Справа № 626/1124/18
Провадження № 1-кп/626/31/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року м.Берестин

Красноградський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участі прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

секретаря ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0000188 від 03.04.2018 за обвинуваченням ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Олександрівка Новотроїцького району Херсонської області, громадянина Украни, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше засудженого: 11.06.1999 року Херсонським міським судом за ч.4 ст.117, ч.2 ст.118, ст.42 КК України до 3 років позбавлення волі; 11.03.2010 року Новотроїцьким районим судом Херсонської області за ч.1 ст.186 КК України до 3 років позбавлення волі; 26.07.2012 року Суворівським районним судом м.Херсона за ч.1 ст.309 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

02.04.2018, приблизно о 18-й годині (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_3 перебував в приміщенні кухні гуртожитку розташованого на АДРЕСА_2 . До кухні близько 20-ї години 50 хвилин зайшов ОСОБА_10 , з яким у обвинуваченого ОСОБА_3 внаслідок раптово виниклих неприязних відносин, відбувся конфлікт на побутовому грунті. ОСОБА_10 наніс ОСОБА_3 кілька ударів в область голови і тулубу, після чого, вважаючи конфлікт вичерпаним, направився в напрямку виходу з приміщення.

ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, маючи намір на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , завдав останньому два удари ножем в задню поверхню грудної клітини, заподіявши проникаючу колоту-різану рану задньої поверхні грудної клітини в ділянці 12 ребра по навколо-хребтовій лінії справа та проникаючу колото-різану рану задньої поверхні грудної клітини в ділянці 9 ребра по лопатковій лінії зліва, що призвели до пошкодження обох легенів та розвитку двобічного гемоторакса, внаслідок яких настала смерть ОСОБА_10 .Зазначені ушкодження, згідно висновку судово-медичної експертизи № 12-17/80-КРт/18 від 18.05.2018 р. мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Також під час конфлікту ОСОБА_10 отримавзабійну рану лівої лобно-тім`яної області голови, синець правого плеча та поверхневу різану рану правої долоні, що згідно зазначеного вище висновку судово-медичної експертизи, мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні інкримінованого йому злочину не визнав. Обвинувачений пояснив, що 02.04.2018 він повернувся з роботи та готував вечерю в приміщенні кухні гуртожитку. Також був присутній потерпілий ОСОБА_10 , який розпочав конфліктувати. Він завдав йому декілька ударів у голову, тому він погано пам`ятає ті події. Заперечує вчинення ним вбивства, він сам отримав тілесні ушкодження. Весною 2018 року працював в с.Кобзівка та мешкав в гуртожитку з іншими охоронцями . Все було нормально, але також виникали конфлікти . 02 квітня 2018 року був тверезий після роботи, бійку розпочав ОСОБА_10 , але він погано пам`ятає ті події через отримані травми. Після затримання лікувався в СІЗО, раніше був засуджений та перебував в Херсонській психіатричній лікарні.

В ході додаткового допиту ОСОБА_3 пояснив наступне, з потерпілим ОСОБА_10 у нього був приблизно місяць конфлікт, він до нього чіплявся, 02.04.2018 бив його у голову, груди, тому не міг йому перешкоджати. Через удари погано пам`ятає ті події і його возили в лікарню.

Незважаючи на таку позицію обвинуваченого ОСОБА_3 , його вина у вчиненні злочину підтверджується дослідженими в ході судового розгляду наступними доказами:

Потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що він є братом померлого ОСОБА_10 . Ввечері 02.04.2018 приблизно о 23-й годині його повідомили про вбивство. Коли він приїхав в с.Кобзівка , на місці перебували працівники поліції, експерти, проводився розшук ОСОБА_3 , який втік. Його через декілька годин повідомили про затримання обвинуваченого приблизно за 10 км. в с.Першотравневе. Коли привезли ОСОБА_3 , він пояснив куди викинув ніж, який після цього знайшли. Брата він побачив, коли той лежав на підлозі на животі з двома порізами в області легенів. До дня смерті він працював охоронцем в ПАОП "Промінь" та проживав в гуртожитку. Разом з ним проживали інші охоронці, зокрема ОСОБА_3 .

Допитаний як свідок ОСОБА_11 зазначив, що працював поліцейським охорони, здійснював охорону ПАОП "Промінь" в АДРЕСА_2 , обвинуваченого знав по роботі. У вечірній час 02.04.2018 він знаходився в душі приміщення гуртожитку, де жив з іншими охоронцями. Він почув крики, це була сварка між ОСОБА_3 та ОСОБА_10 , але суть конфлікту не чув. Потім був крик ОСОБА_10 Зайшов на кухню та побачив, як у нього на спині була кров. Потерпілий сказав " ОСОБА_12 пирнув" і вказав на ОСОБА_3 . Кров було видно на спині через одяг, потерпілий задихався і втрачав свідомість та не міг говорити. В цей час ОСОБА_3 вийшов з приміщення, але повернувся через 15 хвилин за барсеткою до приїзду швидкої. Йому відомо, що між ОСОБА_10 та обвинуваченим раніше були конфлікти, які переходили в бійки, разом вони вживали алкоголь. В той день на столі була пляшка пива За його викликом приїхала швидка допомога, але ОСОБА_10 вже помер. Також він телефонував в поліцію, яка затримала обвинуваченого черех деякий час.

Свідок ОСОБА_13 повідомив, що в 2018 році був охоронцем в ПАОП "Промінь". Обвинувачений та ОСОБА_10 також працювали на підприємстві. Коли сталося вбивство його не було. 02.04.2018 року він перебував на чергуванні, але заходив до гуртожитку попити чаю. В цей час з приміщення вискочив ОСОБА_3 з ножем в руках та побіг на вулицю. В гуртожитку побачив ОСОБА_10 , який йшов назустріч та повідомив, що ОСОБА_3 вдарив його ножем. Його посадили у крісло. Він та ОСОБА_11 викликали швидку допомогу, поліцію та повідомили керівництво. Він знав про попередні конфлікти між обвинуваченим та ОСОБА_10 Ніж, яким ударив потерпілого, належав особисто обвинуваченому, всі інші ножі в гуртожитку залишились на місці.

Під час допиту свідок ОСОБА_14 пояснив, що в 2018 році працював фельдшером швидкої медичної допомоги. Приїхали за викликом в с. Кобзівка з приводу ножового поранення. В приміщенні на підлозі побачили померлого чоловіка, що мав ушкодження на спині. На підлозі була кров. Присутній охоронець повідомив, що намагався проводити непрямий масаж серця. При проведенні реанімаційних дій вже фактично було зрозуміло, що людина померла, були відсутні пульс, дихання, існували інші медичні підстави вбачати смерть постраждалого. Сліди крові він бачив на дивані біля тіла.

Судом були досліджені письмові докази по справі, якими також підтверджується винність обвинуваченого , а саме: фактичними даними, відображеними в протоколі огляду місця події та трупу від 02.04.2018 р. (розпочато о 22-35 год.), фототаблиці та схеми до нього (т. 2 а.с.34-57), згідно якого слідчим в присутності двох понятих, інспектора-криміналіста та лікаря СМЕ було оглянуто приміщення гуртожитку, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , зафіксовано обстановку на місці події, місце розташування трупа ОСОБА_10 , з місця події були виявлені та вилучені: змиви рідини бурого кольору з деревини на веранді, дверей коридору, раковини рукомийника, фрагменти обшивки стільця, фрагмент тканини з крісла, мобільний телефон чорного кольору, фрагмент клейонки, фрагмент лінолеуму, фрагмент рушника, 2 чашки; фактичними даними, відображеними в протоколі огляду місця події від 03.04.2018 р., фото таблиці та схеми до нього (т.2 а.с. 58-61), згідно якого слідчим в присутності двох понятих, експерта криміналіста оглянуто відкриту ділянку місцевості на узбіччі автодороги по АДРЕСА_2 , та вилучено ніж з дерев`яною рукояткою та чорним чохлом до нього; фактичними даними, відображеними в протоколі огляду від 04.04.2018 р., (т.2 а.с. 68-70), в ході якого ОСОБА_3 добровільно видав куртку чорного кольору, брюки чорного кольору, берці 42 розміру; даними протоколу проведення слідчого експерименту від 18.04.2018р. (т. 2 а.с.73-74) згідно якого підозрюваний ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_4 у присутності двох понятих, лікаря СМЕ, інспектора-криміналіста на території приміщення по АДРЕСА_2 та на відкритій місцевості показав та розказав про обставини вчиненого ним злочину. При цьому, судом встановлено, що слідчий експеримент проведений з дотриманням вимог КПК України, при цьому ОСОБА_3 без примусу, погроз та тиску з боку працівників поліції у присутності, в тому числі, свого захисника, детально показував та розповідав про місце та обставини вчинення вбивства, розкрив механізм заподіяння тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_10 та в цілому повідомляв такі обставини, які могли бути відомі тільки особі, яка вчинила вказаний злочин. Зауважень з боку учасників вказаної слідчої дії за наслідками його проведення не надходило; даними висновку судово-медичної експертизи № 12-17/80-КРт/18 від 18.05.2018р. (т.2 а.с. 84-87), згідно якого при дослідженні трупа ОСОБА_10 виявлено наступні пошкодження: 1) проникаюча колото-різана рана, розташована по задній поверхні грудної клітини в ділянці 12 ребра по навколо-хребтовій лінії, раньовий канал її направлений ззовні всередину, декілька знизу догори, проходить через підшкірно-жирову клітковину, міжреберні м`язи, м`язи спини, проникає в плевральну порожнину, пошкоджуючи листки плеври (нутрощевий та пристінковий), нижню долю правої легені, пошкоджуючи капсулу печінки, де і закінчується, складаючи загальну довжину 7 см; 2) проникаюча колото-різана рана, розташована по задній поверхні грудної клітини в ділянці 9 ребра по лопатковій ліній зліва, раньовий канал направлений ззовні всередину майже горизонтально, проходить через підшкірно-жирову клітковину, міжреберні м`язи, м`язи спини, проникає в плевральну порожнину, пошкоджуючи діафрагму, листки плеври (нутрощевий та пристінковий), нижню частину нижньої долі лівої легені та закінчується крововиливом навколосерцевої сорочки, складаючи загальну довжину 6 см; 3) забійна рана голови (лівої лобно-тім`яної області), поверхнева різана рана правої долоні, синець правого плеча. Вищевказані пошкодження утворились за життя, в єдиний проміжок часу, колото-різані поранення грудної клітини утворилися від дії гострого плаского предмету з колючо-ріжучими властивостями, яким міг бути і клинок ножа, поверхнева різана рана правої долоні від дії гострого предмету, маючого ріжучі властивості, забійна рана та синець від ударної дії тупих твердих предметів, індивідуальні властивості травмуючих предметів в пошкодженнях не відобразились. Смерть ОСОБА_10 настала внаслідок проникаючих колото-різаних поранень задньої поверхні грудної клітини з пошкодженням обох легенів, що спричинило розвиток двобічного гемоторакса (наявність крові та згустків в обох плевральних порожнинах) та крововтрати. Крім того, виявлено малокрів`я внутрішніх органів, плями Минакова під ендокардом лівого шлуночка, при судово-гистологічній експертизі виявлено малокрів`я внутрішніх органів, ознаки гострого розладу кровообігу. За ступенем тяжкості проникаючі колото-різані поранення грудної клітини, які і виявились причиною смерті, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, забійна рана голови, поверхнева різана рана правої долоні, синець правого плеча мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Відсутність даних про трупні явища з протоколу огляду місця події не дає можливості встановити точний час смерті ОСОБА_10 . В крові ОСОБА_10 виявлений етиловий спирт в кількості 1,26 проміле, що відносно живих осіб відноситься до легкого сп`яніння. Кров від трупа ОСОБА_10 належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 12-14/85-КР/18 від 04.04.2018р. (т.2 а.с. 88-89, у ОСОБА_3 виявлено наступні ушкодження: забійна рана лівої брови з синцем лівого ока, забійно-розсічена рана на крововиливній основі лівого вуха, рани на слизовій оболонці нижньої губи на крововиливній основі, синець на лобі. Вказані тілесні ушкодження могли виникнути від неодноразової (не менш ніж чотирьох) ударної дії тупих твердих предметів, не пізніше дати звернення до лікувального закладу, та відносяться до легких тілесних ушкоджень; даними висновку судово-медичної експертизи зразка крові ОСОБА_3 №14/769-Дм/18 від 19.04.2018 р. (т.2, а.с.91-92), відповідно до якого групова приналежність крові ОСОБА_3 . В з ізогемаглютиніном анти-А. Крім того, в крові ОСОБА_3 виявлено сукупній антиген Н; даними висновку судово-медичної експертизи № 14/778-Дм/18 від 27.04.2018 р. (т.2 а.с. 94-95), відповідно до якого на фрагменті лінолеуму, вилученого в ході огляду місця події знайдена кров людини, походження якої від ОСОБА_10 не виключається, від ОСОБА_3 кров у вказаних об`єктах походити не може; даними висновку судово-медичної експертизи № 14/774-Дм/18 від 27.04.2018 р. (т.2 а.с. 97-98), відповідно до яких на фрагменті гігієнічної палички зі змивом з зовнішньої сторони двері коридору , вилученим в ході огляду місця події, знайдена кров людини, походження якої від ОСОБА_10 . не виключається, від ОСОБА_3 кров у вказаних об`єктах походити не може. На фрагменті гігієнічної палички зі змивом з внутрішньої сторони двері коридору, вилученим в ході огляду місця події, виявлена кров людини, походження якої як від ОСОБА_3 , так і від ОСОБА_10 не виключається; даними висновку судово-медичної експертизи № 14/776-Дм/18 від 27.04.2018 р. (т.2 а.с. 100-101), відповідно до якого на фрагменті клейонки, вилученого в ході огляду місця події знайдена кров людини, походження якої від ОСОБА_10 не виключається, від ОСОБА_3 кров у вказаних об`єктах походити не може; даними висновку судово-медичної експертизи № 14/775-Дм/18 від 26.04.2018 р. (т.2 а.с. 103-104), відповідно до якого у змиві з деревини під навісом на веранді гуртожитку ПАОП «Промінь», вилученого в ході огляду місця події знайдена кров людини, походження якої від ОСОБА_10 не виключається, від ОСОБА_3 кров у вказаних об`єктах походити не може; даними висновку судово-медичної експертизи № 14/773-Дм/18 від 26.04.2018 р. (т.2 а.с. 106-107), відповідно до якого у змиві з рукомийника в кухні гуртожитку ПАОП «Промінь», вилученого в ході огляду місця події знайдена кров людини, походження якої від ОСОБА_10 не виключається, від ОСОБА_3 кров у вказаних об`єктах походити не може; даними висновку судово-медичної експертизи № 14/777-Дм/18 від 26.04.2018 р. (т.2 а.с. 109-110), відповідно до якого на фрагменті тканини з крісла в коридорі гуртожитку ПАОП «Промінь», вилученого в ході огляду місця події знайдена кров людини, походження якої від ОСОБА_10 не виключається, від ОСОБА_3 кров у вказаних об`єктах походити не може; даними висновку судово-медичної експертизи № 14/770-Дм/18 від 19.04.2018 р. (т.2 а.с. 112-113), відповідно до якого в змиві, вилученому 03.04.2018 р. на марлеву серветку з лівої руки ОСОБА_3 , знайдена кров людини, походження якої від ОСОБА_10 не виключається, від ОСОБА_3 кров у вказаних об`єктах походити не може; даними висновку судово-медичної експертизи № 14/772-Дм/18 від 30.04.2018 р. (т.2 а.с. 115-116), відповідно до якого на брюках, що належать ОСОБА_3 , знайдена кров людини, що належить йому самому; даними висновку судово-медичної експертизи № 14/771-Дм/18 від 19.04.2018 р. (т.2 а.с. 118-120), відповідно до якого на куртці чоловічій утепленій з капюшоном, в об`єктах № 2, 6, 7 виявлена кров людини, походження якої від ОСОБА_10 не виключається, від ОСОБА_3 кров у вказаних об`єктах походити не може; в об`єктах № 3, 8-10 виявлена кров людини, яка не могла виникнути від ОСОБА_10 , робити висновок про походження крові від ОСОБА_3 недоцільно через малі розмірі плям крові; даними висновку додаткової судово-медичної експертизи № 12-14/93-КРт/18 від 30.05.2018р. (т.2 а.с. 122-127), згідно якого при дослідженні трупа ОСОБА_10 виявлено наступні пошкодження:

1) проникаюча колото-різана рана, розташована по задній поверхні грудної клітини в ділянці 12 ребра по навколо-хребтовій лінії, раньовий канал її направлений ззовні всередину, декілька знизу догори, проходить через підшкірно-жирову клітковину, міжреберні м`язи, м`язи спини, проникає в плевральну порожнину, пошкоджуючи листки плеври (нутрощевий та пристінковий), нижню долю правої легені, пошкоджуючи капсулу печінки, де і закінчується, складаючи загальну довжину 7 см; 2) проникаюча колото-різана рана, розташована по задній поверхні грудної клітини в ділянці 9 ребра по лопатковій лінії зліва, раньовий канал направлений ззовні всередину майже горизонтально, проходить через підшкірно-жирову клітковину, міжреберні м`язи, м`язи спини, проникає в плевральну порожнину, пошкоджуючи діафрагму, листки плеври (нутрощевий та пристінковий), нижню частину нижньої долі лівої легені та закінчується крововиливом навколосерцевої сорочки, складаючи загальну довжину 6 см; 3) забійна рана голови (лівої лобно-тім`яної області), поверхнева різана рана правої долоні, синець правого плеча. Вищевказані пошкодження утворились за життя, в короткий проміжок часу, колото-різані поранення грудної клітини утворилися від двократної дії гострого предмету з колючо-ріжучими властивостями, яким міг бути і клинок ножа, який був гостроконечним, односторонньо-гострим і мав "П"-образний поперечний перетин обушка. Не виключено, що праве ребро обушка, на якійсь ділянці клинка, що занурився, було більш виражене. В рані не відобразилися індивідуальні конструктивні особливості цього предмета, що не дозволяє ідентифікувати знаряддя травми. Поверхнева різана рана правої долоні від дії гострого предмету, маючого ріжучі властивості, забійна рана та синець не менш ніж від двократної ударної дії тупих твердих предметів, індивідуальні властивості травмуючих предметів в пошкодженнях не відобразились.

При медико-криміналістичній експертизі шкірного клаптя з раною з задньої поверхні грудної клітини справа від трупа ОСОБА_10 на стінках рани встановлені множинні текстильні волокна темно-синього кольору довжиною до 0,1 см і з характерним розплющенням кінців.

Місцями прикладення сили у ОСОБА_10 , внаслідок чого виникли тілесні ушкодження, були голова, права долоня, праве плече, задня поверхня грудної клітини справа та зліва. Таким чином, ОСОБА_10 було спричинено не менш ніж 5 ударів різними знаряддями. Слід вважати, що виявлені проникаючі колото-різані рани грудної клітини спричинялися зі значною силою, достатньою для їх виникнення, інші пошкодження спричинялись з невеликою силою.

Поверхнева різана рана правої долоні, яка розташована по тильній її поверхні, може бути розцінена як характерна для самооборони.

В момент спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 деякий час міг здійснювати самостійні дії (пересуватися, кричати, надавати опір) до моменту втрати свідомості.

За ступенем тяжкості проникаючі колото-різані поранення грудної клітини, які і виявились причиною смерті, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, забійна рана голови, поверхнева різана рана правої долоні, синець правого плеча мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

В момент нанесення проникаючих колото-різаних поранень грудної клітини, синця правого плеча ОСОБА_10 міг знаходитися як у вертикальному, так і в горизонтальному положенні, або близькому до них, коли потерпілий був звернений до нападника задньою поверхнею тіла; забійна рана голови та поверхнева різана рана правої долоні були спричинені, коли потерпілий міг знаходитися як у вертикальному, так і в горизонтальному положенні або близькому до них та був звернений до нападника ймовірніше передньою поверхнею тіла.

Не виключається можливість виникнення проникаючих колото-різаних поранень грудної клітини на трупі ОСОБА_10 при обставинах, на які посилається ОСОБА_3 в ході проведення слідчого експерименту за його участю.

Смерть ОСОБА_10 наступила внаслідок проникаючих колото-різаних поранень задньої поверхні грудної клітини з пошкодженням обох легенів, що спричинило розвиток двобічного гемоторакса (наявність крові та згустків в обох плевральних порожнинах) та крововтрати.

Враховуючи ступінь розвитку трупних явищ, смерть ОСОБА_10 могла наступити за 2-4 години до моменту огляду тіла на місці пригоди та не менш ніж за 16 годин до моменту дослідження тіла в секційній залі. Між настанням смерті ОСОБА_10 та виявленими у нього проникаючими колото-різаними пораненнями задньої поверхні грудної клітини мається причинний зв`язок.Смерть ОСОБА_10 після отримання тілесних ушкоджень настала через незначний проміжок часу, котрий може обчислюватися десятками хвилин, та настала на місці виявлення його трупу. В крові ОСОБА_10 виявлений етиловий спирт в кількості 1,26 проміле, що відносно живих осіб відноситься до легкого сп`яніння. Кров від трупа ОСОБА_10 належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В.

Крім того, винність обвинуваченого підтверджується даними висновку судово-медичної експертизи 15№503-С/18 від 18.05.2018 р. (т.2 а.с. 129-132), відповідно до якого на клинку кухонного ножа в чохлі, вилученого 03.04.2018 р. під час огляду місця події з узбіччя автодороги по АДРЕСА_2 , виявлені сліди крові людини, які могли походити від ОСОБА_10 . Від ОСОБА_3 ця кров походити не може. На рукояті ножа виявлені сліди потожирових виділень, які можуть походити як від ОСОБА_10 , так і від ОСОБА_3 . На чохлі ножа виявлені сліди крові з домішками потожирових виділень, які можуть походити як від ОСОБА_10 , так і від ОСОБА_3 ; даними висновку судово-медичної експертизи № 17-86-МКС/18 від 23.05.2018 р. (т.2 а.с. 135-137), відповідно до якого на кофті ОСОБА_10 є два наскрізних колото-різаних пошкодження, розташованих на спинці справа, в середній третині та на спинці зліва, в середній третині, яким відповідають пошкодження на фуфайці (футболці) ОСОБА_10 . Вказані колото-різані пошкодження утворились внаслідок не менш ніж двократної дії, найбільш ймовірно, одного і того ж гострокінцевого, одностороннє гострого, плоского, типу клинка ножа, колючого-ріжочого предмета з гострим лезом і обухом "П"-подібного поперечного перетину з помірно вираженими ребрами. Індивідуальні особливості цього предмета в пошкодженнях не відобразилися. Найбільша ширина зануреної частини цього предмету була не більше 2 см. Пошкодження на одязі співпадають по локалізації з анатомічною ділянкою розташування колото-різаних ран на тілі ОСОБА_10 . Дані пошкодження могли бути заподіяні ножем, представленим на експертизу.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 415 від 21.05.2018 р., відповідно до якого ОСОБА_3 на час проведення висновку страждає на хронічне психічне захворювання у формі дисоціального розладу особистості. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_3 виявляв ознаки вищевказаного хронічного психічного захворювання та перебував поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_3 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує(т. 2 а.с. 142-144).

В судовому засіданні було відтворено відеозапис до слідчого експерименту проведеного 18.04.2018 , під час якого обвинувачений детально повідомив про події 02.04.2018 за його участі та ОСОБА_10 , а саме про конфлікт та бійку з потерпілим та спричинення ОСОБА_10 двох ударів ножем в спину. Під час судового розгляду ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 23.05.2024 за клопотанням прокурора було призначено комплексну судову психолого - психіатричну експертизи відносно ОСОБА_3 . Проведення доручено експертам Сумської філії судових експертиз Державної Установи "Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України " для з`ясування певних питань, зокрема і того чи перебував ОСОБА_3 на момент інкримінованих йому протиправних дій в стані фізіологічного афекту як психологічної підстави стану сильного душевного хвилювання. За повідомленням начальника Сумської філії, 26.08.2024 ОСОБА_3 був доставлений до експертної установи з СІЗО для проведення амбулаторної КСППЕ, але категорично відмовився від проведення, внаслідок чого матеріали справи були повернуті без виконаня ухвали суду.

