ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/2318/24 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1619/24 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Ухилення від покарання, не пов`язаного з позбавленням волі
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

захисника - розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному проваджені на вирок Жовтневого районного суду м Харкова від 14 травня 2024

року відносно ОСОБА_7 ,-

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку м. Харкова, не працюючу,заміжню,маючуї на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньою освітою, є внутрішньо переміщеною особою, у зв*язку з чим, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судиму:

26 серпня 2021 р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 120 год.;

17 листопада 2021 р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн., ухвалою Полтавського апеляційного суду від 18 грудня 2023 р. даний вирок змінено та останню засуджено за ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 70 КК України до 120 годин громадських робіт,

визнано винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначено покарання у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.11.2021 року та остаточно призначено покарання ОСОБА_7 у виді обмеження волі строком 1 (один) рік 20 (двадцять) днів.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 відраховано з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирався.

Як установив суд ОСОБА_7 , будучи засуджена 17.11.2021 вироком Жовтневого районного суду м. Харкова, за ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, на підставі ухвали Полтавського апеляційного суду від 18.12.2023 року, засудженою за ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 70 КК України до 120 (сто двадцять) годин громадських робіт, де після отримання вироку 12.02.2024 ОСОБА_7 , була викликана до Новобаварського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківські області, який розташований за адресою: м. Харків, пл. Свободи 5, Держпром, 6-й під`їзд, де останню поставлено на облік (облікова картка №02/2024). У подальшому 12.02.2024 та 29.02.2024 ОСОБА_7 , у повному обсязі було роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, а також попереджено, що у разі ухилення від відбування покарання на підставі ч. 2 ст. 389 КК України вона може бути притягнута до кримінальної відповідальності. Надалі, ОСОБА_7 , 01.03.2024 та 05.03.2024 будучи письмово ознайомлена під особистий підпис з порядком та умовами відбування покарання, отримала направлення до ВП № 1 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, пр. Любові Малої, 45, для відпрацювання громадських робіт, згідно яких ОСОБА_7 , повинна приступити до їх відбування, починаючи з 06.03.2024. Згідно витягу з Наказу ВП № 1 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області № 41 від 05.03.2024, ОСОБА_7 було залучено до виконання безоплатних громадських робіт по впорядкуванню та наведенню порядку на прилеглій території та в приміщенні ВП № 1 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, пр. Любові Малої, 45, строком на 120 (сто двадцять) годин, а також складено та затверджено графік виходу на громадські роботи, згідно якого вона повинна була відбути їх у період з 10:00 до 14:00, починаючи з 06.03.2024 по 29.03.2024 (протягом березня місяця поточного року). Так, у період часу з 06.03.2024 року по 29.03.2024 року з урахуванням вихідних днів, ОСОБА_7 , було відпрацьовано 8 (вісім) години протягом 2 робочих днів по 4 години на день, а саме: 14.03.2024 та 15.03.2024. Таким чином, ОСОБА_7 , у період часу з 06.03.2024 по 29.03.2024 будучи особою, засудженою до покарання у вигляді громадських робіт строком на 120 (сто двадцять ) годин, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, у порушення вимог ч. 3 ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України, за відсутності будь-яких упущень чи упереджень з боку посадових осіб ВП № 1 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області, не з`явилася для відбуття покарання у виді громадських робіт, до зазначеної установи без поважних причин та, не маючи ніяких медичних протипоказань, щодо виконання призначених їй робіт, вчинила ухилення від покладених на неї обов`язків, щодо відбування покарання, 16 (шістнадцять) разів протягом березня 2024 року, а саме: 06.03.2024, 07.03.2024, 08.03.2024, 11.03.2024, 12.03.2024, 13.03.2024, 18.03.2024, 19.03.2024, 20.03.2024, 21.03.2024, 22.03.2024, 25.03.2024, 26.03.2024, 27.03.2024, 28.03.2024 та 29.03.2024, тобто допустила більше двох прогулів протягом місяця, що підтверджено зібраними матеріалами, а саме: довідка КНП «Міська клінічна лікарня №3» ХМР від 05.04.2024; довідка КНП «Міська клінічна лікарня №31» ХМР від 10.04.2024; довідка КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР від 05.04.2024, згідно яких об`єктивно встановлено, що ОСОБА_7 , у період часу з 06.03.2024 по теперішній час на амбулаторному та стаціонарному лікуванні не перебувала. Таким чином, ОСОБА_7 , діючи умисно, у зазначений вище період часу, а саме, з 06.03.2024 по 13.03.2024 та з 18.03.2024 по 29.03.2024, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, в порушення вимог ч. 3 ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України, за відсутності будь-яких упущень чи упереджень з боку посадових осіб ВП № 1 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області, не відбула покарання у вигляді громадських робіт, призначених їй вироком Жовтневого районного суду м. Харкова, за ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, на підставі ухвали Полтавського апеляційного суду від 18.12.2023 року, засудженою за ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 70 КК України до 120 (сто двадцять) годин, тобто умисно ухилялась від покладених на неї обов`язків відбування покарання, порушивши порядок та умови відбування покарання. Станом на 01.04.2024 із призначених ОСОБА_7 , 120 (сто двадцяти) годин громадських робіт, нею фактично відпрацьовано 8 (вісім) годин та залишилось фактично не відпрацьовано 112 годин громадських робіт.

