н/п 1-кп/953/1182/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2024 р. м. Харків

Київський районний суд міста Харкова у складі судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 11.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000587, щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рубіжне Луганської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , старший солдат, водій 3 штурмового відділення 3 штурмового взводу 5 штурмової роти 2 штурмового батальйону, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_3

обвинувачений - ОСОБА_2

захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4

у с т а н о в и в:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

1.1. Старший солдат ОСОБА_2 обвинувачується у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , на посаді водія 3 штурмового відділення 3 штурмового взводу 5 штурмової роти 2 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" від 15.02.1995, Закону України "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними" від 15.02.1995, постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 та наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 (з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів), достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України та відповідальність за їх незаконний обіг, маючи прямий умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту, 11.10.2024 за допомогою мобільного телефону, через крос-платформний месенджер «Телеграм», замовив в інтернет-магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » наркотичний засіб канабіс.

Надалі, 11.10.2024 (точний час встановити не виявилось можливим), знаходячись поблизу метро Армійська у місті Харкові, більш точне місце під час досудового розслідування не встановлено, знайшов на землі три зіп-пакета та коробку синього кольору, всередині яких знаходився наркотичний засіб, обіг якого обмежено, канабіс, та який ОСОБА_2 визначив для себе як наркотичний засіб «канабіс».

Після чого у ОСОБА_2 виник злочинний умисел на незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_2 11.10.2024 (точний час встановити не надалось), знаходячись поблизу метро Армійська у місті Харкові, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підняв із землі три зіп-пакета та коробку синього кольору, всередині яких знаходився наркотичний засіб «канабіс», обіг якого обмежено, та поклав до карману своєї кофти, чим вчинив придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено.

Продовжуючи реалізовувати свій кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_2 почав перевозити на транспортному засобі «Ford Focus» номерний знак « НОМЕР_2 », незаконно зберігаючи при собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено, здійснив поїздку з м. Харкова до с. Циркуни Харківської області, чим здійснив незаконне перевезення наркотичного засобу, обіг якого обмежений.

11.10.2024 о 10:32 за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_2 рухався на автомобілі «Ford Focus» номерний знак « НОМЕР_2 », де працівниками патрульної поліції відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1455 «Про затвердження Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан», ч. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1456 «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану», ст. 23, 24, 35 ЗУ «Про Національну поліцію» зупинено вказаний автомобіль на блок-посту та на запитання працівників поліції щодо наявності у ОСОБА_2 заборонених предметів або речовин, останній повідомив, що має при собі три зіп-пакета та коробку синього кольору, всередині якого знаходилась речовина рослинного походження зеленого кольору масою 6,762 г, яка є канабісом, що віднесено до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Маса канабісу ( в перерахунку на суху речовину) становить: 1,7680 г, 1,7209 г, 1,5335 г, 1,7396 г.

1.2. Отже, ОСОБА_2 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні наркотичного засобу без мети збуту.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. До Київського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_2 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, який містить клопотання прокурора стажиста на посаді прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_5 про розгляд обвинувального акта в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додані письмова заява ОСОБА_2 , складена в присутності захисника ОСОБА_4 , щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні; матеріали досудового розслідування.

Як убачається з наданих матеріалів, на час надходження обвинувального акта до суду, відносно ОСОБА_2 не застосовано затримання після виявлення вчиненого кримінального проступку.

Ураховуючи зазначене, суд вважає можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 381 КПК України, спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою , формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

Діючи відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 17, ст. ст. 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України, суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування та які не оспорюються учасниками судового провадження.

2.2. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Зокрема, з обвинувального акта вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині), старшого солдата ОСОБА_2 призначено на посаду водія 3 штурмового відділення 3 штурмового взводу 5 штурмової роти 2 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Згідно зі ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі Статут внутрішньої служби ЗС України) старший солдат ОСОБА_2 як військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі Дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Однак, ОСОБА_2 , посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" від 15.02.1995, Закону України "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними" від 15.02.1995, постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 та наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 (з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів), достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України та відповідальність за їх незаконний обіг, маючи прямий умисел на незаконне придбання наркотичного засобу, без мети збуту, 11.10.2024 за допомогою мобільного телефону, через крос-платформний месенджер «Телеграм», замовив в інтернет-магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » наркотичний засіб канабіс.

Надалі, 11.10.2024 (точний час встановити не виявилось можливим), знаходячись поблизу метро Армійська у місті Харкові, більш точне місце під час досудового розслідування не встановлено, знайшов на землі три зіп-пакета та коробку синього кольору, всередині яких знаходився наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, та який ОСОБА_2 визначив для себе як наркотичний засіб «канабіс».

Після чого у ОСОБА_2 виник злочинний умисел на незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_2 11.10.2024 (точний час встановити не надалось), знаходячись поблизу метро Армійська у місті Харкові, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підняв із землі три зіп-пакета та коробку синього кольору, всередині яких знаходився наркотичний засіб «канабіс», обіг якого обмежено, та поклав до карману своєї кофти, чим вчинив придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено.

Продовжуючи реалізовувати свій кримінально-протиправний умисел, направлений на незаконне перевезення наркотичного засобу, ОСОБА_2 на транспортному засобі «Ford Focus» номерний знак « НОМЕР_2 », незаконно зберігаючи при собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено, здійснив поїздку з м. Харкова до с. Циркуни Харківської області, чим саме здійснив незаконне перевезення наркотичного засобу, обіг якого обмежено.

11.10.2024 о 10:32 за адресою: АДРЕСА_3 ОСОБА_2 рухався на автомобілі «Ford Focus» номерний знак « НОМЕР_2 », де працівниками патрульної поліції відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1455 «Про затвердження Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан», ч. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 року № 1456 «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану», ст. 23, 24, 35 ЗУ «Про Національну поліцію» було зупинено вказаний автомобіль на блок-посту та на запитання працівників поліції щодо наявності у ОСОБА_2 заборонених предметів або речовин, останній повідомив, що має при собі три зіп-пакета та коробку синього кольору, всередині якого знаходилась речовина рослинного походження зеленого кольору масою 6,762 г, яка є канабісом, що віднесено до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Маса канабісу ( в перерахунку на суху речовину) становить: 1,7680 г, 1,7209 г, 1,5335 г, 1,7396 г.

Установлені органом досудового розслідування і викладені судом обставини не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_2 визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Окрім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

2.3. Отже, саме з підстав викладеного, суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні наркотичного засобу без мети збуту.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

3.1. Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_2 встановлено, що обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання останнього, є щире каяття.

3.2. Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

4. Мотиви призначення покарання.

4.1. Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_2 покарання, враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром якої є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

4.2.Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України класифікується, як кримінальний проступок, особу обвинуваченого, який має середню спеціальною освіту, не одружений, має на утриманні малолітню дитину, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , має зареєстроване та фактичне місце проживання, не судимий, наявність обставини, що пом`якшує та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

4.3.При дослідженні особистості обвинуваченого відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання в порядку передбаченому статтею 69 КК України, не встановлено.

4.4. Разом із цим, відповідно до вимог ст. 69-1 КК України, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 6-2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання не повинно перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК. Однак визначення покарання з дотриманням правил цієї норми закону можливе лише за наявності обставин, передбачених пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 66 КК (з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю злочину; добровільне відшкодування або усунення заподіяної шкоди), а також при визнанні підсудним своєї вини та відсутності обставин, що обтяжують покарання. Водночас добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди не враховується тоді, коли такі збитки або шкоду не заподіяно.

З урахуванням наявності обставини, що пом`якшує покарання ОСОБА_2 згідно п. 1) ч. 1 ст. 66 КК України, - щире каяття, а також відсутності збитків та/або шкоди і обставин, що обтяжують покарання, суд зазначає про наявність правових підстав для призначення обвинуваченому покарання в порядку передбаченому статтею 69-1 КК України.

4.4.З урахуванням викладених вище обставин у кримінальному провадженні, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_2 можливо шляхом призначення йому покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

4.5. Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися, як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Дане ж покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005, «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007).

За змістом ч. 2 ст. 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

5. Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.

5.1. Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

6. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

6.1. Речові докази.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

6.2. Процесуальні витрати.

Процесуальні витрати, понесені на проведення судової експертизи дослідження матеріалів, речовин та виробів Харківського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/121-24/31918-НЗПРАП від 29.10.2024 у розмірі 3979,50 грн, відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України, слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

6.3. Заходи забезпечення кримінального провадження.

6.3.1. Запобіжний захід.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого у кримінальному провадженні не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 7, 100, 124, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили - не застосовувати.

Речові докази: 4 (чотири) пакети з речовиною рослинного походження масою 2,0242 г, 2,0549 г, 1,9545 г, 1,9899 г, маса канабісу (в перерахунку на суху речовину): 1,7680 г, 1,7209 г, 1,5335 г, 1,7396 г, загальна маса канабісу (в перерахунку на суху речовину) 6,762 г, що передані на зберігання до ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області згідно квитанції № 1259 від 04.11.2024, - після набрання вироком законної сили знищити.

Процесуальні витрати, понесені на проведення судової експертизи дослідження матеріалів, речовин та виробів Харківського НДЕКЦ МВС України № 19/121-24/31918-НЗПРАП від 29.10.2024 у розмірі 3979 (три тисячі дев`ятсот сімдесят дев`ять) гривень 50 копійок, стягнути з ОСОБА_2 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд міста Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1