Справа № 446/1061/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2024 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

прокурора ОСОБА_4 ,;

обвинуваченого ОСОБА_5 ;

потерпілої ОСОБА_6 ;

представниці потерпілої ОСОБА_7 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.04.2024 за №0000044 за обвинуваченням:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Чемеринці, Перемишлянського району, Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , із професійно-технічною освітою, тимчасово не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 10 березня 2024 року приблизно о 20:00 год., знаходячись в коридорі другого поверху багатоквартирного будинку, а саме біля вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 , достовірно знаючи про те, що здоров`я будь-якої людини рівною мірою охороняється законом, протиправне посягання на нього є кримінально караним, під час конфлікту, на ґрунті неприязних відносин із його сусідкою ОСОБА_6 , маючи умисел направлений на завдання фізичного болю останній, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, бажаючи їх настання, в той час коли ОСОБА_6 знаходилась у лежачому положенні на підлозі, завдав їй побоїв нанісши два удари своєю ногою в ділянку сідниць та один удар ногою в спину, тим самим завдавши останній фізичну біль і не спричинивши тілесних ушкоджень.

Після чого, в цей же день, приблизно о 20:45 год., ОСОБА_5 продовжуючи свій протиправний умисел направлений на завдання фізичного болю ОСОБА_6 , знаходячись на сходах другого поверху багатоквартирного будинку, що за адресою: АДРЕСА_4 , під час конфлікту, на ґрунті неприязних відносин з ОСОБА_6 , завдав їй побоїв нанісши один удар своєю рукою в ділянку голови ззаду та три удари рукою в спину, тим самим завдавши останній фізичну біль і не спричинивши тілесних ушкоджень.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КК України - умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 своєї вини у пред`явленому обвинуваченні не визнав повністю. Пояснив, що дійсно ввечері 10.03.2024 у будинку, де він проживає почув галас та побачив, що на сходовій клітці будинку сварилися його цивільна дружина ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , її мама ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , які сильно кричали. Після цього, він підійшов, забрав дружину і завів її додому де вона йому повідомила, що сварка між вказаними особами відбулась через гілки дерева, які зрізала ОСОБА_6 . Вказує, що не заперечує своє перебування під час конфлікту, однак будь-яких фізичних контактів з ніким він не мав, жодних ударів не наносив, нікого не чіпав, лише забрав цивільну дружину, зокрема для уникнення продовження конфлікту.

Незважаючи на таку позицію обвинуваченого, який своєї вини не визнав у пред`явленому йому обвинуваченні в повній мірі, суд вважає, що його винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України доведена зібраними та дослідженими по справі доказами.

Так, допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що вона неодноразово просила обвинуваченого та його цивільну дружину зрізати гілки дерева, які перешкоджали їй належним чином користуватись її балконом у квартирі, однак вони не брали її слова до уваги. 10.03.2024 вона вирішила самостійно зрізати гілки, які обрізала приблизно з 19:00 по 20:30 год. Після цього, перебуваючи у своїй квартирі, вона почула як хтось сильно стукає у її двері та відкривши їх, побачила дружину обвинуваченого ОСОБА_8 , яка одразу ж почала її бити, тягнути за волося, на сходову клітку. Одразу ж, ОСОБА_8 покликала обвинуваченого, який прийшовши почав бити її обома ногами по сідницях, таких ударів було декілька. Через деякий час обвинувачений продовжив бити її кулаками по плечах та голові. Все вищевказане бачили її мама та ОСОБА_10 . Після цього, вона викликала поліцію, які направили її знімати побої. Зазначає, що після протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_5 , вона дуже погано себе почувала.

Допитана судом свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що 10.03.2024 її дочка ОСОБА_6 на території будинку де вони проживають зрізала гілки дерев, які їм заважали. Згодом був стук у двері, дочка пішла відкривати, там була ОСОБА_8 , яка одразу ж потягла ОСОБА_6 за волосся на коридор. Вона бачила, як її донька впала на сходову клітку, а обвинувачений ОСОБА_5 , який прийшов дещо згодом, почав наносити їй удари ногами по сідницях та плечах, а потім наніс їй декілька ударів кулаками по голові і плечах. Причому свідок вказала, що присутня на місці події сусідка ОСОБА_10 , яку вона викликала, почала розбороняти конфлікт, однак це не дуже допомогло. Обвинувачений з його дружиною звинувачували ОСОБА_6 в тому, що вона зрізала гілки дерева, яке вони посадили. Вказує, що після нанесення обвинуваченим ударів, ОСОБА_6 тривалий час погано себе почувала.

Допитаний судом свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що 10.03.2024 він перебував на службі в поліції, обслуговуючи Новояричівську ОТГ. У цей день, поступило повідомлення про сварку між сусідами, який відбувається по АДРЕСА_4 . На вказаний виклив, він з колегою приїхав десь о 21:00 год., де їх зустріла потерпіла ОСОБА_6 та повідомила про сварку з сусідами 1 поверху щодо зрізу гілок дерева. Вказує, що ОСОБА_6 була у збудженому стані, запросила їх пройти у квартиру, де він побачив почервоніння на її обличчі. Після цього, ОСОБА_6 показала їм жмут волосся з її голови на наявні синці і вказала, що її дуже болить голова, яка викликає рвоту. Зазначає, що приїхавши за повідомленням, то на вулиці бачив ОСОБА_8 та ОСОБА_5 . За вказаним адресом, він перебував приблизно годину часу, за яку поговорив зі свідками події, однак що такі говорили не пам`ятає, оскільки всі були дуже емоційними.

Свідок ОСОБА_10 , яка допитана судом, пояснила, що 10.03.2024 вона перебувала у своїй квартирі та їй зателефонувала ОСОБА_6 , яка попросила винести з нею гілки. Після цього, приблизно о 21:00 год. вечора, їй подзвонила мама потерпілої ОСОБА_6 і сказала, що її доньку побили. Прийшовши до помешкання потерпілої, вона побачила, що ОСОБА_6 має червоні плями на обличчі і вирване волосся. Згодом, вони почули сильний стук у двері, ОСОБА_6 пішла відкривати. Вона одразу ж вийшла за ОСОБА_6 , де побачила як ОСОБА_8 тягне останню за волосся. Після цього, прибув обвинувачений ОСОБА_5 , та відштовхнувши її, вдарив ОСОБА_6 по голові і хребті правою рукою, однак куди саме бив обвинувачений, вона добре не пригадує. Вказує, що забравши ОСОБА_6 до хати, ОСОБА_5 , наніс потерпілій ще один удар рукою в хребет і вона закрила двері. Після цього, ОСОБА_6 почала скаржитись на сильні болі в голові і вони всі разом чекали на приїзд поліції. Щодо нанесення ОСОБА_5 ударів ногами по ОСОБА_6 , то цього вона не бачила.

Допитана судом свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що 10.03.2024, приблизно о 20:00 год. вона прийшла сваритися із сусідкою ОСОБА_6 , а обвинувачений ОСОБА_5 почувши крик в будинку, прийшов та забрав її, і вони разом пішли до дому. Зазначила, що під час даного конфлікту, ніхто нікому не завдавав тілесних ушкоджень. Вона точно бачила, що обвинувачений не завдавав ударів ОСОБА_6 . Під час конфлікту була вона, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 її мама ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено таке.

Так, відповідно до письмової заяви ОСОБА_6 від 17.04.2024, яка зареєстрована у інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» 17.04.2024 за №1561, у такій ОСОБА_6 просить притягнути до кримінальної відповідальності за ст. 126 КК України її сусіда ОСОБА_5 , який під час конфлікту наніс їй 2 удари своєю ногою в ділянку сідниць та один удар ногою в спину, після чого 1 удар кулаком своєї руки в ділянку голови ззаду та 3 удари рукою в спину, чим завдав їй фізичну біль, однак тілесних ушкоджень не спричинив (а.с.29).

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у даному кримінальному провадженні доводиться, що воно розпочате 17.04.2024 СД ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області за ч. 1 ст. 126 КК України (а.с. 28).

Висновком експерта №22/2024 від 11.03.2024 встановлено, що у потерпілої ОСОБА_6 при судово-медичній експертизі було виявлено: один синець в правій навколоорбітальній ділянці, один синець на лівій виличній ділянці, два синці на правому стегні, що виникли по механізму ударів від дії тупого предмету (предметів), індивідуальні особливості контактуючої поверхні якого не відобразились, яким, зокрема могли бути кулак руки, ноги у взутті та інші сторонні предмети та може відповідати вказаному часу та обставинам винекнення, на які вказує потерпіла, а саме виникнення побиття 10.03.2024 та відноситься до легких тілесних ушкоджень. Встановлено не менше чотирьох точок прикладання травмуючої сили. Виявлені тілесні ушкодження не є характерними для винекнення внаслідок падіння на площину з прискоренням чи без такого (а.с.33).

Як видно з консультативних висновків спеціаліста від 11.03.2024 ОСОБА_6 зверталася за медичною допомогою до лікарської установи ВП «Лікарня Святого Пантелеймона» де, було констатовано забій м`яких тканин тулуба та виличної ділянки зліва, параорбітальної ділянки справа, садно щічної ділянки справа (а.с.34-35).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 18.04.2024 та відеозаписом його проведення доводиться, що свідок ОСОБА_10 розповідає про обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 та на статисті відтворює механізм нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_6 (а.с.43-45).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 18.03.2024 та відеозаписом його проведення доводиться, що потерпіла ОСОБА_6 повідомляє про обставини спричинення їй тілесних ушкоджень обвинуваченим та на статисті відтворює механізм нанесення їй тілесних ушкоджень (а.с.46-48).

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України доведена повністю, а його дії необхідно кваліфікувати, як умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Так судом встановлено з показів свідків та потерпілої, що такі побої були спричинені ОСОБА_6 діями ОСОБА_5 10.03.2024 в коридорі другого поверху багатоквартирного будинку, а саме біля вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 .

Вказані покази потерпілої ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 є логічними, послідовними та узгоджуються з дослідженими під час розгляду справи докази.

На переконання суду, письмові докази у справі, а саме протоколи проведення слідчого експерименту також вказують на те, що 10.03.2024 мала місце подія, під час якої ОСОБА_5 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_6 .

Суд не бере до уваги покази свідка ОСОБА_8 , яка вказала у судовому засіданні, що обвинувачений не завдавав жодних тілесних ушкоджень потерпілій, оскільки ОСОБА_8 є цивільною дружиною обвинуваченого, а також обвинувачується у вчиненні іншого кримінального правопорушення відносно потерпілої у той самий час та місці. Тому, такі покази свідка ОСОБА_8 суд оцінює критично і не бере їх до уваги.

Оцінюючи покази обвинуваченого, який свою вину заперечив з підстав відсутності доказів нанесення ним тілесних ушкоджень, суд дійшов висновку, що такі спрямовані на уникнення від відповідальності за вчинене, оскільки іншого логічного розвитку подій ніж те, яке описане у обвинуваченні судом не встановлено, а тому суд вважає, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинене і обвинувачений є винним у вчиненні цього кримінального правопорушення, що відповідає стандарту доведення поза розумним сумнівом.

При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Також суд враховує загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, а саме призначення покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно положень Загальної частини цього Кодексу та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом, у відповідності до ст. 66 КК України не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом, у відповідності до ст. 67 КК України не встановлено.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд бере до уваги, що він раніше не судимий, на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває, за місцем проживання скарг на нього не надходило, непрацюючий.

При таких обставинах, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно призначити в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 85,00 грн., оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено

Запобіжний захід не обирався.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України,

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень нуль копійок).

Речові докази: світлокопії матеріалів кримінального провадження №0000032 від 11.03.2024, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України залишити при матеріалах кримінального провадження №0000044 від 17.04.2024.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок ухвалено в нарадчій кімнаті 22.11.2024.

Суддя ОСОБА_1