Справа № 991/5810/24
Провадження 1-кс/991/5842/24
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2024 року м.Київ

Суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу голови ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно заяви про вчинення кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга голови ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, в якій він просив зобов`язати посадових осіб Національного антикорупційного бюро України внести відомості до ЄРДР та почати досудове розслідування за його заявою від 01.07.2024 за вих. №01/07/2024-4 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 201-4, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України.

В обґрунтування скарги зазначив, що ним 01.07.2024 на електронну скриньку Національного антикорупційного бюро України подано заяву про кримінальне правопорушення, однак відомості, викладені у вказаній заяві до ЄРДР не внесені та досудове розслідування не розпочато, у зв`язку з чим заявник звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України.

У прохальній частині скарги просив судовий розгляд здійснювати без участі заявника.

Розгляд скарги призначений на 11.07.2024, про що належним чином повідомлено учасників. У судове засідання учасники не з`явились, у зв`язку з чим засідання відкладене на 12.07.2024 на 11год 40 хв.

12.07.2024 у судове засідання учасники не з`явились, були повідомлені про розгляд належним чином.

До початку судового розгляду від представника Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 до суду надійшли заперечення по справі, в яких він просив у задоволенні скарги голови ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 відмовити, скаргу розглянути без участі представника Національного бюро за наявними письмовими запереченнями.

Положеннями ч. 3 ст. 306 КПК України встановлено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

За наведеного слідчий суддя визнав за можливе здійснювати розгляд скарги за відсутності уповноваженої особи, бездіяльність якої оскаржується та за відсутності заявника скарги, з огляду на зазначені ними відповідні прохання в скарзі та в письмових запереченнях.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження, приходить до наступних висновків.

Встановлено, що головою громадської організації «НОН-СТОП» ОСОБА_3 01.07.2024 подано заяву (вих.№01/07/2024-4) до Національного антикорупційного бюро України.

У заяві зазначалось про те, що ОСОБА_5 , перебуваючи у злочинній змові з посадовими особами та працівниками Державної податкової служби України, територіальних органів ДПС України, Державної митної служби України, Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України, Національної поліції України, Бюро економічної безпеки України, ТУ БЕБ у Львівській області, використовуючи ряд власних та підконтрольних юридичних осіб, їх керівництво, створив організовану злочинну групу, з метою незаконного виробництва, контрабанди, незаконної продажі підакцизних товарів, в тому числі тютюнових виробів, через ряд власних та підконтрольних фірм, в тому числі ТЗОВ «ВТФ» (), на території України. До організованої злочинної групи, ОСОБА_5 входять також співвласники, керівництво ряду юридичних осіб, які підконтрольні ОСОБА_6 , зокрема ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , котрі безпосередньо беруть участь у реалізації злочинних схем, по ухиленню від сплати податків та легалізації грошових коштів, в тому числі ПП «КОРОЛІВСЬКА ПИВОВАРНЯ» (), засновником якого є АТ «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «ЗЕТА ФІНАНС» (), а керівниками виступають ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , та ТОВ «ЕМІЛІ РЕЗОРТ» (), власниками якого, окрім ОСОБА_6 , виступають також АТ «ЗНВКІФ «ЗЕТА ФІНАНС» () і ОСОБА_12 , керівниками являються ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . У свою чергу, посадові особи та працівники Державної податкової служби України, територіальних органів ДПС України, Державної митної служби України, Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України, Національної поліції України, Бюро економічної безпеки України, ТУ БЕБ у Львівській області, зловживаючи службовим становищем, приховують та сприяють незаконній діяльності ОСОБА_5 , систематично отримуючи від нього неправомірну вигоду.

Отже, за доводами заявника, у діях зазначених суб`єктів вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 201-4, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України.

Вказана заява про кримінальне правопорушення від 01.07.2024 була надіслана заявником електронною поштою, з накладенням ЕЦП (КЕП), з офіційної електронної пошти ГО « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 , на офіційну електронну пошту Національного антикорупційного бюро України ІНФОРМАЦІЯ_3

Враховуючи, що відомості за вказаною заявою голови ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були, заявник звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність в порядку ч.1 ст.303 КПК України.

У той же час у заяві про вчинення кримінального правопорушення від 01.07.2024 заявником зазначено серед адресатів, окрім Національного антикорупційного бюро України, та Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора, також Харківську обласну прокуратуру, Державне Бюро Розслідувань, ТУ ДБР в м.Полтава, ГСУ Національної поліції України, СУ ГУНП в Харківській області, Бюро економічної безпеки України, ТУ БЕБ у Полтавській області та інші державні органи.

Статтею 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Частиною 1 ст.306 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Таким чином бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину) і саме такі фактичні дані мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Відповідно до вимог ч.ч. 1-2 ст. 33-1 КПК України: «Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України. Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті».

