Дата документу 01.08.2024Справа № 554/2929/24
Провадження № 1-кс/554/7684/2024
У Х В А Л А

29 липня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання старшого слідчого ВРЗ у СГ та СД СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000087 від 18 січня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 368 КК України,

в с т а н о в и в:

На розгляді Октябрського районного суду м. Полтави перебуває клопотання, в якому слідчий, за попереднім погодженням із прокурором, порушує питання про накладення арешту з позбавленням права користування, розпоряджання та відчуження майна, вилученого в період часу з 12 год 51 хв по 17 год 53 хв 17 липня 2024 року в ході проведення обшуку за місцем постійного мешкання ОСОБА_7 , що в АДРЕСА_1 , зокрема на банківську карту «Альфа-Банк» № НОМЕР_1 , яка поміщена до спец пакету НПУ №WAR1170348 та опечатано; банківську карту «Альфа-Банк» № НОМЕР_2 , яка поміщена до спец пакету НПУ №WAR1170348 та опечатано; грошові кошти в іноземній валюті загальною сумою 900 дол. США купюрами номіналом по 100 дол. США, серія №: LL79811084F, LF18680959A, LB35239956A, МК48628575А, ML77862625E; MJ29389437A, PE45642425C, PE45642426C, LL01769380G, які поміщено до спец пакету НПУ №WAR1170341 та опечатано; грошові кошти національної банкноти України в загальній сумі 5500 грн., купюрами номіналом по 1000 грн., 3 шт., серія №: АЕ1100379, АП3352241, БМ0411781. Купюрами номіналом по 500 грн., 5 шт., серія №: ГМ9684756, ГМ9684755, ГМ9684752, ЕГ4652333, АМ7975736, які поміщені до спец пакету НПУ №WAR1170347 та опечатано.

Обґрунтовуючи подане клопотання слідчий зазначив, що слідчим відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 18 січня 2024 року внесені до ЄРДР під № 0000087 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 368 КК України.

Із змісту клопотання слідує, що досудовим розслідуванням по даному кримінальному провадженню встановлено, що упродовж 2024 року в м. Полтаві службові особи Бахмутської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії, за попередньою змовою групою осіб одержують неправомірну вигоду щодо вчинення певних дій з використанням наданої їм службового становища, а саме отримання груп інвалідності для уникнення осіб від мобілізації із подальшим переправленням чоловіків призовного віку через державний кордон України.

Відповідно до постанови Кабінету міністрів України за № 255 від 08 березня 2022 року Бахмутська міжрайонна медико-соціальна експертна комісія має статус екстериторіальності та змінила своє місце знаходження та переїхало до м. Полтави.

Керівник Бахмутської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії ОСОБА_7 за попередньою змовою із членами МСЕК та залучивши ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 за одержану неправомірну вигоду від 15000 грн до 200000 грн, використовуючи службове становище надавали особам відповідну групу інвалідності.

Крім цього встановлено, що ОСОБА_7 на території Полтавської області організувала злочинну схему пов`язану з отриманням документів про стан здоров`я, а саме виготовлення фіктивних довідок про інвалідність жінкам, які перебувають у шлюбі з чоловіками, що підлягають мобілізації, або ж виготовлення фіктивних довідок про інвалідність чоловіків з метою сприяння їх незаконному перетину державного кордону України (призовного віку, які підлягають мобілізації), чи продовження відповідної групи інвалідності чоловікам та жінкам, шляхом оформлення відповідних документів за неправомірну вигоду в розмірі від 3000 грн до 200000 грн. При цьому документи та грошові кошти передаються через поштові відділення ТОВ «Нова Пошта».

Так, на відділення ТОВ «Нова Пошта» у м. Полтаві від ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 надходили поштові посилки на ім`я ОСОБА_7 із упакованими грошовими коштами, копіями паспортних документів, аркуші паперу в яких були записи осіб, яку саме групу інвалідності необхідно встановити із зазначенням суми неправомірної вигоди.

Вищевказані поштові відправлення отримувала особисто ОСОБА_7 , або ОСОБА_8 , чи ОСОБА_9 .

В подальшому складалися медичні документи про встановленні нібито групи інвалідності та особам видавалася відповідна довідка.

Також під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_10 , перебуваючи на посаді керівника одного із структурних підрозділів Бахмутської багатопрофільної лікарні інтенсивного лікування особисто або за допомогою ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за одержану неправомірну вигоду використовуючи службове становище складала відповідну медичну документацію для подальшого надання особам відповідної групу інвалідності.

Керівник Бахмутської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії ОСОБА_7 із членами МСЕК, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 спілкувалися між собою щодо встановлення нібито групи інвалідності та про суми одержаної неправомірної вигоди за допомогою мобільних телефонів і здійснювали переписку через мобільні месенджери «Signal», «WhatsApp», «Viber» та інші.

