Справа №: 343/2349/24
Провадження №: 1-кп/343/150/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2024 року м. Долина

Долинський районний суд Івано - Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано - Франківської області кримінальне провадження №1-кп/343/150/24, внесене 13.08.2024 в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000352, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Долина, жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, без постійного місця роботи, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю: прокурора Долинського відділу Калуської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину:

ОСОБА_3 придбав, носив та зберігав вогнепальну зброю без передбаченого законом дозволу.

Злочин вчинено за таких обставин.

Обвинувачений ОСОБА_3 у 2017-2018, перебуваючи у с. Пісочна Стрийського району Львівської області, в невстановленої досудовим слідством особи, без передбаченого законом дозволу, придбав 6,2 мм самозарядний гладкоствольний, придатний до стрільби, пістолет «EKOL», що відноситься до ненормативної короткоствольної гладкоствольної вогепальної зброї. Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, будучи обізнаним про те, що за незаконне поводження з вогнепальною зброєю передбачена кримінальна відповідальність, бажаючи незаконно володіти та користуватись придбаним ним пістолетом, не маючи встановленого законом дозволу, переніс його до місця свого проживання ( АДРЕСА_1 ) де і зберігав до 04.08.2024. Цього дня, під час проведення обшуку, в спальній кімнаті обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме у верхній шухляді комп`ютерного столу, було виявлено та вилучено даний пістолет, який відноситься до ненормативної короткоствольної гладкоствольної вогнепальної зброї, що виготовлена шляхом переробки саморобним способом стартового (сигнально шумового) самозарядного пістолета, який є придатним для стрільби.

ІІ. Позиція обвинуваченого:

у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України визнав, щиро розкаявся у вчиненому. Пояснив, що справді вчинив інкримінований йому злочин за обставин викладених в обвинувальному акті. Зазначив, що придбав даний пістолет для самозахисту. Про те, що пістолет перероблений, він знав. Зберігав пістолет дома.

ІІІ. Визначений обсяг доказів, які підлягають дослідженню, та встановлений порядок їх дослідження:

враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України визнав повністю, не оспорює фактичні обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення даної статті, а саме про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів і про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнав дослідження доказів відносно фактичних обставин справи недоцільним та обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого, вирішення питання речових доказів та про понесені процесуальні витрати.

ІV. Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за злочин, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений:

беручи до уваги вищевказане, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки він придбав, носив та зберігав вогнепальну зброю без передбаченого законом дозволу.

V. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання:

обставинами, які згідно із ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б згідно із ст. 67 КК України обтяжували покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

VІ. Мотиви призначення покарання:

призначаючи покарання, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України, є тяжким, особу винного, наявність двох обставин, які пом`якшують покарання, та відсутність обставини, які обтяжують покарання.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 судом встановлено, що він раніше не судимий, під спостереженням в лікаря - нарколога та лікаря - психіатра консультативно - діагностичного центру КНП «Долинська багатопрофільна лікарня» не знаходиться, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, без постійного місця роботи, раніше не судимий.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 № 3477-IV передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Тому, суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно з якими досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було «свавільним». У справі «Ізмайлов проти росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При призначенні покарання суд бере до уваги положення ст. 50 КК України, якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, положення ст. 65 КК України, згідно з якою, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд також приймає до уваги обставини, що, згідно зі ст. 65 КК України, підлягають врахуванню, а саме мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні кримінального правопорушення, поведінку під час та після вчинення злочинних дій, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу, які наведені вище.

Враховуючи наявність двох обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, особу винного, його вік, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Водночас, як встановлено ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При цьому, слід зазначити, що суд має належним чином дослідити й оцінити всі обставини, що мають значення для кримінального провадження, та врахувати, що звільнення від відбування покарання з випробуванням застосовується лише у тому разі, коли для цього є умови і підстави, визначені ст. 75 КК України.

Підставою для звільнення особи від відбування покарання з випробуванням є переконання суду, про можливість її виправлення без відбування покарання. Висновок суду повинен ґрунтуватися на тих відомостях, які він оцінює на час ухвалення вироку, зокрема, відомостях про вчинений особою злочин, зміст мети й мотивів протиправної поведінки, тривалість та інтенсивність протиправної діяльності, наявність чи відсутність судимості в особи, що притягується до кримінальної відповідальності. Крім того, важливе значення для вирішення питання про звільнення від відбування покарання з випробуванням мають відомості, що характеризують: особистісні прояви обвинуваченого в головних сферах життєдіяльності; його соціально - демографічні властивості; спосіб життя; соціальні зв`язки; посткримінальна поведінка; наявність джерел правомірного отримання доходів для забезпечення власних потреб та осіб, які знаходяться на його утриманні; наскільки його ціннісні орієнтири співпадають з загальнопоширеними в суспільстві нормами моралі; його соціально - психологічну характеристику.

Таким чином, враховуючи особу винного, те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, суд приходить висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання із застосуванням ч. 1 ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На думку суду, саме таке покарання буде справедливим та законним з урахуванням всіх фактичних обставин кримінального провадження в їх сукупності, а також буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень ним та іншими особами, буде відповідати принципу співрозмірності конкретних кримінальних протиправних діянь, вчинених обвинуваченим з призначеним йому покаранням, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

VІІ. Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

VІІІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд:

запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирався, обвинувачений виконував покладені на нього обов`язки щодо явки до суду, а тому суд не вбачає підстав для обрання йому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Під час досудового слідства понесено процесуальні витрати на проведення балістичної експертизи, у розмірі 3 029,12 грн., які відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 349, 368, 370, 374, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ч. 1 ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком два роки.

Згідно із ст. 76 Кримінального кодексу України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на проведення експертизи у розмірі 3 029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 копійок.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили, а саме:

- пістолет марки «EKOL», моделі «Major», № НОМЕР_1 , калібру 9 мм та сім патронів - передати до криміналістичної колекції Івано - Франківського НДЕКЦ МВС України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано - Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано - Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1