В апеляційній скарзі прокурор, просить вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.05.2024 відносно ОСОБА_7 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України - змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме в застосуванні закону, який не підлягає застосуванню, що, в тому числі, потягло за собою призначення більш тяжкого покарання, ніж передбачено відповідною статтею закону України про кримінальну відповідальність.

Вважати засудженою ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік та на підставі ст.71, 72 КК України за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання покарання (обґрунтувань чому саме повного не наведено), не відбутого за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.11.та ухвали Полтавського апеляційного суду від 18.12.2023 якою даний вирок змінено та останній призначено покарання у вигляді 120 годин, невідбута частина складає 112 годин громадських робіт - остаточно визначити покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік 14 дні.

В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що ОСОБА_7 було засуджено до 120 годин громадських робіт та вона вчинила нове кримінальне правопорушення, частково не відбувши покарання за попереднім вироком в розмірі 112 годин громадських робіт, їй необхідно призначити покарання з дотриманням вимог ст.ст. 71, 72 КК України, яке не повинно бути більшим ніж 1 рік 14 днів обмеження волі, але суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність та призначив покарання ОСОБА_7 за ч.2 ст.389 КК України у виді обмеження волі строком 1 рік 20 днів.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, обвинувачену ОСОБА_7 , яка поклалась на розсуд суду, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.І ст.71 КК України якщо засуджений після постановления вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч.І п. 4 ст.72 КК України одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт.

Пленум Верховного суду України у своїй постанові № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» акцентував увагу суддів на те, що у разі призначення покарання за кількома вироками суд на підставі ст. 71 КК України до додаткового покарання, призначеного за новим вироком, приєднує повністю або частково те додаткове покарання (або його невідбуту частину), яке було призначене за попереднім вироком. При цьому загальний строк додаткового покарання одного й того ж виду не може перевищувати максимального строку, встановленого законом для такого виду покарання.

Із оскаржуваного вироку вбачається, що ОСОБА_7 було засуджено до 120 годин громадських робіт та вона вчинила нове кримінальне правопорушення, частково не відбувши покарання за попереднім вироком в розмірі 112 годин громадських робіт.

Таким чином, виходячи із положень ч.1 ст. 72 КК України їй належало призначити покарання яке не повинно бути більшим ніж 1 рік 14 днів обмеження волі, але суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність та призначив покарання ОСОБА_7 за ч.2 ст.389 КК України у виді обмеження волі строком 1 рік 20 днів.

Відтак, аргумент апеляційної скарги прокурора стосовно неправильного застосування Закону про кримінальну відповідальність в цій частині є слушним.

В той же час, вимоги апеляційної скарги стосовно призначення ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків, шляхом саме повного, а не часткового приєднання покарання не відбутого за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.11.та ухвали Полтавського апеляційного суду від 18.12.2023 якою даний вирок змінено та останній призначено покарання у вигляді 120 годин, невідбута частина складає 112 годин громадських робіт - жодним чином не аргументовано.

Відтак, відсутні підстави вважати, що суд першої інстанції безпідставно призначив ОСОБА_7 остаточне покарання саме шляхом часткового приєднання покарання не відбутого за попереднім вироком.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ОСОБА_7 належить вважати засудженою до покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді у виді обмеження волі строком 1 рік обмеження волі та на підставі ст.71, 72 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання покарання, не відбутого покарання у вигляді 112 годин громадських робіт за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 листопада 2021 р. зміненого на підставі ухвали Полтавського апеляційного суду від 18.12.2023 - остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік 10 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 407, 408, 409, 413, 414 КПК України,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скарги прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Вирок Жовтневого районного суду м Харкова від 14 травня 2024 року відносно ОСОБА_7 - змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженою за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ст.71, 72 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання покарання, не відбутого за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.11.та ухвали Полтавського апеляційного суду від 18.12.2023 якою даний вирок змінено та останній призначено покарання у вигляді 120 годин, не відбута частина складає 112 годин громадських робіт - остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік 10 днів.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий- Судді: