Справа № 439/2466/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/794/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Львові кримінальне провадження № 0000320 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Самбатхей, Угорщина, громадянина України, освіта професійно-технічна, незаміжньої, військовослужбовця механіка відділення передачі даних інформаційно-телекомунікаційного вузла військової частини НОМЕР_1 , адреса місця фактичного проживання: АДРЕСА_1 , несудимої;

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Бродівського районного суду Львівської області від 26 червня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

вироком Бродівського районного суду Львівської області від 26 червня 2024 року ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Відповідно до ст. 75, п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк - один рік, поклавши на неї наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч. 4 ст. 76 КК України, ч. 1 ст. 163 КВК України, нагляд за військовослужбовцем ОСОБА_6 , як за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, покладено на командира військової частини НОМЕР_1 .

У разі звільнення ОСОБА_6 з військової служби до спливу іспитового строку - нагляд за її поведінкою протягом іспитового строку покладено на уповноважений орган з питань пробації.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта в цьому кримінальному провадженні (а.с. 76) в сумі 280 грн.

Вирішено питання речових доказів та арешту майна.

Згідно вироку, 15 вересня 2023 року в період часу з 13.50 год. по 14.20 год. у приміщенні варочного цеху їдальні, розташованої на території військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) ОСОБА_6 , скориставшись неуважністю власника, умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану таємно викрала мобільний телефон марки REDMI NOTE 12PRO, вартістю 7 798 грн., з чохлом до нього, вартістю 174,30 грн., чим завдала потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду в сумі 7 972,30 грн.

Указаними діями ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачена ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок Бродівського районного суду Львівської області від 26 червня 2024 року змінити ; застосувати щодо неї ч.1 ст. 69 КК України за вчинення злочину передбаченого ч.4 ст. 185 КК України зменшивши мені основну міру покарання з п`яти років позбавлення волі до одного року позбавлення волі

В решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що з даним вироком суду не згідна в частині призначеного покарання , оскільки даний вирок є надто суворий і міра покарання не відповідає фактично вчиненому кримінальному правопорушенню.

Зазначає, що свою вину у вчиненні даного злочину визнає повністю , щиро розкаялася, сприяла у розкритті злочину і встановленню всіх фактичних обставин при розслідуванні даного злочину. Вказує, що нею повністю відшкодовані матеріальні збитки, потерпіла у кримінальному провадженні не має до неї жодних претензій. По місцю проживання і роботи вона характеризуюся з позитивної сторони , на її повному утриманні неповнолітня дитина яку вона виховує одна . На даний час є військовослужбовцем Збройних сил України. На обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, раніше не судима. Згідно вироку суду , обставин які б обтяжували покарання не має.

Обвинувачена ОСОБА_6 та її захисник адвокат ОСОБА_9 були належним чином повідомлені про розгляд апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Бродівського районного суду Львівської області від 26 червня 2024 року, що підтверджується матеріалами справи, проте в судове засідання не з`явилась.

Відповідно до ч.3 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши доповідь судді, позицію прокурора, який заперечив апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апелянта, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Вимогами ч.1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.

Оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються, апеляційний суд не проводить їх детальний аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок суду першої інстанції лише в межах апеляційної скарги.

Доводи апелянта щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання ОСОБА_6 колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 65 КК України суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, за яких вчинений злочин, в тому числі і ті обставини, які пом`якшують покарання. Дотримання цих вимог з приводу загальних засад призначення покарання необхідне, оскільки саме за допомогою них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Апеляційний суд звертає увагу, що призначаючи покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції правильно враховував: ступінь тяжкості й суспільної небезпеки вчиненого злочину та його наслідків; особу винної (яка до кримінальної відповідальності притягується вперше (а. с. 74), її вік, сімейний стан (зокрема наявність в неї батьківських обов`язків щодо неповнолітньої дочки, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 73), позитивну характеристику (а. с. 72); обставини, які пом`якшують покарання, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; досудову доповідь представника органу з питань пробації (а. с. 23 26), відповідно до якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, оцінюються як середні.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в повній мірі врахував доводи обвинуваченої про те, що відсутні обставини, які обтяжують покарання, факт того, що вона свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнала повністю і розкаявся у скоєному. Внаслідок цього суд першої інстанції призначив ОСОБА_6 за вчиненні ним кримінальні правопорушення покарання в мінімальних межах, встановлених санкцією ч.4 ст. 185 КК України.

Апеляційний суд наголошує на тому, що при призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст. 50 КК України, має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Тому враховуючи всі обставини, які були встановлені в суді першої інстанції та в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції призначив належне покарання, яке забезпечить виправлення засудженого та попередять вчинення нових кримінальних правопорушень такого ж виду іншими особами.

Таким чином апеляційні доводи не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи, у зв`язку з чим такі до задоволення не підлягають.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване рішення, не встановлено.

За наведених обставин, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення та вважає вирок суду першої інстанції щодо обвинуваченої ОСОБА_6 законним та обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Бродівського районного суду Львівської області від 26 червня 2024 року щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3