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази. У відповідності до вимог ст.ст.85,86 КПК України, суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.

Суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він не скоював кримінальне правопорушення в якому обвинувачується, оскілька конфліктна ситуація та бійка була спровокована самим потерпілим, тому він погано пам`ятає події 02.04.20218 через отримані тілесні ушкодження. На думку суду, обвинувачений, вказуючи, що не вчиняв умисного вбивства, намагається уникнути кримінальної відповідальності за фактично вчинені дії, оскільки усвідомлює, що цей злочин є особливо тяжким, і відповідно за нього передбачено суворе покарання. При цьому, з урахуванням показань самого обвинуваченого в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що за такої конфліктної ситуації між обвинуваченим і потерпілим, його показання суд розцінює як спосіб пом`якшення відповідальності за вчинене. Підстав не довіряти показанням потерпілого і свідків, допитаних в суді, які є послідовними, стабільними, узгоджуються між собою та об`єктивно підтверджуються висновками експертиз, іншими доказами, суд не вбачає.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.22 постанови пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003 року "Про судову практику в справах про злочини та здоров`я особи" для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

Так, ч. 1 ст. 115 КК України передбачає відповідальність за умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. У свою чергу ч. 2 ст. 121 КК України передбачає відповідальність за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого. Умисне вбивство відрізняється від умисного тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, і визначальним при цьому є спрямованість умислу винного, його суб`єктивне ставлення до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до таких наслідків характеризується необережністю.

Умисел має дві характерні ознаки - інтелектуальну і вольову. Інтелектуальна - це усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру своєї дії чи бездіяльності та передбачення її суспільно небезпечних наслідків; вольова - наявність у суб`єкта бажання настання суспільно небезпечних наслідків від вчиненого ним діяння чи свідоме їх допущення.

Прямий умисел - це таке психічне ставлення до діяння і його наслідків, при якому особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання (ч. 2 ст. 24 КК).

Питання про наявність умислу необхідно вирішувати з огляду на сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події, а також спосіб вчинення злочину, засоби та знаряддя злочину. При цьому спосіб відображає насамперед причинний зв`язок між діяннями і наслідками. Певна залежність між способом і метою вчинення тих чи інших діянь виявляється в тому, що спосіб і засоби вчинення злочинів обираються особою відповідно до поставленої цілі. Ціль є передумовою усвідомлення особою результатів і наслідків своїх діянь, що проявляється у способі вчинення діянь.

Під час розгляду кримінального провадження судом досліджувалися послідовність і інтенсивність дій обвинуваченого ОСОБА_3 , кількість та локалізацію завданих ним тілесних, у тому числі ножових ушкоджень потерпілому, подальшу поведінку обвинуваченого, який не вчинив жодних дій з метою відвернення тяжких наслідків, що свідчить про те, що він свідомо бажав настання смерті потерпілого, та доводить, що його умислом охоплювалось позбавлення життя ОСОБА_10 . Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_3 після отриманих від ОСОБА_10 кількох ударів в область голови і тулубу, взяв у руку ножа та умисно наніс ним ОСОБА_10 , який стояв до нього спиною, два удари в задню поверхню грудної клітини, тобто в область розташування життєво важливих органів - легені, серце, усвідомлюючи при цьому можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у виді смерті. Після цього покинув місце злочину, не вживши жодних заходів для надання допомоги пораненому, що підтверджує наявність у обвинуваченого умислу на вчинення вбивства. Згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи №12-14/93-КРт/18 від 30.05.2018 року, проникаючі колото-різані рани грудної клітини ОСОБА_10 були спричинені зі значною силою, достатньою для їх виникнення. Завдаючи удари ножем в область спини потерпілого ОСОБА_10 , обвинувачений усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій і передбачав, що внаслідок таких буде заподіяно шкоду здоров`ю та таким чином підтверджується спрямованість умислу обвинуваченого на позбавлення життя постраждалого. Ненадання медичної допомоги потерпілому, також обґрунтовано може бути оцінено, як бажання настання смерті потерпілого, тобто як ознака суб`єктивної сторони складу такого злочину, як умисне вбивство. Зазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, настання смерті ОСОБА_10 .

