В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року Солом`янський районний суд м.Києва

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Києві кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000191 від 07.01.2018 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Києва,громадянина України,зареєстрований в

АДРЕСА_1 ,проживає в

АДРЕСА_2 , не судимого в силу ст.89КК України ,-

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.125 ч.1 КК України ,

за участю прокурора - ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

в с т а н о в и в :

07.01.2018 біля 00.30. у обвинуваченого ОСОБА_6 ,який перебуваючи на сходинковому майданчику між квартирами АДРЕСА_3 , в ході раптово виниклих неприязних відносин з потерпілою ОСОБА_5 виник умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень останній.

Реалізуючи свій умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_6 кулаком правої руки наніс декілька ударів в область голови ОСОБА_5 .

В результаті вказаних неправомірних дій, ОСОБА_6 відповідно до висновку експерта судово-медичної експертизи №65 від 23.0.7.2018 спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синців в лівій виличній ділянці та в ділянці підборіддя по серединній ліній, садно на верхній повіці лівого ока у зовнішнього кута з переходом у виличну ділянку,які утворились внаслідок дії тупого предмету та відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 не визнав себе винуватим.

Вказав,що дійсно 07.01.2018 р. він зі своєю сім`єю знаходився в квартирі АДРЕСА_4 та дивились телевізор. У двері подзвонили, відчинивши побачив сусідку ОСОБА_5 ,яка стала кричати та намагатись увірватись у його квартиру, вдарити його.Він не хотів,щоб вона заходила і просто виштовхнув її в коридор.

Однак обвинувачений стверджував,що потерпілій не наносив жодних ударів,остання сама вдарилась об двері,коли їх намагалась утримувати. Тому вказав,що не визнає цивільного позову та просив його виправдати.

Не дивлячись на таку позицію обвинуваченого,суд приходить до висновку,що його винуватість знайшла своє підтвердження зібраними по провадженню доказами.

Потерпіла ОСОБА_5 в суді пояснила,що в ніч на 07.01.2018 р. вона перебувала разом зі своєю сім`єю вдома за адресою : АДРЕСА_5 .

Після 23.00 у сусідній квартирі АДРЕСА_6 дуже гучно звучала музика. Вона сходила до квартири та зробила зауваження дружині обвинуваченого, але після цього музика стала звучати ще голосніше.Вона повторно підійшла до квартири АДРЕСА_6 ,постукала і двері відчинив обвинувачений ОСОБА_6 ,якого вона також попрохала зробити музику тихіше, оскільки вже пізній час. Однак, обвинувачений розлютився, став лаятись на її адресу нецензурно, схопив її за шию та вдарив по голові, почав штовхати. Її чоловік та донька, а також сусід з квартири АДРЕСА_7 , вийшли на галас, намагались втрутитись та заспокоїти обвинуваченого. Обвинувачений був в стані алкогольного сп`яніння, дуже агресивним і намагався зайти до них у квартиру, але вони змогли зачинити свої двері. Після того вона викликала працівників поліції, однак коли вони прибули,то обвинувачений вже був відсутній у квартирі.

Вона проходила медичне освідування, в неї були травми в районі лівої частини голови. Також потерпілою був заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1730 гривень,які нею були витрачені на проведення консультацій з лікарями, через погіршення стану свого здоров`я.

Заявлені вимоги і щодо відшкодування моральної шкоди в сумі 100 000 гривень за перенесений стрес та фізичні страждання.

Свідок ОСОБА_8 в суді пояснив,що потерпіла ОСОБА_5 його дружина. В ніч з на 07.01.2018 року вони перебували в квартирі АДРЕСА_8 . Після 24.00 він прокинувся від того, що в сусідній квартирі дуже голосно звучала музика. Його дружина пішла до сусідів та попросила виключити музику, але вони ще гучніше її зробили. Вони з дружиною разом вийшли до коридору та постукали у двері сусіда -обвинуваченого ОСОБА_6 . Той відчинив двері та на прохання виключити музику, наніс удар його дружині кулаком в голову. Він став її захищати, але обвинувачений вдарив і його. Потім обвинувачений став штовхатись і намагатись вдертись до їх квартири. Все бачила також їх донька,яку обвинувачений також вдарив. На галас виходив до коридору ще один сусід із квартири АДРЕСА_7 , який все бачив. Вони викликали працівників поліції, однак обвинувачений вже був відсутній в момент їх прибуття, напевно втік ,побоюючись затримання.

