Справа № 206/3830/24
Провадження № 1-кс/206/794/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Луганській області підполковника поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001463 від 01 травня 2023 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовано тим, що в період часу з липня 2022 року на базі Лисичанського ліцею № 4 Сєвєродонецького району Луганської області розташованого за адресою: Луганська область, Сєвєродонецький район, м. Лисичанськ, вул. Жовтнева, 271, розпочало свою діяльнсть так зване «Государственное бюджетное общеобразовательное учреждение луганской народной республики «Лисичанская средняя школа № 4» (мовою оригіналу).

У липні 2022 року, більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилось можливим, ОСОБА_5 , будучи громадянкою України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії проти України, яка розпочалась приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, керуючись ідеологічними та корисливими мотивами, спрямованими на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, перебуваючи на території м. Лисичанська Лисичанської міської територіальної громади Луганської області, маючи умисел на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти та реалізуючи його, вступила в злочинну змову з представниками окупаційної влади російської федерації та так званої «луганської народної республіки», та отримавши від них пропозицію на зайняття посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій щодо організації освітнього процесу в закладі освіти окупаційної влади в м. Лисичанську Лисичанської міської територіальної громади Луганської області, а саме - «директора т.зв. державного бюджетного загальноосвітнього закладу ЛНР «Лисичанська середня школа № 4», розташованої за адресою: Луганська область, Сєвєродонецький район, м. Лисичанськ, вул. Жовтнева, 271, в порушення вимог Конституції та Законів України добровільно, умисно погодилася на вказану пропозицію.

Згідно з положеннями ст. 2 Закону України «Про освіту» законодавство України про освіту ґрунтується на Конституції України, Законах України, інших актах законодавства у сфері освіти і науки та міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку. Засадами державної політики у сфері освіти та принципами освітньої діяльності є: верховенство права; нерозривний зв`язок із світовою та національною історією, культурою, національними традиціями; гуманізм; демократизм; єдність навчання, виховання та розвитку; виховання патріотизму, поваги до культурних цінностей Українського народу, його історико-культурного надбання і традицій; формування усвідомленої потреби в дотриманні Конституції та законів України, нетерпимості до їх порушення; формування поваги до прав і свобод людини, нетерпимості до приниження її честі та гідності, фізичного або психологічного насильства, а також до дискримінації за будь-якими ознаками; формування громадянської культури та культури демократії (ст. 6 Закону).

Відповідно до вимог частини 1 статті 7 Закону України «Про освіту» мовою освітнього процесу в закладах освіти є державна мова. Держава гарантує кожному громадянинові України право на здобуття формальної освіти на всіх рівнях (дошкільної, загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої), а також позашкільної та післядипломної освіти державною мовою в державних і комунальних закладах освіти.

Частиною 2 статті 7 Закону України «Про освіту» передбачено, що заклади освіти забезпечують обов`язкове вивчення державної мови.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про освіту» освіта є державним пріоритетом, що забезпечує інноваційний, соціально-економічний і культурний розвиток суспільства.

Статтею 1 Закону України «Про повну загальну середню освіту» визначено, що державні стандарти повної загальної середньої освіти - документи, що визначають загальні обсяги навчального навантаження здобувачів початкової, базової середньої, профільної середньої освіти, вимоги до їх компетентностей і до згрупованих за відповідними освітніми галузями обов`язкових результатів навчання, яких вони мають досягти на відповідному рівні повної загальної середньої освіти.

Державним стандартом початкової освіти, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України 21 лютого 2018 року № 87 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 липня 2019 року № 688) передбачено, що метою початкової освіти є всебічний розвиток дитини, її талантів, здібностей, компетентностей та наскрізних умінь. До ключових компетентностей, серед іншого належать: вільне володіння державною мовою, спроможність діяти як відповідальний громадянин та брати повноцінну участь у громадському та суспільному житті, спираючись на критичне оцінювання основних подій національної, європейської та світової історії, а також повагу до прав людини та верховенства права, цінування культурного розмаїття різних народів та ідентифікацію себе як громадянина України.

Також, Державним стандартом базової середньої освіти, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 року № 898, визначено, що метою базової середньої освіти є розвиток природних здібностей, інтересів, обдарувань учнів, формування компетентностей, необхідних для їх соціалізації та громадянської активності, виховання відповідального, шанобливого ставлення до родини, суспільства, навколишнього природного середовища, національних та культурних цінностей українського народу. Реалізація мети базової середньої освіти ґрунтується на таких ціннісних орієнтирах, як формування в учнів активної громадянської позиції, патріотизму, поваги до культурних цінностей українського народу, його історико-культурного надбання і традицій, державної мови, плекання в учнів любові до рідного краю.

Так, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_5 , використовуючи отримані повноваження «директора государственного бюджетного общеобразовательного учреждения луганской народной республики «Лисичанская средняя школа № 4» (мовою оригіналу) спланувала, підготувала та організувала освітній процес, у школі, у відповідності до вимог законодавства про освіту країни-агресора, а саме федерального закону «об образовании в российской федерации», із повним виключенням з освітнього процесу вимог до обов`язкових результатів навчання, визначених державними стандартами повної загальної середньої освіти України», який повністю суперечить меті як початкової так і базової середньої освіти в Україні та який формуватиме знання, інші компетентності та світогляд здобувачів освіти спрямовані на возвеличення російської федерації та так званої «луганської народної республіки», її історичної ролі, викривлення свідомості та ставлення учнів до історичних подій, що відбулися, та відповідно заперечення існування культурних цінностей українського народу, його історико-культурних надбань і традицій, української мови, що має своєю кінцевою метою збуджувати агресію та ненависть до України.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 та території м. Лисичанська Лисичанської міської територіальної громади Луганської області за адресою: Луганська область, Сєвєродонецький район, м. Лисичанськ, вул. Жовтнева, 271 , на матеріальній базі Лисичанського ліцею № 4 Сєвєродонецького району Луганської області, для здійснення освітньої діяльності за стандартами та законодавством російської федерації і так званої «луганської народної республіки», 13.02.2023 перереєструвала вищевказаний освітній заклад на «государственное бюджетное общеобразовательное учреждение луганской народной республики «Лисичанская средняя школа № 4» (мовою оригіналу). Вказаний заклад не належить до освітніх закладів, уповноважених надавати освітні послуги на території Лисичанської міської територіальної громади Луганської області.

Частина 2 статті 2 «Федерального закона от 29.12.2012 N 273-ФЗ (ред. от 17.02.2023) «Об образовании в Российской Федерации…»» (мовою оригіналу) (далі закон) встановлює поняття «федерального государственного образовательного стандарта», а саме - «сукупність обов`язкових вимог до освіти певного рівня та/або до професії, спеціальності і напряму підготовки, затверджених в залежності від рівня освіти федеральним органом виконавчої влади, що здійснює функції з розробки та реалізації державної політики та нормативно-правового регулювання у сфері загальної освіти, або федеральним органом виконавчої влади, що здійснює функції з розробки та реалізації державної політики та нормативно-правового регулювання у сфері вищої освіти».

Відповідно до ч.1 ст. 4 вищезазначеного закону, відносини у сфері освіти регулюється конституцією російської федерації, цим законом, а також іншими федеральними законами, нормативно-правовими актами суб`єктів російської федерації, що регулюють відносини у сфері освіти.

Згідно ч.4 ст. 4, норми, що регулюють відносини у сфері освіти і містяться в інших федеральних законах та інших нормативно правових актах рф, законах та інших правових актах суб`єктів рф, правових актах місцевого самоврядування, повинні відповідати цьому федеральному закону. У випадку невідповідності норм, що регулюють відносини у сфері освіти і містяться в інших федеральних законах та інших нормативно правових актах рф, законах та інших правових актах суб`єктів рф, правових актах місцевого самоврядування застосовуються норми цього федерального закону.

Відповідно до ч. 7 ст. 4 закону дія законодавства розповсюджується на усі організації, які здійснюють освітню діяльність на території рф.

Положеннями статті 11 даного закону встановлено, що «федеральные государственные образовательные стандарты» містять в собі вимоги щодо структури, умов реалізації та результатів засвоєння «основних» освітніх програм.

Положеннями статті 11 цього закону встановлено, що «до основних освітніх програм відносяться основні загальноосвітні програми - освітні програми дошкільної освіти, освітні програми початкової загальної освіти, освітні програми основної загальної освіти, освітні програми середньої загальної освіти. Організації, що здійснюють освітню діяльність по маючим державну акредитацію освітнім програмам початкової загальної, основної загальної, середньої загальної освіти розробляють освітні програми у відповідності до «федеральных государственных образовательных стандартов» і відповідних федеральних основних загальноосвітніх програм».

Згідно ст. 26 закону управління освітньою організацією здійснюється у відповідності з законодавством рф, з урахуванням особливостей, встановлених цим законом.

Єдино осібним виконавчим органом освітньої організації являється керівник освітньої організації (ректор, директор, завідувач, начальник чи інший керівник), який здійснює поточне керівництво діяльністю освітньої організації.

Задля реалізації злочинного умислу щодо впровадження стандартів освіти держави-агресора, в учбовому закладі ОСОБА_5 у березні 2023 року, більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилось можливим ,прийняла участь в семінарі для директорів шкіл та заступників директорів шкіл по учбово-виховній роботі «Педагоги и наставники взаимодействие и перпективы" (мовою оригіналу), який відбувся на підтримку держави-агресора, захід проводився виключно російською мовою, на заході використовувалась символіка рф.

Приблизно на початку липня 2023 року, більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилось можливим, ОСОБА_5 прийняла участь у зустрічі з керівником волонтерського руху республіки татарстан рф, «Вместе мы можем больше» (мовою оригіналу) та в.о. глави Адміністрації Лисичанська лнр ОСОБА_6 , під час якої отримала від них гуманітарну допомогу у вигляді підручників російською мовою та літератури російського виробництва, задля здійснення освітньої діяльності за стандартами та законодавством російської федерації і так званої «луганської народної республіки».

Крім того, ОСОБА_5 , діючи з особистих та ідеологічних мотивів, приблизно влітку 2023 року, більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилось можливим, надала інтерв`ю засобам масової інформації рф «нтв» щодо початку учбового процесу та відкриття шкіл у м. Лисичанську з 01 вересня 2023 року.

З метою продовження реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , діючи з особистих та ідеологічних мотивів, приблизно на початку грудня 2023 року, більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилось можливим, прийняла участь у зустрічі з керівником фонду «Ридовка Помогает!» (мовою оригіналу), м. калуга калузької області рф, під час якої отримала від них передану гімназією № 24 м. калуга калузької області рф, гуманітарну допомогу у вигляді методичних рекомендацій задля адаптації учбового процесу під систему освіти рф та підручників російською мовою та літератури російського виробництва, задля здійснення освітньої діяльності за стандартами та законодавством російської федерації і так званої «луганської народної республіки».

Так, ОСОБА_5 висловлюється на підтримку дій окупаційної влади та вчиняє дії, спрямовані на впровадження стандартів освіти держави-агресора у вищевказаному закладі, здійснює загальне керівництво роботою вказаного закладу та управління ним; відповідає за організацію навчального процесу, який здійснюється російською мовою за стандартами та законодавством рф і так званої «лнр», у відповідності з якими складаються навчальні плани, викладання навчальних дисциплін та оцінювання знань усупереч державним стандартам освіти України та типовим навчальним програмам, рекомендованим Міністерством освіти і науки України (не викладаються базові (обов`язкові) навчальні дисципліни, та, водночас, викладаються ті, що не передбачені державними стандартами освіти України), за навчальними підручниками, отриманими від представників окупаційної адміністрації держави-агресора; вчиняє дії спрямовані на загальне застосування російської мови, як офіційної, що суперечить вимогам ст. 10 Конституції України, ст. ст. 6, 9, 21 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», ст. ст. 7, 12 Закону України «Про освіту», ст. ст. 5, 44 Закону України «Про повну загальну середню освіту», а також на території і в приміщеннях Лисичанського ліцею № 4 Сєвєродонецького району Луганської області, де почало функціонувати «государственное бюджетное общеобразовательное учреждение луганской народной республики «Лисичанская средняя школа № 4» (мовою оригіналу), розміщено символіку рф.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні громадянином України дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримала в повному обсязі з наведених у ньому підстав.

Вислухавши доводи прокурора, дослідивши надані стороною обвинувачення письмові матеріали до клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В провадженні ГУНП в Луганській області знаходиться кримінальне провадження №0001463 від 01 травня 2023 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 111-1 КК України.

16 липня 2024 року ОСОБА_5 вручено повідомлено про підозру в порядку ст. ст. 111, 135, 278 КПК України шляхом опублікування повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» № 143 ( 7803 ) від 16 липня 2024 року , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

23 липня 2024 року постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Луганській області ОСОБА_3 підозрювану ОСОБА_5 оголошено у розшук.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року №309 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за №1668/39004, вся територія м. Лисичанськ Сєвєродонецького району Луганської області є тимчасово окупованою територією України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У силу ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий; а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначених у клопотанні ризиків.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю, що наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Клопотання та матеріали, надані слідчим дійсно свідчать про реальне існування ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за яке передбачена за ч. 1 ст. 111-1 КК України.

Так, існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується, зокрема, тяжкістю покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, в якому вона підозрюється, вагомість наявних достатніх доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, неприбуття на виклик до слідчого шість разів поспіль, у свою чергу не повідомивши орган досудового розслідування про неможливість прибути. Також необхідно врахувати спосіб вчинення злочину - дії вчинені умисно, знаходиться на окупованій території, що з великою долею ймовірності спонукатиме її до втечі у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Так, ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення злочину, переховується від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території Луганської області, що підтверджується зібраними матеріалами.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2011 року зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується, зокрема, тим, що підозрювана ОСОБА_5 до теперішнього часу перебуває в м. Лисичанськ Луганської області, на території якого продовжує діяльність, а саме впроваджує стандарти освіти держави-агресора у закладах освіти на тимчасово окупованій території.

Слідчий суддя, окрім цього, враховує характер кримінального правопорушення, яке має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, практику Європейського суду з прав людини - п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку в залежності від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

Слідчим суддею встановлено, що запобігання ризикам переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, вчинення нових злочинів становить суспільний інтерес. Цей інтерес має превалююче значення та виправдовує обрання підозрюваній запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Той факт, що підозрювана ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України підтверджується показами свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .. ОСОБА_13 а також протоколами оглядів публікації у Всесвітньої мережі Інтернет.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є одним з різновидів запобіжних заходів.

Згідно з ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку, що в даному випадку прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що підозрювана ОСОБА_5 дійсно перебуває на тимчасово окупованій території України, а тому клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, підлягає задоволенню.

Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 196, 205-206, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Луганській області підполковника поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001463 від 01 травня 2023 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України - задовольнити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

На підставі ч. 6 ст. 193 КПК України розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою після затримання підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не пізніше як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1