17 липня 2024 року на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 19 червня 2024 року старшим слідчим ВРЗ у СГ та СД СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 за місцем постійного мешкання ОСОБА_7 , що в АДРЕСА_1 , у період часу з 12 год 51 хв по 17 год 53 хв, було проведено обшук, в ході якого в будинку АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено, в тому числі, банківську карту «Альфа-Банк» № НОМЕР_1 поміщена до спец пакету НПУ №WAR1170348, який опечатано; банківську карту «Альфа-Банк» № НОМЕР_2 поміщена до спец пакету НПУ №WAR1170348, який опечатано; грошові кошти в іноземній валюті загальною сумою 900 дол. США купюрами номіналом по 100 дол. США, серія №: LL79811084F, LF18680959A, LB35239956A, МК48628575А, ML77862625E; MJ29389437A, PE45642425C, PE45642426C, LL01769380G поміщено до спец пакету НПУ №WAR1170341, який опечатано; грошові кошти національної банкноти України в загальній сумі 5500 грн., купюрами номіналом по 1000 грн., 3 шт., серія №: АЕ1100379, АП3352241, БМ0411781. Купюрами номіналом по 500 грн., 5 шт., серія №: ГМ9684756, ГМ9684755, ГМ9684752, ЕГ4652333, АМ7975736 поміщені до спец пакету НПУ №WAR1170347, який опечатано.

18 липня 2024 року старшим слідчим ВРЗ у СГ та СД СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 вищевказане майно визнане речовими доказами в кримінальному провадженні.

Зважаючи на те, що вилучені під час обшуку банківські картки містять відомості фактичних обставин вчинення злочинів, а грошові кошти можуть бути здобутими злочинним шляхом та підлягають безпосередній ідентифікації із коштами, які попередньо фіксувалися під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій, то вони являються речовими доказами, в зв`язку з чим в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні на них арешту.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав вимоги клопотання в повному обсязі й просив його задовольнити з викладених у ньому підстав. Наголосив на тому, що вилучене майно має значення доказів у кримінальному провадженні та являється речовими доказими в розумінні статті 98 КПК України, а тому підлягає арешту, з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання, вважаючи, що всі наявні у власниці майна грошові кошти було вилучено органом досудового розслідування необґрунтовано, а тому просила накласти арешт на грошові кошти, які є безпосередньо набутими злочинним шляхом, а інші повернути особі, в якої їх було вилучено. В даному контексті наголосила на тому, що у зв?язку із вилученням у ОСОБА_7 належних їй грошових коштів, остання позбавлена засобів для існування.

Адвокат ОСОБА_4 підтримала думку колеги.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт може бути накладений у встановленому нормами КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч. 10 ст. 170 КПК України).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п. п. 1, 2, 5 і 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як слідує із змісту клопотання, метою накладення арешту на майно у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення збереження речових доказів.

Слідчим доведено, що вилучене 17 липня 2024 року в ході проведення обшуку за місцем постійного мешкання ОСОБА_7 , що в АДРЕСА_1 , майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Зокрема, вилучені банківські картки можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а грошові кошти ймовірно є набутими кримінально протиправним шляхом.

При цьому арешт вилучених грошових коштів надасть змогу провести з ними необхідні органу досудового розслідування негласні слідчі (розшукові) дії, відомості, отримані за результатами виконання яких, слугуватимуть доказами у справі.

Таким чином, на переконання слідчого судді, стороною обвинувачення доведено наявність правових підстав для накладення арешту на назване майно, необхідність накладення якого обґрунтовано обумовлена потребою забезпечення збереження речових доказів в кримінальному провадженні.

Так, зазначене майно підлягає арешту, так як не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Беручи до уваги викладене з урахуванням наявних доказів та з`ясованих обставин у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх правових підстав для арешту майна. При цьому враховує наслідки арешту майна, розумність та співмірність таких обмежень завданням кримінального провадження.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, оскільки існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов?язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Вилучені 17 липня 2024 року в ході проведення обшуку за місцем постійного мешкання ОСОБА_7 , що в АДРЕСА_1 , банківські картки та грошові кошти мають суттєве значення для кримінального провадження, так як являються речовими доказами по даному кримінальному провадженню в розумінні вимог статті 98 КПК України, в зв`язку з чим з метою повного, всебічного і неупередженого дослідження та встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, існує необхідність у накладенні на них арешту.

Таким чином, клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

Разом із тим, визначення місця зберігання речових доказів на стадії досудового розслідування, про що в клопотанні просить слідчий, за змістом норм КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104 належить до виключної компетенції органів досудового розслідування.

Водночас слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до статті 174 КПК України за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 17 липня 2024 року під час проведення обшуку за місцем постійного мешкання ОСОБА_7 , що в АДРЕСА_1 , майно, а саме:

банківську карту «Альфа-Банк» № НОМЕР_1 , яка поміщена до спец пакету НПУ №WAR1170348 та опечатано;

банківську карту «Альфа-Банк» № НОМЕР_2 , яка поміщена до спец пакету НПУ №WAR1170348 та опечатано;

грошові кошти в іноземній валюті загальною сумою 900 дол. США купюрами номіналом по 100 дол. США, серія №: LL79811084F, LF18680959A, LB35239956A, МК48628575А, ML77862625E; MJ29389437A, PE45642425C, PE45642426C, LL01769380G, які поміщено до спец пакету НПУ №WAR1170341 та опечатано;

грошові кошти національної банкноти України в загальній сумі 5500 грн., купюрами номіналом по 1000 грн., 3 шт., серія №: АЕ1100379, АП3352241, БМ0411781. Купюрами номіналом по 500 грн., 5 шт., серія №: ГМ9684756, ГМ9684755, ГМ9684752, ЕГ4652333, АМ7975736, які поміщені до спец пакету НПУ №WAR1170347 та опечатано, - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 01 серпня 2024 року о 10 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_14