Згідно п.1 ч.5 ст.216 КПК України умовою підсудності кримінального провадження Вищому антикорупційному суду є вчинення злочину особою, яка обіймає будь-яку з посад, визначених п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України.

Детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-2, 366-3, 368, 368-5, 369, 369-2, 410 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з таких умов: 2) розмір предмета кримінального правопорушення, передбаченого статтями 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 368, 369, 369-2 Кримінального кодексу України, у п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення, а також предмет кримінального правопорушення або розмір завданої шкоди у кримінальних правопорушеннях, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 364, 410 Кримінального кодексу України, у дві тисячі і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків); 3) кримінальне правопорушення, передбачене статтею 369, частиною першою статті 369-2 Кримінального кодексу України, вчинено щодо службової особи, визначеної у частині четвертій статті 18 Кримінального кодексу України або у пункті 1 цієї частини (п.п.2 та 3 ч.5 ст.216 КПК України).

Відповідно до примітки ст. 45 КК України: «Корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу».

Згідно п.п. 1 п. 2 розділу І Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30 червня 2020 року, до Реєстру вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, а також попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п. 4-5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Зі змісту зазначених норм видно, що належність кримінального правопорушення до підсудності Вищого антикорупційного суду визначається сукупністю вимог до його предметної підсудності (умов підсудності), які встановлені ч. 1 ст. 33-1 КПК України, а саме: належністю кримінального правопорушення до переліку корупційних злочинів, зазначених у примітці до ст. 45 КК України або/та кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 206-2, 209, 211, 366-1 КК України та обов`язковою наявністю хоча б однієї з умов, передбачених п.п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України.

Так, у своїй скарзі ОСОБА_3 просить зобов`язати уповноважену особу НАБУ внести до ЄРДР відомості за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 201-4, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України, в той же час, слідчий суддя звертає увагу на те, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 201-4, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366 КК України не належать до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду, а відповідно і до сфери здійснення судового контролю слідчими суддями Вищого антикорупційного суду, відповідно до вимог ч.1 ст.33-1 КПК України.

Слідчий суддя також зазначає, що для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у заяві (повідомленні) про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України).

В той же час, зі змісту скарги вбачається, що скаржник просить внести відомості до ЄРДР за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України. Разом з тим, у змісті заяви про вчинення кримінального правопорушення не зазначені будь-які обставини, що вказували б на вчинення зазначеними у заяві від 01.07.2024 особами дій, які б містили ознаки кримінальних корупційних правопорушень, передбачених ст. ст. 209, 364, 368, 369 КК України.

Представник Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 у запереченнях на скаргу зазначив, що на електронну адресу Національного антикорупційного бюро України надійшла заява голови Громадської організації «НОН-СТОП» ОСОБА_13 від 01.07.2024 №01/07/2024-4, зареєстрована 02.07.2024 за №299/1628 щодо можливих протиправних дій ОСОБА_5 , посадових осіб Державної податкової служби України, територіальних органів ДПС України, Державної митної служби України, Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України, Національної поліції України, Бюро економічної безпеки України, ТУ БЕБ у Львівській області, керівництва ТОВ «ВТФ» та інших осіб за обставин, викладених у зверненні. За результатами розгляду зазначеної вище заяви, Національним бюро не було встановлено підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, за доводами представника Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 , відомості, викладені в заяві ОСОБА_3 від 01.07.2024, були перевірені уповноваженими особами та про результати розгляду такої заяви повідомлено заявника листом Національного бюро від 08.07.2024 вих. №112-299/19330. Отже факт бездіяльності уповноважених осіб Національного бюро відсутній, а тому права та інтереси заявника не порушені.

Суд, дослідивши обставини, наведені у заяві ОСОБА_3 від 01.07.2024 (вих.№01/07/2024-4), дійшов висновку, що з інформації, яка міститься у заяві скаржника, не вбачається наявності обов`язкових ознак (зокрема об`єктивної сторони) кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 209, 364, 368, 369 КК України, що позбавляє можливості встановити кваліфікацію вказаних кримінальних правопорушень, а тому вимоги скарги ОСОБА_3 не можуть бути задоволені.

Відповідно до вимог ч. ч. 1-2 ст. 22 КПК України: «Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 24 КПК України: «Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом».

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України: «Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом».

Таким чином на переконання слідчого судді, бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка може бути оскаржена до слідчого судді в порядку, передбаченому статтею 303 КПК України, в даному випадку не встановлена.

З урахуванням викладеного, підстави для зобов`язання уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України виконати вимоги ст.214 КПК України і внести відповідні відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР згідно заяви голови ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 від 01.07.2024 відсутні.

Керуючись статтями 9, 214, 216, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги голови ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно заяви від 01.07.2024 (вих.№01/07/2024-4), відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1