Справа № 126/1816/22
Провадження № 1-в/541/126/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 рокум.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

начальника Миргородського МС ФДУ «Центр пробації» ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Миргородського міського сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області про приведення вироку Бершадського районного суду Вінницької області від 08 травня 2024 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мосток, Могилівського району, Могилівської області, Білорусія, громадянин України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, інваліда І групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого за ч. 3 ст. 185 КК України, у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-IX, -

В С Т А Н О В И В:

11.09.2024 року начальник Миргородського міського сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_4 звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з поданням про приведення вироку Бершадського районного суду Вінницької області від 08 травня 2024 року відносно ОСОБА_5 у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024.

На обґрунтування подання вказав, що з 24.06.2024 року на обліку Сектору перебуває засуджений звільнений від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_5 .

Відповідно до вироку Бершадського районного суду Вінницької області від 08 травня 2024 року, засуджений ОСОБА_5 09.02.2018 року вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України за ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення. Вартість викраденого майна згідно вироку суду становить 642 грн. 50 коп.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону. У зв`язку з наведеним, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, орган пробації просить привести вирок суду у відповідність до вимог закону.

У судовому засіданні представник Миргородського міського сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області подання підтримала і просила його задовольнити.

ОСОБА_5 також підтримав подання.

Прокурор проти задоволення подання не заперечував.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши доводи, що викладені в поданні, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом установлено, що вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 08 травня 2024 року ОСОБА_5 визнано винуватим за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік. На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання (а.с. 3-4).

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року (далі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, внесені зміни до ст. 51 КУпАП, яка передбачає відповідальність за дрібне викрадення чужого майна.

Отже, згідно із ч.1 ст.51 КУпАП, в новій редакції, дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тоді як частиною 2 цієї норми передбачено, що дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із ч. 1 ст. 51 КУпАП, в редакції станом на 09.08.2024, дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до п. 5 підрозділу І Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

За змістом п. 169.1.1. ст. 169 Перехідних положень Податкового кодексу України сума податкової соціальної пільги дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2018 року становить 1762,00 гривні.

Відповідно до Постанови Об`єднаної палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21, Закон №3886-ІХ, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом №3886-ІХ, мають зворотну дію в часі.

Отже, з урахуванням внесених змін до КУпАП, для кваліфікації крадіжки у 2018 році за нормами КК України, розмір збитку мав становити 1762,00 грн.

За змістом вироку Бершадського районного суду Вінницької області від 08 травня 2024 року засуджений, 09.02.2018 вчинив крадіжку майна на суму 642,50 грн. Ця сума є меншою за розмір, з якого відповідно Закону №3886-ІХ та положень Податкового кодексу настає кримінальна відповідальність, а саме 1762,00 грн, а тому за вказаним злочином на підставі ч. 2 ст. 74 КК України засуджений підлягає звільненню від покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно із ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

На пiдставi ст. 58 Конституції України, ст.5, ч. 2 ст.74 КК України, Закону України № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст.ст.372,376, 537,539 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Подання начальника Миргородського міського сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_4 про приведення вироку Бершадського районного суду Вінницької області від 08 травня 2024 року відносно ОСОБА_5 у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024, - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_5 від покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, призначеного вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 08 травня 2024 року, у зв`язку з усуненням законом караності діянь.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя:ОСОБА_1