Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/4749/24
У Х В А Л А

30.08.2024 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділення №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 по кримінальному провадженні № 0000412 від 07.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, непрацюючого, із середньою освітою, раніше несудимого,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ відділення поліції № 1 Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України ОСОБА_5 .

Подане клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_7 , будучи уродженцем м. Виноградів, Берегівського району, Закарпатської області та обізнаним, як місцевий житель, про місце розташування державного кордону України, знаючи про існування явища нелегальної міграції, діючи умисно, маючи умисел на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, чітко усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи наслідки, які можуть настати після їх вчинення, розробив злочинний план та організував незаконне переправлення осіб через державний кордон України двох громадян України.

Зокрема, 22 червня 2024 року близько о 18 годині ОСОБА_7 зустрівся в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_2 , із свідком ОСОБА_8 , з яким обговорив подальший маршрут слідування його з м. Виноградів до лінії державного кордону України для подальшого незаконного переправлення через державний кордон України у найбільш слушний для цього момент за грошову винагороду в сумі 5 000 доларів США, які ОСОБА_8 мав передати ОСОБА_7 у разі успішного незаконного перетину державного кордону України.

В подальшому, 04 липня 2024 року о 19 годині ОСОБА_7 зустрівся поблизу супермаркету «Барва», що в АДРЕСА_3 , із свідком ОСОБА_9 , з яким обговорив подальший маршрут слідування його з м. Виноградів до лінії державного кордону України для подальшого незаконного переправлення через державний кордон України у найбільш слушний для цього момент, за грошову винагороду в сумі 5 000 доларів США, які ОСОБА_9 мав передати ОСОБА_7 у разі успішного незаконного перетину державного кордону України.

Діючи з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення залучив та вступив у злочинну змову із ОСОБА_5 , до якого довів деталі свого злочинного плану, при цьому керував його діями з розподілом обов`язків щодо сприяння ним у незаконному переправленні через державний кордон

України в Румунією, поза пунктами пропуску через державний кордон, групи громадян України призовного віку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешк. АДРЕСА_4 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешк. АДРЕСА_2 , які достовірно знаючи про Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 про введення воєнного стану в Україні та про загальну мобілізацію, а також про заборону виїзду за кордон громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, окрім виключень вказаних у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», з метою уникнення мобілізації мали намір незаконно потрапити через кордон України з Румунією до країн Європейського Союзу.

У відповідності до розробленого злочинного плану ОСОБА_7 , доручив залученому ним ОСОБА_5 здійснити безпечну доставку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешк. АДРЕСА_4 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешк. АДРЕСА_1 , яке розташоване у безпосередній близькості до Державного кордону України, для подальшого їх незаконного переправлення державного кордону України з Румунією і між яким мав розділити грошові кошти в сумі 10 000 доларів США у разі успішного незаконного переправлення через державний кордон України громадян України ОСОБА_8 , та ОСОБА_9

06 липня 2024 року близько 21 години, діючи на виконання вказівки ОСОБА_7 , громадянин ОСОБА_5 , який чітко усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи наслідки, які можуть настати після їх вчинення, маючи на меті сприяти, шляхом надання вказівок, порад та засобів у незаконному переправленню осіб через державний кордон України, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою доведення до кінця злочинного задуму ОСОБА_7 , на незаконне переправлення ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 , знаходячись біля магазину «Зіна», що в м. Виноградів по вул. Персикова, зустрів та запропонував ОСОБА_10 , доставити його разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з магазину «Зіна» до берегу р. Тиса, що в м. Виноградів Берегівського району, шляхом транспортування на власному автомобілі марки «Фольсваген Бора», д.н.з. НОМЕР_1 , не ставлячи ОСОБА_10 до відома про свої злочинні наміри, з метою незаконного переправлення ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , через державний кордон України.

Надалі, 06.07.2024 близько о 21 години 20 хвилин ОСОБА_10 , не усвідомлюючи про злочинні наміри ОСОБА_5 , використовуючи транспортний засіб марки «Фольсваген Бора», р.н. НОМЕР_1 , перевезла за вказівкою ОСОБА_5 , громадянина ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з магазину «Зіна» до берегу р. Тиса, що в м. Виноградів Берегівського району.

Після чого, ОСОБА_5 надав вказівку ОСОБА_8 та ОСОБА_9 слідувати за ним де забезпечив вказаних осіб засобом для перетину річки Тиса, а саме надувним матрацом, після чого особисто їх переправив на інший берег річки Тиса до села Теково, Берегівського району.

06.07.2024 о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_7 за допомогою мобільного телефону зв`язався із ОСОБА_11 , якому запропонував доставити громадянина України ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з с. Теково до с.Чорнотисів Берегівського району шляхом транспортування на власному автомобілі марки «Фольсваген Пассат», р.н. НОМЕР_2 , Польської реєстрації, не ставлячи ОСОБА_11 до відома про свої злочинні наміри, з метою незаконного переправлення ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , через державний кордон України.

Потім, 06.07.2024 о 22 години 30 хвилин ОСОБА_11 не усвідомлюючи про злочинні наміри ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , використовуючи транспортний засіб марки «Фольсваген Пассат», р.н. НОМЕР_2 , Польської реєстрації, перевіз за вказівкою ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , громадянина ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з АДРЕСА_5 , яке знаходиться в безпосередній близькості до кордону з Румунією.

Однак, 07 липня 2024 року о 02 годині 10 хвилин прикордонним нарядом прикордонної служби ВПС «Дякове» 27 прикордонного загону, на відстані близько 4000 метрів від 80 прикордонного знаку державного кордону України з Румунією, громадян України ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які мали намір незаконно перетнути державний кордон України в напрямку Румунією, поза пунктами пропуску через державний кордон, були виявлені та затримані, а також затриманий водій ОСОБА_11 та ОСОБА_5 , який сприяв у незаконному перетині державного кордону України з Румунією, шляхом надання вказівок, порад та надання засобів, на місці вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме сприяння у незаконному переправленню осіб через державний кордон України вказівками та порадами, за попередньою змовою групою осіб, вчинене щодо кількох осіб з корисливих мотивів.

ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто у сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України вказівками та порадами, за попередньою змовою групою осіб, вчинене щодо кількох осіб, з корисливих мотивів.

Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив умисний злочин, передбачений ч. 3 ст. 332 КК України, який відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією транспортних засобів або інших засобів вчинення злочину та з конфіскацією майна.

Відповідно до ст. 177 КПК України з метою застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_5 є тяжким і передбачає у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією транспортних засобів або інших засобів вчинення злочину та з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вищевказана обставина, а також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина) дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину може переховуватись від органів досудового розслідування та суду та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України, а також переховуватись на території України.

2. Незаконно впливати на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_5 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження може вступати у поза процесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показів і це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показів або відмови від надання таких.

3. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Знаходячись на волі підозрюваний ОСОБА_5 зможе використовуючи свої зв`язки координувати дії засобами, які мають можливість впливати на викривлення зазначених даних для кримінального провадження шляхом погрози та тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджанням досудового розслідування.

Крім того, ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

Підставою застосування підозрюваному ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Ураховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, який ніде не працює та не навчається, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобіганням наведеним у клопотанні ризикам до ОСОБА_5 , необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У зв`язку з наведеним, особисте зобов`язання, особиста порука, домашній зрешт та застава щодо підозрюваного будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із тримання під вартою. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.

Частиною 3 ст. 183 КПК України встановлено, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених Кодексів.

Враховуючи вищевикладене, сторона обвинувачення опираючись на зібрані в ході проведення досудового розслідування докази, вважає за необхідне враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та наявні встановлені обставини, обрати підозрюваному ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор, старший слідчий клопотання підтримали.

Підозрюваний проти клопотання заперечував. Пояснив, що від слідства не ухилявся і ухилятися не має наміру. Раніше до кримінальної або адміністративної відповідальності не притягувався.

Захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечила, пояснила, що потреби у застосувванні запобіжного заходу у виді тримання немає, оскільки її підзахисний не вчиняв ніякі протиправні дії.

Заслухавши пояснення слідчого, думку прокурора в підтримку клопотання, думку захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання та обстеживши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до таких висновків.

Тримання під вартою у відповідності до ч. 1 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У ст. 177 КПК України визначено мету та підстави застосування запобіжних заходів.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За правилами ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою надано оцінку клопотанню на предмет відповідності вимогам ст. 184 КПК України, перевірено наявність обгрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, проведено аналіз наявності обставин та доведеності ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України.

Також при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу враховано в сукупності обставини, передбачені у ст. 178 КПК України. Зокрема, вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, - позбавлення волі на строк від трьох до семи років; вік та стан здоров"я підозрюваного, міцність соціальних зв"язків, зокрема, те, що підозрюваний має постійне місце проживання, де проживає разом з батьками, характеристику з місця проживання, майновий стан, те що він офіційно не працевлаштований, раніше до крнимінальної відповідальності не притягувався.

Наявність обгрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, доведена доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження, обстеженими при розгляді клопотання, у тому числі протоколами допиту свідка.

При розгляді клопотання слідчий зазначив обставини, на підставі яких прийшов до висновку про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Такими, на думку слідчого, є відсутність міцних соціальних зв"язків, зокрема, те, що підозрюваний не є офіційно працевлаштованим, ймовірність виїзду на заробітки за кордон, не одружений, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється. Аналогічно слідчим обгрунтовано недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Проаналізувавши встановлені при розгляді клопотання обставини на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим та прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення. Наявність інших ризиків із тих, на які вказано в клопотанні, а також недостатність застосування більш м"яких запобіжних заходів не доведено.

Слідчий суддя відхиляє доводи клопотання про ухилення підозрюваного від слідства, суду, можливого не зявлення на виклики з мотивів перебування його у розшуку. Такі доводи слідчого спростовуються поясненнями слідчого даними в судовому засіданні, з яких вбачається, що підозрюваний на всі виклики старшого слідчого з"являвся своєчасно.

Крім цього, твердження слідчого про те, що підозрюваний може впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином не підтверджено, враховуючи й те, що з часу проведення досудового розслідування та на час вирішення клопотання, такі дії підозрюваним не вчинялась.

Окрім того, як слідує з матеріалів судового провадження, вина підозрюваного у вчиненні інших кримінальних правопорушень не доведена, твердження сторони обвинувачення про зворотне суперечить ст. 17 Конституції України (правовий принцип, за яким щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено вироком суду, який набрав законної сили).

Разом з тим, відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані у ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини,ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, запобіжний захід у виді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ходорковський проти Росії», при оцінці позбавлення свободи будь-кого суд не обмежується проголошеними видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними. Отже, коли єдиною підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є побоювання того, що підозрюваний зникне, до підозрюваного має бути застосовано інший запобіжний захід, якщо він зможе забезпечити достатні гарантії явки в суд (орган досудового розслідування), наприклад, через застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З огляду на викладене слідчий суддя прийшов до висновку про часткове задоволення клопотання відмовивши у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосування до підозрюваного більш м"якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 177, 179, 181, 183, 194 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, починаючи з 30.08.2024 року по 28.10.2024 року (включно).

Датою закінчення запобіжного заходу є 29.10.2024 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- заборонити цілодобово залишати житло - будинок АДРЕСА_1 ;

- прибувати до слідчого, прокурора чи слідчого судді/суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи слідчого суддю/суд про зміну місця свого проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзді в Україну.

Попередити підозрюваного, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення.

Ухвалу направити на виконання до відділення поліції №1 Берегівського РВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, який зобов`язаний поставити підозрюваного на облік, про що повідомити старшого слідчого ОСОБА_4 .

Працівникам відділення поліції №1 Берегівського РВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області з метою здійснення контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_5 , стосовно якого обраний запобіжний захід - домашній арешт, надається право з`являтися в житло цієї особи та вимагати надання усних, письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1