Справа № 405/6867/24
провадження № 1-кс/405/2918/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2024 м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому клопотання прокурора у кримінальному провадженні Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000090 від 18.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

встановив:

прокурор у кримінальному провадженні Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з вказаним вище клопотанням, в обгрунтування якого зазначив, що слідчим відділом УСБУ в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000090 від 18.07.2024 за ч.2 ст.111 КК України, відповідно до якого громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючи поблизу об`єктів критичної інфраструктури та військових об`єктів, після початку повномаштабного вторгнення рф в Україну, проявляє необгрунтований інтерес до їх функціонування, здійснює фотофіксацію та збір інформації щодо їх захищеності, переміщення військової техніки, а також наявності в регіоні нових підрозділів ЗСУ та місць розташування блокпостів. Вказану інформацію ОСОБА_4 передає невстановленим особам, які можливо причетні до діяльності спецслужб рф.

09.10.2024 в ході обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено речі, які можуть бути використані як докази, як під час досудового розслідування так і під час судового розгляду даного кримінального провадження, саме: мобільний телефон «Samsung Galaxy A7», моделі SM-A750Fn/DS, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , банківські картки з номерами НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , які упаковано згідно правил пакування, скріплено підписами понятих, учасників та слідчого.

Вилучені речі мають суттєве значення для об`єктивного, повного і всебічного проведення досудового розслідування, встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення та мати доказове значення для доведеності вини осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Так, вказані речі являються речовим доказами у кримінальному провадженні, оскільки містять на собі докази фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З метою збереження, запобігання можливості приховування майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження на вказані речові докази, а саме вилучені у встановленому кримінальним процесуальним кодексом порядку речі необхідно накласти арешт.

Підстави і мета відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна:

Ч. 2 ст. 93 КПК України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Прокурор у судове засідання не з`явився. Слідча надала до суду заяву, відповідно до якої розгляд даного клопотання просила здійснити без її участі.

Захисник та підозрюваний у судове засідання також не з`явилися, причини неявки не повідомили.

Клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання (ч.1 ст. 172 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Отже, враховуючи норми вказаних вище статей КПК України слідчий суддя ухвалив здійснити розгляд даного клопотання відповідно до наявних матеріалів.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.

Встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючи поблизу об`єктів критичної інфраструктури та військових об`єктів, після початку повномаштабного вторгнення рф в Україну, проявляє необгрунтований інтерес до їх функціонування, здійснює фотофіксацію та збір інформації щодо їх захищеності, переміщення військової техніки, а також наявності в регіоні нових підрозділів ЗСУ та місць розташування блокпостів. Вказану інформацію ОСОБА_4 передає невстановленим особам, які можливо причетні до діяльності спецслужб рф.

09.10.2024 в ході обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено речі, які можуть бути використані як докази, як під час досудового розслідування так і під час судового розгляду даного кримінального провадження, саме: мобільний телефон «Samsung Galaxy A7», моделі SM-A750Fn/DS, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , банківські картки з номерами НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , які упаковано згідно правил пакування, скріплено підписами понятих, учасників та слідчого.

Вилучені речі мають суттєве значення для об`єктивного, повного і всебічного проведення досудового розслідування, встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення та мати доказове значення для доведеності вини осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Так, вказані речі являються речовим доказами у кримінальному провадженні, оскільки містять на собі докази фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З метою збереження, запобігання можливості приховування майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження на вказані речові докази, а саме вилучені у встановленому кримінальним процесуальним кодексом порядку речі необхідно накласти арешт.

Підстави і мета відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна:

Ч. 2 ст. 93 КПК України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Отже, під час розгляду клопотання про арешт майна, слідчим суддею не встановлено негативних наслідків арешту майна та зазначається, що такі обмеження є пропорційними меті, заради досягнення якої застосовується такий арешт, оскільки він пов`язаний з втручанням у право особи на власність, що є складовою права на мирне володіння своїм майном (передбачене у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Більш того, на переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права особи, оскільки є необхідним і пропорційним до законної мети, що переслідується - нагальної суспільної потреби у протидії кримінальним правопорушенням.

Беручи до уваги зазначене, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 369-372 КПК України,

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на речі, вилучені 09.10.2024 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон «Samsung Galaxy A7», моделі SM-A750Fn/DS, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , банківські картки з номерами НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 .

Заборонити користуватись та розпоряджатись вказаним майно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_5