Суд повно та всебічно дослідив надані докази, надав їм належну оцінку і обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 за ч.1 ст.115 КК України, як вбивство (умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині) та вважає, що вину обвинуваченого за ч.1 ст.115 КК України доведено.

При обранні виду та розміру покарання, суд приймає до уваги ступень суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення. Відповідно до ст.12 КК України злочин передбачений ч.1 ст. 115 КК України є особливо тяжким.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що що він на обліку у нарколога не перебуває, проте перебуває на диспансерному обліку в КЗ "Обласна Херсонська психіатрична лікарня" з 1988 року з діагнозом: розумова відсталість в ступені помірно вираженої дебільності, інвалідності не має, на час вчинення злочину був офіційно працевлаштованим, неодружений, неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб на утриманні немає, за місцем проживання (реєстрації) характеризується формально, за місцем роботи характеризується позитивно, раніше судимий, а саме: 11.06.1999 р. Херсонським міським судом Херсонської області за ч. 4 ст. 117, ч. 2 ст. 118, ст. 42 КК України до 9 років позбавлення волі, 14.04.2007 звільнений умовно-достроково на підставі постанови Білозерського районного суду Херсонської області від 06.04.2007 р. на невідбутий термін 5 місяців 24 дні, 11.03.2010 р. Новотроїцьким районним судом Херсонської області за ч. 1 ст. 186 КК України до 3 років позбавлення волі, 07.09.2011 р. постановою Новобузького районного суду Миколаївської області невідбуту частину покарання 1 рік 3 місяці 3 дні позбавлення волі замінено на обмеження волі; 03.02.2012 звільнений умовно-достроково на підставі постанови Новобузького районного суду Миколаївської області від 26.01.2012 р. на невідбутий термін 10 місяців 14 днів; 26.07.2012 р. Суворівським районним судом м. Херсона за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, 17.10.2013 р. звільнений умовно-достроково на підставі ухвали Суворовського районного суду м. Херсона від 09.10.2013 р. на невідбутий термін покарання 3 місяці 17 днів.

Обставини, що пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України, судом не встановлені. На підставі ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання суд визнає рецидив злочинів.

Згідно ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Слід зазначити, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, суди мають суворо дотримуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями ст.50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Суд не вбачає підстав для застосування ст.75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням чи призначення покарання з урахуванням ст.69 КК України.

Враховуючи зазначене, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі з наближенням до верхньої межі передбаченої законом санкції ч.1 статті 115 КК України, оскільки саме таке покарання, у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, буде справедливим і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 суд вважає правильним рахувати з моменту затримання з 03.04.2018 року. Оскільки обвинуваченому судом призначено покарання у виді позбавлення волі, яке він повинен відбувати реально, до набрання вироком законної сили щодо нього необхідно залишити без змін запобіжний захід у виді тримання під вартою. Суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбуття покарання обвинуваченим у виді позбавлення волі період його перебування під вартою до винесення вироку. Відповідно доправового висновку Верховного Суду, що міститься в постанові від 29 серпня 2018 року по справі №663/537/17, якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №2046-VIII (пряма дія Закону №2046-VIII), тобто один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Як слідує із матеріалів кримінального провадження, злочин ОСОБА_3 вчинив 02 квітня 2018 року, тобто після набрання чинності Закону України №2046-VIII від 18.05.2017 року.

Вартість витрат на залучення експертів суд рахує вірним стягнути із обвинуваченого відповідно до ст.124 КПК України. Питання про речові докази та документи суд вирішить відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369,371,373-374 КПК України , суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопрушенняпередбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Призначити ОСОБА_3 за ч.1 ст.115 КК України покарання у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з дня його фактичного затримання, а саме з 03 квітня 2018 року.

До набрання вироком законної сили продовжити відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ "Харківський слідчий ізолятор".

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати в розмірі 4576 (чотирьох тисяч п`ятисот семидесяти шести) гривень.

Речові докази: кухонний ніж з дерев`яною рукояткою та шкіряний чохол до нього знищити, куртку чорного кольору, чорні штани, ботинки-берці повернути обвинуваченому ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області впродовж 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку надати учасникам провадження: присутнім - вручити в суді, відсутнім- надіслати поштою.

Суддя ОСОБА_1