Свідок ОСОБА_9 в суді дала аналогічні показання і підтвердила, що обвинувачений ОСОБА_6 вдарив її маму та батька при конфлікті в коридорі 07.01.2018 року. Також ОСОБА_6 вдарив і її, коли вона намагалась захистити маму.

Свідок ОСОБА_10 в суді показав,що вночі 07.01.2018 року перебував в квартирі АДРЕСА_9 . Прокинувся від того,що в загальному коридорі було чутно крики. Він вийшов та побачив сусідів - ОСОБА_5 та її чоловіка, також ОСОБА_6 , який в цей момент вдарив чоловіка потерпілої. Потім під напором обвинуваченого, всі хто знаходились завалились у квартиру потерпілої. Після приїзду працівників поліції він надав свої свідчення.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 22.01.2018 року за участю потерпілої ОСОБА_5 , остання відтворила обставини вчинення щодо неї злочину обвинуваченим ОСОБА_6 (а.п.71,75).

Із протоколу пред`явлення особи для впізнання від 27.01.2018 р. вбачається,що потерпіла ОСОБА_5 вказала на фото під № 3, де зображений ОСОБА_6 як на особу, яка вчинила відносно неї злочин. (а.п. 76-78).

Висновком експерта № 65 від 01.02.2018 р. встановлено, що виявлені у ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді:

-синці в лівій виличній ділянці-1, в ділянці підборіддя по серединній лінії-1:

-садно - на верхній повіці лівого ока у зовнішнього кута з переходом у виличну ділянку.

Характер та морфологічні властивості виявлених ушкоджень свідчать про те,що вони утворились внаслідок дій тупого (тупих) предмету (предметів),характерні особливості яких в ушкодженнях не відобразились. Враховуючи наявну морфологію вказаних тілесних ушкоджень на момент проведення судово-медичного огляду 09.01.2018 та даних отриманої медичної документації-можна вважати спроможним строк їх утворення - 07.01.2018 року.

Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень. ( а.п. 79-82)

Висновком експерта № 1080/Е від 23.07.2018 р. встановлено,що враховуючи характер та локалізацію виявлених у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, дані протоколу проведення слідчого експерименту за її участю від 22.01.2018, можна заключити,що виявлені тілесні ушкодження могли утворитись при умовах та у спосіб на які вказує потерпіла. (а.п.83-87)

Аналіз наведених вище доказів,приводить суд до висновку,що обвинувачений ОСОБА_12 вчинив умисні дії, що виразились у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження потерпілій, тобто кримінальний проступок, передбачений ст.125 ч.1 КК України.

Невизнання своєї вини обвинуваченим суд розцінює як намагання уникнути покарання.

Його твердження про те,що потерпіла сама вдарилась об двері, спростовується встановленими в суді доказами,в тому числі проведеними по провадженню судово-медичними - експертизами.

Докази зібрані по провадженню та досліджені, суд вважає належними та допустимими.

Відповідно до вимог ст.65 КК України призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин,що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Суд вважає,що обвинувачений ОСОБА_6 заслуговує на покарання у вигляді громадських робіт на визначений судом строк.

Між тим, у відповідності до ст.12 КК України дії, передбачені ст.125 ч.1 КК України віднесені до проступків.

Статтею 49 КК України встановлено,що особа звільняється від кримінальної відповідальності,якщо з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло 2 роки у разі вчинення проступку,за яке передбачено покарання меш суворе,ніж обмеження волі.

Оскільки з дня вчинення обвинуваченим проступку, а саме з 07.01.2018 року пройшло більше 2 років, то ОСОБА_6 на підставі ст.ст.49,74 КК України підлягає звільненню від відбуття покарання.

Закриття провадження і звільнення ОСОБА_6 від відбуття покарання не звільняє останнього від обов`язку відшкодувати шкоду,заподіяну його діями і тому вимоги потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд вважає необхідним залишити без розгляду і в такому випадку вонм можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 374, 375 КПК України,-

У х в а л и в :

Визнати ОСОБА_6 винуватим за ст.125 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Звільнити ОСОБА_6 на підставі ст.ст.49,74 КК України від відбуття покарання у зв`язку із сплином строків давності.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи витрати на проведення експертизи в сумі 2270,90 грн. (а.п.82,87)

Вирок підлягає оскарженню до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ :