Справа № 650/1021/24
провадження № 1-кп/650/265/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2024 року селище Велика Олександрівка

Великоолександрівський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на більш м`який та клопотання прокурора Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, раніше не судимої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка не є депутатом ради будь-якого рівня,

яка обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 28, частиною п`ятою статті 111-1 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні Великоолександрівського районного суду Херсонської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

На судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку обраного стосовно обвинуваченої запобіжного заходу у виді тримання під вартою без застосування застави вказавши в обґрунтування, що вказаний строк спливає, а ризики, що стали підставою для обрання даного запобіжного заходу не відпали.

Обвинувачена на судовому засіданні при вирішенні клопотання заперечила проти його задоволення, зазначивши, що ризики на підставі яких запобіжний захід застосований та неодноразово продовжувався зменшилися, а відтак її може бути звільнено з-під варти.

Захисник на судовому засіданні просила застосувати більш-м`який запобіжний захід стосовно обвинуваченої, оскільки ризики зазначені прокурором не доведені. Крім того, захисник зазначила, що за станом здоров`я подальше перебування обвинуваченої в умовах СІЗО є катуванням.

Відповідно до частини третьої статті 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Розгляд цього питання має відбуватися за нормами глави 18 КПК України з обґрунтуванням наявності ризиків у кримінальному провадженні та необхідності подальшого застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до обвинувального акта у кримінальному проваджені вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого частиною п`ятою статті 111-1 КК України, санкція якої передбачає відповідальність у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, і яка відповідно до статті 183 КПК України передбачає можливість застосування до обвинуваченої особи найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 січня 2024 року встановлено, що стосовно обвинуваченої застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому було неодноразово продовжено.

Відповідно до вищенаведених ухвал стосовно обвинуваченої було застосовано вказаний запобіжний захід та його продовжено, за наявності та не зменшення ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини першої статті 177 КПК України.

Суд вважає, що складення щодо обвинуваченої обвинувального акта, існування вказаних ризиків, які на теперішній час не зменшилися, в сукупності з іншими обставинами, обвинувачена не має міцних соціальних зв`язків, постійного заробітку, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, свідчить про наявність підстав для продовження обраного щодо неї вищевказаного запобіжного заходу з метою запобігання зазначеним ризикам.

При вирішенні даного питання суд також враховує положення частини шостої статті 176 КПК України, відповідно до якого під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої статті 176 КПК України, тобто тримання під вартою.

Будь-яких передбачених законом обставин, які би свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує саме такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченої, судом не встановлено та сторонами не доведено.

Доказів існування будь-яких обставин, що виникли після ухвалення рішення про застосування запобіжного заходу та його продовження, та які б спростовували наявність чи свідчили про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також спростовують суспільну небезпеку особи обвинуваченої, стороною захисту суду також не надано, тому підстави для не застосування вказаного запобіжного заходу відсутні.

Наявність декількох ризиків у сукупності, існування яких доведено прокурором, унеможливлює не застосування до обвинуваченої найсуворішого заходу, оскільки в такому разі буде неможливо запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання нею своїх обов`язків.

Суд також враховує твердження сторони захисту про неналежний стан здоров`я обвинуваченої ОСОБА_4 та заяви про неможливість її подальшого тримання під вартою.

Разом із тим, відповідно до положень чинного законодавства, стан здоров`я обвинуваченої не виключає можливості тримання її під вартою. Закон України «Про попереднє ув`язнення», а також інші нормативні акти, що регулюють порядок тримання осіб у слідчих ізоляторах, не передбачають переліку станів чи захворювань, які б унеможливлювали перебування особи в умовах СІЗО.

Слід також зазначити, що в умовах СІЗО обвинувачена має право на отримання належної медичної допомоги відповідно до вимог чинного законодавства. Так, частина третя статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» гарантує особам, які перебувають під вартою, право на охорону здоров`я, зокрема, забезпечення належного медичного обслуговування.

Крім того, на підставі наданих відомостей у листі № 17/24 від 20.06.2024 року, підписаному начальником філії ЦОЗ ДКВС України в Миколаївській та Одеській областях ОСОБА_6 , стан здоров`я ОСОБА_4 є стабільним та компенсованим. Згідно з документом, ОСОБА_7 перебуває під постійним медичним наглядом фахівців Миколаївської міської медичної частини з 18.01.2024 року, отримує рекомендоване лікування, а її загальний стан не потребує ургентної медичної допомоги за межами умов СІЗО.

Підтверджені діагнози, зазначені в документі (зокрема, ІХС, ГХ III ст., атеросклеротичний кардіосклероз та інші), не містять прямих вказівок на те, що вони є несумісними з триманням особи під вартою. Усі необхідні медичні обстеження та лікування проводяться в умовах СІЗО, що підтверджує можливість забезпечення належного медичного догляду.

Таким чином, відомості, викладені у зазначеному документі, не містять підстав для висновку про неможливість тримання ОСОБА_4 під вартою.

Відтак, твердження сторони захисту про неналежний стан здоров`я обвинуваченої та необхідність зміни запобіжного заходу на цій підставі не є достатньо обґрунтованими, оскільки обвинувачена може отримувати необхідну медичну допомогу в умовах слідчого ізолятора. Таким чином, суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

З огляду на наведене, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинуваченої перешкодити інтересам правосуддя, суд вважає доцільним, з урахуванням принципу правової визначеності, продовжити дію застосованого щодо обвинуваченої запобіжного заходу в межах строку визначеного законом.

Керуючись вищенаведеними положеннями КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, без визначення розміру застави, тобто до 25 січня 2025 року, включно.

Клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на більш м`який - залишити без задоволення.

Копію ухвали направити обвинуваченій в Державну установу «Миколаївський слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню, однак, може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, відповідно до пункту 1-1 частини другої статті 395 КПК України.

Повний текст ухвали складений 27 листопада 2024 року.

Суддя __________________ ОСОБА_1