання вироком законної сили - скасувати.

Запобіжний захід в данному кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді застави, після набрання вироком законної сили - скасувати.

Заставу у розмірі 57 630,00 гривень після набрання вироком законної сили, повернути заставодавцю.

Речові докази та процесуальні витрати в данному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов в данному кримінальному провадженні не заявлений.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя: ОСОБА_1