КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.ПОЛТАВИ
Справа №552/4982/24
Провадження № 1-кс/552/1798/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання начальника державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)» Північно Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції ОСОБА_3 про конфіскацію в дохід держави предметів, заборонених для користування та зберігання в слідчих ізоляторах,-

В С Т А Н О В И В :

Начальник державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)» Північно Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Полтави з клопотанням про конфіскацію в дохід держави предметів, заборонених для користування та зберігання в слідчих ізоляторах.

Посилається на те, що у ході загального обшуку, який проводився 28.03.2024 в камері №91 державної установи «Полтавська установа виконання покарань ( №23)» Північно Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, було виявлено та вилучено в потаємному місці, а саме схований в столі, мобільний телефон марки «Samsung» ( ІМЕІ: НОМЕР_1 ), який належав ув`язненому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким заборонено користуватися та зберігати при собі ув`язненим та засудженим.

Просив суд конфіскувати в дохід держави мобільний телефон марки «Samsung» ( ІМЕІ: НОМЕР_1 ) вилучений 28.03.2024 під час обшуку камери №91 державної установи «Полтавська установа виконання покарань ( №23)» Північно Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, який належав ув`язненому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судове засідання прокурор та начальник установи не з`явилися.

Відповідно до ст.107 КПК України фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

За нормами ст. 7 Закону України «Про попереднє ув`язнення», на яку посилається начальник установи в своєму поданні, режим у місцях попереднього ув`язнення, тобто порядок і умови тримання осіб, взятих під варту, та нагляду за ними з метою забезпечення попереднього ув`язнення, встановлюється цим Законом та іншими нормативними актами. Особи, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, підлягають обшуку, медичному огляду, дактилоскопуванню і фотографуванню; їх ознайомлюють з правами, обов`язками та вимогами режиму. Речі, які є при них, а також передачі і посилки, що надходять на їх ім`я, підлягають огляду, а листування - перегляду. Їм забороняється мати при собі гроші та цінні речі, а також предмети, не дозволені для зберігання в місцях попереднього ув`язнення. Вилучені у них при доставленні в місця попереднього ув`язнення гроші зараховуються на їх особові рахунки, а цінні речі і предмети здаються на зберігання; гроші та цінні речі, одержані шляхом обману під час перебування в місцях попереднього ув`язнення або джерело одержання яких не встановлено, передаються в доход держави за мотивованою постановою начальника установи для попереднього ув`язнення, санкціонованою прокурором, копія якої приєднується до особової справи особи, яка тримається під вартою.

Згідно з п. 6.4. Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, вилучені в ув`язнених або засуджених гроші та цінні речі і предмети, отримані шляхом обману під час тримання у СІЗО або власник яких не встановлений, передаються в дохід держави згідно з постановою начальника СІЗО про передачу заборонених для зберігання речей та предметів у дохід держави за формою згідно з додатком 14 до цих Правил, санкціонованою прокурором.

При цьому п. 6.5. зазначених Правил передбачено, що вилучення грошей, цінних речей та предметів у засуджених, щодо яких вироки набрали законної сили, проводиться відповідно до статей 59, 102 КВК.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що мобільний телефон марки «Samsung» ( ІМЕІ: НОМЕР_1 ), який було вилучено 28.03.2024 під час обшуку камери №91 державної установи «Полтавська установа виконання покарань ( №23)» Північно Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції дійсно є предметом, який заборонений для зберігання та користування особами, що утримуються в слідчих ізоляторах, тому він передається в дохід держави згідно з постановою начальника СІЗО, яка санкціонована прокурором.

З наданих до слідчого судді матеріалів вбачається, що постановою виконуючого обов`язки начальника державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)» Північно Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції ОСОБА_6 від 19.04.2024 року, яка санкціонована начальником відділу протидії порушення прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_7 , прийнято рішення про передачу в дохід держави мобільного телефону.

Із наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому належить, виявлений під час обшуку мобільний телефон, є особою, щодо якого прийнято рішення про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, він не є особою, стосовно якої вирок набрав законної сили.

За нормами ч. 7 ст. 102 КВК України, перелік і кількість предметів і речей, які засуджені можуть мати при собі, визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України. Зберігання засудженими при собі речей, а також предметів, які заборонено використовувати в колоніях, не допускається. Виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в колоніях, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол. За клопотанням начальника установи виконання покарання слідчий суддя розглядає питання про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого відповідно до положень розділу VIII Кримінального процесуального кодексу України.

Тобто, в силу норм ст. 102 КВК України та в порядку, визначеному розділом VІІІ КПК України, слідчим суддею може бути розглянуто питання про конфіскацію заборонених речей та предметів або про передачу їх на зберігання виключно щодо предметів та речей, які були вилучені у засудженого.

Оскільки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не є засудженим, в даному випадку слідчим суддею не можуть бути застосовані норми ст. 59 та ст. 102 КВК України.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що як нормами Закону України «Про попереднє ув`язнення», так і нормами КВК України та КПК України не віднесено до компетенції слідчого судді прийняття рішення про передачу виявлених та вилучених в особи, щодо якої прийнято рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та яка не є засудженим, заборонених предметів в дохід держави.

Тому в задоволенні клопотання начальника державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)» Північно Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції ОСОБА_3 про конфіскацію в дохід держави предметів, заборонених для користування та зберігання в слідчих ізоляторах необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 59, 102, 107 КВК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання начальника державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)» Північно Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів до Полтавського апеляційного суду з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1